РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.11.2025Справа № 910/14461/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехнік Плюс" (місто Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ" " (місто Київ)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна Транслайн"(місто Київ)

про стягнення 2 041 531,77 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

Від позивача: Хміль В.М.

Від відповідача: Олексієнко Т.О.

Від третьої особи: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецтехнік Плюс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ" про стягнення 2 041 531,77 грн, з яких: 1 301 550,00 грн заборгованості за договором №15/11/21, укладеного 15.11.2021 між ТОВ "Україна Транслайн" та ТОВ "Геос-УКБ", 222 579,84 грн неустойки, 103 981,36 грн інфляційних втрат та 412 420,57 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 16.01.2025, встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, додаткових письмових доказів, клопотань, заяв, пояснень.

09.12.2024 до суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехнік Плюс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна Транслайн" про визнання недійсним договору №27/01/23-1 від 27.01.2023 про відступлення права вимоги.

09.12.2024 від відповідача також надійшли: відзив на позовну заяву, клопотання про витребування доказів від позивача, про залучення до участі у справі ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2024 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ" повернуто заявнику разом з усіма доданими матеріалами.

16.12.2024 позивачем подано відповідь на відзив.

16.01.2025 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи Господарського суду міста Києва №910/15745/24.

16.01.2025 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 11.02.2025.

10.02.2025 до суду надійшло клопотання позивача про долучення доказів до матеріалів справи.

10.02.2025 від відповідача надійшли заперечення проти клопотання позивача про долучення доказів та клопотання про залучення до участі у справі №910/14461/24 Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна Транслайн" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

У підготовчому засіданні 11.02.2025 представник позивача заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехнік Плюс" про поновлення пропущеного процесуального строку для подання доказів задоволено, поновлено строк для подання доказів та долучено подані докази до матеріалів справи; залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна Транслайн" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача; відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ" в задоволенні клопотання про залучення до участі у справі Хоменко Я.В. в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ" про зупинення провадження задовольнити та зупинити провадження у справі.

16.07.2025 від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2025поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 26.08.2025.

04.08.2025 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою суду від 26.08.2025 у справі оголошувалась перерва у підготовчому засіданні до 02.09.2025.

28.08.2025 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку проведення підготовчого провадження.

Підготовче засідання, призначене на 02.09.2025, не відбулося, у зв`язку з затяжною повітряною тривогою.

Ухвалою суду від 02.09.2025, підготовче засідання призначене на 11.09.2025.

Протокольною ухвалою суду від 11.09.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.10.2025.

Протокольною ухвалою від 09.10.2025 оголошено перерву у судовому засіданні до 13.11.2025.

У судовому засіданні 13.11.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача проти задоволення позову заперечив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, та його неявка не перешкоджає розгляду справи відповідно до ст. 202 ГПК України.

13.11.2025 суд проголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та повідомив дату і час його проголошення.

13.11.2025 суд проголосив вступну та резолютивну частину рішення та повідомив, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ" (Замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Україна Транслайн" (Виконавець, третя особа) укладено Договір № 15/11/21 (далі Договір), за умовами п.1.1 якого Виконавець зобов`язується на свій ризик з своїх матеріалів виконати і передати Замовнику роботи з вивезення сміття на об`єкті Замовника: "Будівництво житлового комплексу з підприємствами соціально-культурного, побутового обслуговування, спорудами для зберігання індивідуального автотранспорту на вул. Новопольовій , 2А у Соломянському районі міста Києва, 4 черга".

У п. 5.1 Договору сторони погодили, що щомісячно до 26-го числа поточного (звітного) місяця Виконавець надає Замовнику для погодження два екземпляра довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма № КБ-3) та два екземпляра актів приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в), підписаних зі свого боку та письмово погоджених м: технічним наглядом, начальником дільниці та інженером з якості Замовника; належним чином оформлені та підписані акти індивідуального та комплексного випробовування та акти про прийняття результатів виконаних за даним договором робіт; виконавчу документацію (якщо вона обов`язкова для виконання робіт).

Згідно з п. 5.2 Договору, Замовник зобов`язується протягом 10 робочих днів з моменту отримання повідомлення, актів та документації , перелічених у п. 5.1 даного договору, отримання підписаних з боку Виконавця актів, що вказані у п.3.4.2 та 3.2.12 даного Договору забезпечити прийом виконаних робіт та передати Виконавцеві один екземпляр підписаного зі свого боку Акту приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в). При виникненні зауважень до виконаних робіт Замовник зобов`язується у вказаний термін надати Виконавцеві письмову мотивовану відмову від прийому робіт та підписання акту приймання виконаних будівельних робіт.

Акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма №КБ-2в), підписаний уповноваженими представниками обох сторін, є підставою для сплати Замовником вказаної в Акті вартості робіт, протягом 5 банківських днів з моменту підписання цього Акту, за умови надходження коштів від Замовника будівництва. (п. 5.3 Договору).

Пунктом 8.1 Договору встановлено, що він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2022.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України ).

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України та ст. 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною першою статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами частини 2 цієї статті визначено, що положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач вказує, що в рамках укладеного Договору було підписано Акт приймання виконаних транспортних робіт № 1 з довідкою від 01.12.2021 на загальну суму 421 800,00 грн та Акт приймання виконаних транспортних робіт № 2 з довідкою від 09.03.2022 на загальну суму 954 750,00 грн. оскільки, до та після підписання Актів приймання виконаних транспортних робіт відповідачем не було заявлено жодних претензій до Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна Транслайн" щодо якості виконаних робіт, то послуги вважаються такими, що надані належним чином, а тому у Товариства з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ" виник обов`язок сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю "Україна Транслайн" вартість наданих послуг/робіт.

