УХВАЛА

21 листопада 2025 року

м. Київ

cправа № 911/3178/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Рогач Л. І. - головуючої, Краснова Є. В., Мачульського Г. М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1

про зупинення дії та виконання рішення Господарського суду Київської області від 05.03.2025

у справі за позовом Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

до ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державне підприємство "Триліський спиртовий завод",

про розірвання договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації, повернення майна та стягнення 790 000,00 грн штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Київська обласна прокуратура звернулась до суду в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, скаржник, ОСОБА_1 ) про розірвання договору № 12/23 купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Триліський спиртовий завод", укладеного 11.10.2023 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та ОСОБА_1 за результатами електронного аукціону № SPD001-UA-798, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Воловиченком В. В., зареєстрованого в реєстрі за № 1832 (далі - договір); повернення державі в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях придбаного за договором об`єкта приватизації в повному складі; стягнення з відповідача до Державного бюджету України штрафу в розмірі 790 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за договором, що відповідно до статей 26, 29 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" є підставою для розірвання договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації, повернення на користь держави цього об`єкта та стягнення штрафу.

Господарський суд Київської області рішенням від 05.03.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2025, позов задовольнив.

Суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що відповідач не виконала свої зобов`язання за договором у частині погашення протягом шести місяців від дати переходу права власності на об`єкт приватизації боргів із заробітної плати перед бюджетом, що відповідно до приписів пункту 2 частини третьої статті Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" відноситься до виключних умов для розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації, що є достатньою підставою для Київської обласної прокуратури вимагати розірвання договору та повернення об`єкта приватизації в судовому порядку відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою (з урахуванням уточнень) про скасування рішення Господарського суду Київської області від 05.03.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2025 у цій справі і залишення позову без розгляду.

Верховний Суд ухвалою від 17.11.2025 відкрив касаційне провадження у справі та призначив касаційну скаргу до розгляду у судовому 10.12.2025 о 12:20.

Відповідач звернулася до Верховного Суду з заявою про зупинення дії та виконання рішення Господарського суду Київської області від 05.03.2025 у цій справі до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

У заяві ОСОБА_1 просить зупинити дію рішення суду першої інстанції в частині розірвання договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації та зупинити виконання оскаржуваного рішення в частині зобов`язання ОСОБА_1 повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях спірний об`єкт малої приватизації, стягнення з відповідачки на користь Державного бюджету України 790 000,00 грн штрафу та стягнення на користь Київської обласної прокуратури 11 902,40 грн судового збору.

Відповідач обґрунтувала заяву, тим, що незупинення дії оскаржуваних судових рішень в частині розірвання договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації та їх виконання в частині зобов`язання відповідача повернути цей об`єкт малої приватизації позивачу може мати незворотні наслідки, які, у разі скасування оскаржуваних судових рішень, унеможливлять поворот їх виконання, зокрема, внаслідок незабезпечення збереження єдиного майнового комплексу у тому стані, в якому він був придбаний відповідачем у результаті приватизації, чи його придбання іншими особами в ході повторної приватизації.

Згідно з частиною першою статті 332 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивоване. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повороту виконання цього рішення, повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо. При цьому застосування відповідних повноважень має бути обґрунтованим, а підстави вагомими та доведеними, оскільки у такому випадку інша сторона у справі (учасник справи), на користь якої таке рішення постановлене, буде обмежена у праві на задоволення своїх вимог (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 908/976/19).

Метою зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії є запобігання невідворотним негативним наслідкам, які можуть виникнути з огляду на виконання судового рішення, що набрало законної сили, у випадку його скасування судом касаційної інстанції.

Крім того, слід зазначити, що виконання зупиняється, якщо це утруднить чи зробить неможливим поворот виконання судового рішення. Однією із таких підстав може бути наявність триваючого виконавчого провадження. Однак і ця обставина не є безумовною підставою для зупинення виконання оскарженого рішення суду.

Водночас слід зауважити, що наслідки на які посилається скаржник, по суті є результатом задоволення позовних вимог у справі і необхідністю виконання судового рішення, що набрало законної сили, а доводи у заяві зводяться до ймовірності настання негативних наслідків та не вказують на ті обставини, за яких поворот виконання рішення суду буде утруднений чи неможливий.

Ураховуючи також те, що зупинення виконання судових рішень в силу приписів статей 294, 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду, з огляду на необхідність забезпечення балансу прав та інтересів сторін на стадії касаційного провадження, з урахуванням наданих скаржником доказів та наведених обґрунтувань, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для зупинення дії та виконання рішення суду першої інстанції у справі.

Керуючись статтями 234, 235, 314, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про зупинення дії та виконання рішення Господарського суду Київської області від 05.03.2025 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча Л. Рогач

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський