ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2025 Справа № 914/2445/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «УКРСПЕЦМЕХАНІЗАЦІЯ», м. Дніпро, Дніпропетровська обл.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВ-БУД 2», м. Сколе, Львівська обл.

про: стягнення 3 866 517, 96 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Потапов О. М.;

від відповідача: не з`явився;

Хід розгляду справи.

В провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «УКРСПЕЦМЕХАНІЗАЦІЯ»» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВ-БУД 2», м. Сколе, Львівська обл. про стягнення 3 866 517, 96 грн, з яких 3 754 600, 02 грн основний борг, 9 875, 11 грн 3% річних, 102 042, 83 грн пені.

Ухвалою від 21.08.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив розгляд справи на 23.09.2025.

Подальший хід розгляду справи викладено в ухвалах суду, що містяться в матеріалах справи.

В судове засідання 18.11.2025 з`явився представник позивача в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач в жодне судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив.

Беручи до уваги предмет та підстави позову у даній справі, закінчення процесуальних строків, суд дійшов до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором №10/01-ПТ про надання послуг технікою, внаслідок чого утворилась заборгованість та виникли підстави для її стягнення у судовому порядку, а також нарахування 3% річних та пені.

Правова позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив, доказів сплати заборгованості не подав.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу.

З довідки про доставку електронного листа судом вбачається, що відповідач отримав ухвалу від 21.08.2025 про відкриття провадження у своєму електронному кабінеті 22.08.2025 о 09:13.

Таким чином, суд зазначає про те, що ухвала 21.08.2025 про відкриття провадження вручена відповідачу 22.08.2025, а відтак, останній мав строк для подання відзиву 08.09.2025.

Відповідно до чинного законодавства України, враховуючи належне повідомлення сторін про судовий розгляд справи, неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та достатність доказів, які містяться у матеріалах справи для вирішення спору, з урахуванням закінчення строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду спору по суті.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

10. січня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «УКРСПЕЦМЕХАНІЗАЦІЯ»» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВ-БУД 2» було укладено договір №10/01-ПТ про надання послуг технікою.

Відповідно до п. 1.1 Договору, в порядку та умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги технікою, найменування, тип, марка, модель якої визначена Сторонами у Додатках до цього Договору, а Замовник зобов`язується прийняти ці послуги та оплатити їх.

Згідно із пунктом 2.2. Договору, розрахунки за надані послуги здійснюються Замовником в національній валюті України гривні, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця шляхом оплати передоплати у розмірі 100% за перших десять робочих змін (одна зміна 8 годин) та за перебазування техніки в обидві сторони, якщо інше не визначено за домовленістю Сторін. Датою здійснення оплати є дата надходження відповідних коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

Відповідно до п. 3.5 Договору, за результатами наданих послуг сторони підписують Акти приймання-передачі наданих послуг.

В умовах п.п. 4.1.8 п. 4.1 Договору встановлено, що Замовник зобов`язаний прийняти надані Виконавцем послуги та підписати Акти виконаних/наданих послуг, в порядку передбаченому цим договором.

Послуги за заявками Замовника були виконанні Виконавцем в повному обсязі належним чином без жодних претензій чи зауважень з боку Замовника та прийняті останнім.

Зокрема між сторонами було підписано Акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.03.2025 по 05.05.2025 яким зафіксована заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВ-БУД 2» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «УКРСПЕЦМЕХАНІЗАЦІЯ» в розмірі 2 457 200,01 грн. Первинні документи долучені до матеріалів справи, акти підписані відповідачем без застережень.

В подальшому на виконання умов Договору позивачем були надані послуги за Актом №753 від 15 травня 2025 р. на суму 1 707 300,01 грн та Актом №818 від 31 травня 2025 р. на суму 1 090 100,00 грн, однак вказані акти не підписані зі сторони відповідача. ТОВ «ЛЬВІВ-БУД 2» не надав позивачу будь-яких обґрунтованих заперечень/підстав щодо відмови від підписання вказаних актів.

Однак заборгованість за Актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.03.2025 по 05.05.2025 в розмірі 2 457 200,01 грн, та Актами №753 від 15 травня 2025 р. на суму 1 707 300,01 грн та №818 від 31 травня 2025 р. на суму 1 090 100,00 грн відповідачем сплачена не була.

Позивач направляв вказані акти на поштову адресу відповідача, а саме: листами вих№49 від 08.05.2025, №55 від 12.06.2025 та претензією №30-06/25 від 30.06.2025 в яких просив відповідача про підписання актів №753 від 15 травня 2025 р. та №818 від 31 травня 2025 р та повернення їх на поштову адресу позивача. Вказане підтверджується описами вкладення у цінний лист та квитанціями про надання поштових послуг АТ «Укрпошта» долученими до матеріалів справи.

Як стверджує позивач, відповідач не надав будь-яких обґрунтованих підстав щодо відмови від підписання вказаних актів, чим порушив умови Договору, передбачених п.п. 4.1.8 п. 4.1, а саме зобов`язання прийняти надані Виконавцем послуги та підписати Акти виконаних/наданих послуг, в порядку передбаченому договором.