В подальшому, 27.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Україна Транслайн" (Первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецтехнік Плюс" (Новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ" (Боржник) було укладено Договір № 27/01/23-1 про відступлення права вимоги (далі Договір №27/01/23-1 від 27.01.2023).

Відповідно до п. 1.1 Договору №27/01/23-1 від 27.01.2023 Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор приймає право вимоги по оплаті вартості послуг за Договором №15/11/21 від 15.11.2021.

Згідно з п. п. 1.2-1.3 Договору №27/01/23-1 від 27.01.2023, за даним Договором відступається право вимоги на суму основного боргу в розмірі 1 301 550,00 грн та право вимоги пені, інфляційних витрат, 3% річних, за прострочення виконання грошового зобов`язання. Право вимоги Первісного Кредитора до Боржника на суму основного боргу в розмірі 1 301 550,00 грн підтверджується підписаними між Первісним Кредитором та Боржником Актами надання послуг, що є невід`ємною частиною цього договору, та передаються Первісним Кредитором Новому Кредитору в момент підписання цього договору, а саме: Акт №1 за формою КБ2/КБ3 від 01.12.2021 на суму 421 800,00 грн та Акт № 2 за формою КБ2/КБ3 від 09.03.2022 на суму 954 750,00 з ПДВ.

Пунктом 3.2 Договору №27/01/23-1 від 27.01.2023 сторони погодили, що підписавши цей Договір, Боржник вважається повідомленим належним чином про відступлення Основного зобов`язання від Первісного Кредитора Новому Кредитору та підтверджує суму боргу в розмірі 1 301 550,00 грн, яку Боржник зобов`язується сплатити Новому Кредитору.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Договором винна Сторона сплачує іншій стороні пеню в розмір подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент укладення цього Договору, від простроченої суми за кожен день прострочення (п. 4.1 Договору №27/01/23-1 від 27.01.2023).

Відповідно до п. 5.1 Договору №27/01/23-1 від 27.01.2023 він набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16.10.2024 ним було направлено на адресу відповідача вимогу про сплату впродовж 7 днів з моменту отримання даної вимоги заборгованості у розмірі 1 301 550,00 грн, пені, 3% річних та інфляційних втрат, проте така вимога залишилася без задоволення.

Стаття 510 Цивільного кодексу України визначає, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Матеріалами справи підтверджується, що заміна кредитора відбулась шляхом укладення договору №27/01/23-1 від 27.01.2023, стороною якого є і Товариство з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ". Договір № 27/01/23-1 від 27.01.2023 є чинним, недійсним в судовому порядку не визнавався та підлягає виконанню його сторонами.

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Доказів сплати відповідачем коштів за надані за договором від 15.11.2021 №15/11/21 послуги ні первісному, ні новому кредитору до матеріалів справи не надано.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за Договором №27/01-23-1 від 27.01.2023 у розмірі 1 301 550,00 грн.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що Договір №27/01/23-1 від 27.01.2023 є неукладеним, тому що всупереч п. 2.1 Договору №27/01/23-1 від 27.01.2023, позивачем не надано доказів оплати Новим Кредитором Первісному Кредитору винагороди у розмірі 1 301 550,00 грн.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір, відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 Цивільного кодексу України).

Відтак означені доводи відповідача відхиляються судом як необґрунтовані та безпідставні, оскільки надання відповідних доказів не є умовою укладення Договору №27/01/23-1 від 27.01.2023.

Також відповідач зазначає, що право нарахування штрафних санкцій, 3% річних та індексу інфляції до позивача не перейшло, оскільки перейшло лише право вимоги на суму основного зобов`язання у розмірі 1 301 550,00 грн.

Суд відхиляє такі доводи як такі, що прямо суперечать змісту п. 1.2. Договору №27/01/23-1 від 27.01.2023.

У зв`язку з порушенням строків розрахунків за Договором, позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача 222 579,84 грн пені, 103 981,36 грн інфляційних втрат та 412 420,57 грн 3 % річних.

Відповідно до п. 6.3 Договору від 15.11.2021 за порушення строків оплати Замовник сплачує Виконавцеві неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на дату прострочення від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Пунктом 4.1 Договору №27/01/23-1 від 27.01.2023 передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Договором винна Сторона сплачує винній стороні пеню в розмір подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент укладення цього Договору, від простроченої суми за кожен день прострочення.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України).

Частиною 1 ст. 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

Згідно зі ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки сум пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив їх правильність, арифметичну вірність та відповідність умовам Договору і вимогам чинного законодавства України.

За змістом частини 3 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Геос-УКБ" (03035, м. Київ, вул. Петрозаводська, будинок 2, літера А; ідентифікаційний код 38825398) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехнік Плюс" (04073, місто Київ, вулиця Семена Скляренка, будинок 9, офіс 406; ідентифікаційний код 41623769) 1 301 550 (один мільйон триста одну тисячу п`ятсот п`ятдесят) грн 00 коп. заборгованості, 222 579 (двісті двадцять дві тисячі п`ятсот сімдесят дев`ять) грн 84 коп. пені, 103 981 (сто три тисячі дев`ятсот вісімдесят одну) грн 36 коп. інфляційних втрат, 412 420 (чотириста дванадцять тисяч чотириста двадцять) грн 57 коп. 3% річних та 24 498 (двадцять чотири тисячі чотириста дев`яносто вісім) грн 38 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складено 20.11.2025.

Суддя Т.М. Ващенко