У Х В А Л А

20 листопада 2025 року м. Чернігівсправа № 927/985/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фесюри М.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ваговимірювальні системи - Сервіс",

, проспект Слобожанський, буд. 29, офіс 400, м. Дніпро, 49000,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП",

, вул. Східна, 13, м. Бахмач, Чернігівська область, 16500,

про стягнення 105 471,54 грн

без виклику сторін;

Обставини справи:

02.10.25, до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ваговимірювальні системи - Сервіс", в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП" 86 850 грн основного боргу, 8685,00 грн пені, 8685,00 грн штрафу, 344,97 грн інфляційних втрат та 906,57 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов укладеного між сторонами Договору №ВВС-С-43138 на обслуговування ваг вагонних від 18.04.25. У прохальній частині позивач просить також стягнути з відповідача 2422,40 грн судового збору та 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 06.10.25 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

До суду в межах справи надійшли:

-07.10.25 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ваговимірювальні системи - Сервіс" клопотання (вих.№136/25/10/25 від 07.10.25) про долучення до матеріалів справи доказів понесених позивачем витрат та про здійснення розподілу судових витрат у загальному розмірі 9 422,40 грн.

-20.10.25 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ваговимірювальні системи - Сервіс" клопотання (вих.№144/25/10/25 від 20.10.25) про закриття провадження у справі, вирішення питання про повернення сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн, та про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ваговимірювальні системи - Сервіс" понесених позивачем судових витрат у розмірі 7 000 грн, які складаються з витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн у відповідності до ч.3 ст. 130 ГПК України.

-22.10.25 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП" клопотання (вих.№21/10-01 від 21.10.25), яким просить витрати на правничу допомогу, заявлені до стягнення Товариством з обмеженою відповідальністю "Ваговимірювальні системи - Сервіс", задовольнити частково.

Заявлені клопотання з додатками залучено до матеріалів справи та прийнято до розгляду.

Судом встановлено, що у поданому позивачем клопотанні (вих.№144/25/10/25 від 20.10.25) останній повідомляє про сплату відповідачем після відкриття провадження у справі заявленої до стягнення заборгованості та просить закрити провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Так, згідно поданої копії платіжної інструкції №3573 від 17.10.25, 17.10.25 ТОВ "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП" добровільно задовольнив позовні вимоги шляхом сплати заявленої до стягнення позивачем заборгованості, яка є предметом даного позову, на банківський рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Ваговимірювальні системи - Сервіс" у розмірі 105 471,54 грн з призначенням платежу: «Оплата заборгованості по справі №927/985/25».

Таким чином, на теперішній час предмет спору в даній справі відсутній.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Враховуючи наведене, провадження у справі №927/985/25 підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України в зв`язку з відсутністю предмету спору.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч. 4 ст. 231 ГПК України).

Позивач у клопотанні також (вих.№144/25/10/25 від 20.10.25) просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2422,40 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 123 ГПК України).

У силу приписів ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У статті 130 ГПК України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат.

Так, ч. 3 ст. 130 ГПК України визначено, що якщо позивач не підтримує своїх позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Отже, у даному випадку підлягає застосуванню саме ч. 3 ст. 130 ГПК України, тож розподіл судових витрат здійснюється судом на підставі вказаної норми закону.

З матеріалів справи слідує, що при подані позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №4750 від 30.09.25.

За приписами ч. 1 ст. 123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог; закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 1-4 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи, тощо.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Позивачем до стягнення з відповідача заявлені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн на підставі: договору №26/03/25 про надання правових (юридичних) послуг від 26.03.25 з додатком до Договору №26/03/25 від 26.03.25, Акта здачі-приймання робіт (надання послуг) №3/26032025 від 07.10.25 на суму 7000 грн.

Заперечуючи проти стягнення 7000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, відповідач у клопотанні (вих.№21/10-01 від 21.10.25) зазначає про їх неспівмірність зважаючи на незначну складність справи, наявність доволі сталої судової практики щодо розгляду аналогічних питань, проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Так, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто, критерії, визначені частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Така позиція слідує з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022р. у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019р. у справі №915/237/18, від 24.10.2019р. у справі №905/1795/18, від 17.09.2020р. у справі №904/3583/19, від 18.03.2021р. №910/15621/19, від 07.09.2022р. у справі №912/1616/21, від 12.01.2023р. у справі №908/2702/21.

Судом встановлено, що дана справа має незначну складність, об`єм зібраних та опрацьованих адвокатом доказів є незначним.

Врахувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, ціну позову, значення справи для сторін, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, беручи до уваги заперечення відповідача щодо заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає розмір витрат позивача на правову допомогу в сумі 7000 грн неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом фактично наданих адвокатом послуг (виконаних робіт), предметом позову та значенням справи для сторони. З огляду на зазначені обставини, суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

Відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 130, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Закрити провадження у справі.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРІТАС ІНВЕСТ ГРУП" (, вул. Східна, 13, м. Бахмач, Чернігівська область, 16500) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ваговимірювальні системи - Сервіс" (, проспект Слобожанський, буд. 29, офіс 400, м. Дніпро, 49000) 2 422,40 грн. судового збору та 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3.На виконання ухвали видати наказ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.В. Фесюра

Веб адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Документи по справі можуть бути направлені на адресу суду: пр-т Миру, 20, м. Чернігів, 14000, та на електронну адресу Господарського суду Чернігівської області: Е-mail: ; тел. канцелярії .