Окрім цього, ТОВ «ТК «УКРСПЕЦМЕХАНІЗАЦІЯ» видала податкові накладні як підтвердження фактичного виконання зазначених робіт. Від відповідача жодних заперечень, зауважень, пояснень з цього приводу подано/заявлено не було.

Враховуючи відсутність сплати заборгованості за Договором №10/01-ПТ про надання послуг технікою позивач звернувся до Господарського суду Львівської області із позовом про стягнення з ТОВ «ЛЬВІВ-БУД 2» на його користь 3 866 517, 96 грн, з яких 3 754 600,02 грн основний борг, 9875,1 грн 3% річних, 102 042,83 грн пені.

Оцінка суду.

Предметом доказування є встановлення факту неналежного виконання умов договорів, а відтак виконання обов`язку щодо оплати заборгованості за надані послуги.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст.901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

Як встановлено судом, між сторонами було укладено Договір №10/01-ПТ про надання послуг технікою від 10.01.2025, згідно умов якого Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги технікою, найменування, тип, марка, модель якої визначена Сторонами у Додатках до цього Договору, а Замовник зобов`язується прийняти ці послуги та оплатити їх.

У матеріалах справи наявний Акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.03.2025 по 05.05.2025 яким зафіксована заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВ-БУД 2» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «УКРСПЕЦМЕХАНІЗАЦІЯ» в розмірі 2 457 200,01 грн.

Суд звертає увагу, що вказаний Акт звірки взаєморозрахунків підписаний з боку відповідача без застережень, документи які підтверджують дану заборгованість долучені до матеріалів справи.

Також в матеріалах справи міститься Акт №753 від 15 травня 2025 р. на суму 1 707 300,01 грн та Акт №818 від 31 травня 2025 р. на суму 1 090 100,00 грн, однак вказані акти не підписані зі сторони відповідача.

Позивач неодноразово звертався до відповідача із проханнями про підписання актів №753 від 15 травня 2025 р. та №818 від 31 травня 2025 р., зокрема направляв вказані акти на поштову адресу відповідача, а саме: листами вих№49 від 08.05.2025, №55 від 12.06.2025 та претензією №30-06/25 від 30.06.2025 просив відповідача про підписання актів №753 від 15 травня 2025 р. та №818 від 31 травня 2025 р та повернення їх на поштову адресу позивача. Вказане підтверджується описами вкладення у цінний лист та квитанціями про надання поштових послуг АТ «Укрпошта» долученими до матеріалів справи.

При цьому відповідач не надав будь-яких обґрунтованих підстав щодо відмови від підписання вказаних актів, чим порушив умови Договору, передбачених п.п. 4.1.8 п. 4.1, а саме зобов`язання прийняти надані Виконавцем послуги та підписати Акти виконаних/наданих послуг, в порядку передбаченому договором.

Окрім цього, ТОВ «ТК «УКРСПЕЦМЕХАНІЗАЦІЯ» зареєструвала податкові накладні як підтвердження фактичного виконання зазначених в актах робіт. Від відповідача жодних заперечень, зауважень, пояснень з цього приводу подано/заявлено не було.

Частиною 4 статті 882 ЦК України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

У судовій практиці стосовно акту надання послуг, підписаного однією стороною, сталою є правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 02.10.2012 у справі № 23/236, у пункті 6.3 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №910/7446/18, постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 911/1981/20, від 20.04.2021 у справі №905/411/17, від 17.03.2021 у справі №910/11592/19 та інших. Вона полягає в тому, що "передання і прийняття послуг на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини їх неприйняття у строк, визначений договором".

Враховуючи наведене суд вважає доведеним факт надання відповідачу послуг за Актом №753 від 15 травня 2025 р. на суму 1 707 300,01 грн та Актом №818 від 31 травня 2025 р. на суму 1 090 100,00 грн, докази скерування якого знаходяться в матеріалах справи.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив, доказів сплати заборгованості не подав.

З огляду на наведене, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення основної заборгованості обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю в розмірі 3 754 600,02 грн.

Щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦКУ, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку позовних вимог позивач просить стягнути заборгованість на загальну суму 3 866 517, 96 грн, з яких 3 754 600, 02 грн основний борг, 9 875, 11 грн 3% річних, 102 042, 83 грн пені.

Суд перевіривши розрахунок 3% річних і пені та встановив, що такий зроблено арифметично вірно, відтак до стягнення підлягає 3% річних в розмірі 9 875, 11 грн та пеня на суму 102 042, 83 грн.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів щодо існування простроченої заборгованості за надані послуги, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а стягненню підлягає основний борг 3 754 600, 02 грн 3% річних в розмірі 9875, 11 грн пені в розмірі 102 042, 83 грн. Всього 3 866 517, 96 грн.

Судові витрати.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судовий збір, відповідно до ст.129 ГПК України, покладається на відповідача.

Відтак до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 57 997, 77 грн сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВ-БУД 2» (82600, Сколівський р-н., м. Сколе, вул. І. Франка, буд.38, кв.6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «УКРСПЕЦМЕХАНІЗАЦІЯ (49000, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 29, оф., 3 , ) 3 866 517, 96 грн та 57 997, 77 грн судового збору.

Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.11.2025

Суддя Запотічняк О.Д.