ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 листопада 2025 рокуСправа № 912/2780/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В., розглянувши без виклику сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИКОНРОББУД" від 25.11.2025 про поновлення строку на подання відзиву у справі №912/2780/25

за позовом: Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИКОНРОББУД", вул. Грушевського, 47, м. Гайворон, Кіровоградська область, 26300

про стягнення 1 491 935,60 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 , яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИКОНРОББУД" про стягнення заборгованості в розмірі 1 491 935,60 грн, з яких: 901 845,96 грн пені та 590 089,64 грн штрафу.

Ухвалою від 03.11.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/2780/25 за правилами загального позовного провадження, Підготовче засідання призначено на 25.11.2025, сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

25.11.2025 суд розпочав підготовче засідання.

Протокольною ухвалою від 25.11.2025 на підставі ст. ст. 80, 178, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд відмовив в задоволенні усного клопотання представника відповідача про оголошення перерви в підготовчому засіданні для подачі відзиву та доказів. Мотиви постановлення ухвали - виходячи з відомостей Укрпошти, строк для подання відзиву станом на дату проведення підготовчого засідання закінчився.

У підготовчому засіданні 25.11.2025 суд оголосив перерву до 11.12.2025. На підставі ч. 5 ст. 161 ГПК України позивачу надано можливим подати додаткові письмові пояснення з питання щодо розрахунку сум, на які здійснено нарахування пені.

26.11.2025 до суду надійшов відзив ТОВ "ВИКОНРОББУД" та заява про поновлення строку на його подання.

За правилами частини 3 ст. 119 ГПК України, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

За вказаних обставин суд розглядає заяву ТОВ "ВИКОНРОББУД" про поновлення строку на подання відзиву без повідомлення учасників справи.

Частинами 1, 2 ст. 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином, процесуальний строк, який встановлено законом, підлягає поновленню, а процесуальний строк, встановлений судом, може бути продовжений.

У даному випадку норми ГПК України не встановлюють строк на подання відзиву. Натомість, частина 8 ст. 165 ГПК України передбачає, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Отже, процесуальний строк на подання відзиву встановлюється судом, а тому такий строк НЕ підлягає поновленню та лише може бути продовжений судом за заявою учасника справи чи з ініціативи суду. При цьому, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 119 ГПК України, заява про продовження строку, встановленого судом, подається до закінчення цього строку.

У даному випадку ТОВ "ВИКОНРОББУД" заявляє клопотання саме про поновлення строку подання відзиву, тоді як строк на подання відзиву був встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі від 03.11.2025.

За вказаних обставин у суду відсутні підстави для поновлення строку на подання відзиву згідно заяви ТОВ "ВИКОНРОББУД", оскільки такий строк поновленню не підлягає.

Суд відзначає, що згідно поданої заяви ТОВ "ВИКОНРОББУД" не порушує питання про продовження строку, крім того таке клопотання може подаватись до закінчення відповідного строку.

Поряд з цим, як зазначено, частина 2 ст. 119 ГПК України передбачає можливість продовження процесуального строку, встановленого судом, з ініціативи суду.

В контексті вказаного суд відмічає, що ТОВ "ВИКОНРОББУД" пояснюючи поважність причин пропуску строку для подання відзиву посилається на обставини необізнаності щодо дати відмітки органу поштового зв`язку про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що спричинило невірний розрахунок строку представником відповідача, який вважав, що ТОВ "ВИКОНРОББУД" повідомлений про справу лише 13.11.2025.

Суд зазначає, що ухвала суду про відкриття провадження у справі від 03.11.2025, якою встановлено строк на подання відзиву, направлена на поштову адресу ТОВ "ВИКОНРОББУД", яка зазначена у позові та за якою відповідача зареєстровано в ЄДРПОУ.

Надсилання ухвали суду відповідачу в паперовій формі обумовлено відсутністю реєстрації електронного кабінету ТОВ "ВИКОНРОББУД".

Вказане відправлення було повернуто до суду 13.11.2025 органом поштового зв`язку з відміткою "Адресат відсутній".

З огляду на вказане, суд 13.11.2025 повторно направив ухвалу суду на поштову адресу ТОВ "ВИКОНРОББУД", а також повідомив ТОВ "ВИКОНРОББУД" в особі керівника Бень С.В. про справу телефонограмою від 13.11.2025.

За правилами п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У підготовчому засіданні, яке відбулось 25.11.2025, суд під час розгляду усного клопотання представника ТОВ "ВИКОНРОББУД" дослідив дані трекінгу відправлень Укрпошти і встановив, що днем невдалої спроби вручення та повернення відправнику ухвали (одержувач відсутній за вказаною адресою) є 09.11.2025.

У відповідності до викладеного та положень п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі від 03.11.2025 вважається 09.11.2025. Отже, кінцевим строком подання відзиву є 24.11.2025.

Таким чином, станом на дату подання відповідачем відзиву на позов такий строк є пропущеним.

Поряд з цим, суд констатує, що вказаний пропуск строку є незначним (2 дні) та пояснюється відповідачем його помилковим розрахунком з огляду на відсутність в електронній справі всіх даних, пов`язаних з надсиланням та врученням відповідної ухвали.

Суд враховує, що у даному випадку відповідач після отримання в підготовчому засіданні 25.11.2025 інформації щодо дати вручення ухвали того ж дня (25.11.2025) сформував в системі "Електронний суд" відзив на позов з клопотанням про поновлення строку на його подання і подав такі документи до суду в межах 15-денного строку, згідно застосованого відповідачем розрахунку (з дати повідомлення 13.11.2025).

За висновком суду, наведене в сукупності підтверджує дійсність пояснень відповідача та оцінюється судом як поважність причин пропуску строку на подання відзиву на позов, що надає підстав для його продовження за ініціативою суду.

Суд також враховує, що формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) "Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії", "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії").

ЄСПЛ у справі "Созонов та інші проти України" зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки або інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію в тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Керуючись статтями 80, 119, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИКОНРОББУД" від 25.11.2025 про поновлення строку на подання відзиву у справі №912/2780/25 відмовити.

З ініціативи суду продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю "ВИКОНРОББУД" строк на подання відзиву на позов до 26.11.2025 включно, прийняти та враховувати поданий відзив з доказами під час розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Копії ухвали направити Військовій частині НОМЕР_1 і Товариству з обмеженою відповідальністю "ВИКОНРОББУД" до електронних кабінетів.

Суддя В.В.Тимошевська