ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

18 листопада 2025 рокуСправа № 912/2555/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Проскурні О.О. розглянув у підготовчому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

про неплатоспроможність боржника - фізичної особи,

Заявниця участі в засіданні суду не брала,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - гр. ОСОБА_1 , заявниця) звернулась до Господарського суду Кіровоградської області із заявою на підставі ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Ухвалою від 06.10.2025 заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення її недоліків.

У встановлений судом строк ОСОБА_1 не повністю усунула недоліки поданої нею заяви.

Виходячи з характеру недоліків та враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 119 КУзПБ наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність суд з`ясовує підготовчому засіданні, суд ухвалою від 22.10.2025 прийняв до розгляду заяву та призначив підготовче засідання. Від заявниці витребувано повторно документи і пояснення, підготовче засідання призначено на 04.11.2025.

Заявниця в засідання суду 04.11.2025 не з`явилась та 03.11.2025 на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку з неможливістю повноважного представника бути присутнім у засіданні суду.

Ухвалою від 04.11.2025 суд відклав підготовче засідання на 18.11.2025; від заявниці витребувано повторно документи і пояснення.

18.11.20258 суд розпочав підготовче засідання.

ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явилась, про причини відсутності суд не повідомила, будь-які заяви чи клопотання, а також витребувані судом документи не подано. ОСОБА_1 належним чином повідомлена про призначення підготовчого засідання, що підтверджується довідкою про доставку ухвали суду від 04.11.2025 до електронного кабінету.

З підстав викладеного та оскільки явка заявниці в підготовче засідання обов`язковою не визнавалась, неявки заявниці є повторною, суд проводить підготовче засідання та надає оцінку поданій заяві і доказам за відсутності заявниці та згідно наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані документи, суд дійшов такого висновку.

Згідно заяви ОСОБА_1 , як на підставу для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність посилається на п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

Мотивуючи наведені підстави, ОСОБА_1 зазначає, що уклала кредитні договори з 2 банками та 2 фінансовими установами, по яких існує заборгованість за попереднім розрахунком 753 316,36 грн.

ОСОБА_1 повідомляє, що не має власного житла та транспортних засобів, має у власності земельний пай. Зазначає, що є працевлаштованою в ОКВП "Дніпро-Кіровоград" та має відкриті банківські рахунки.

Отримання кредитів пояснює потребою лікування членів сім`ї та необхідністю забезпечення окремого проживання сина, який має проблеми зі здоров`ям.

До заяви серед доказів на підтвердження повідомлених обставин додано, зокрема: довідку з Пенсійного фонду України за період 2021-січень 2025; відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податку з січня 2022 по червень 2025; декларації за 2022 - 01.08.2025; кредитний звіт Українського Бюро кредитних історій.

Особливості відновлення платоспроможності боржника, який є фізичною особою, врегульовано Книгою четвертою КУзПБ.

Відповідно до ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

За змістом ч. 1 ст. 115 та ст. 116 КУзПБ провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи-підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника, яка подається ним за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, із викладенням, зокрема, обставин, що стали підставою для звернення до суду, а також наданням документів, передбачених ч. 3 ст. 116 КУзПБ. Разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

У разі відсутності підстав для відмови у прийнятті заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або для повернення такої заяви господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про прийняття заяви до розгляду та призначає дату підготовчого засідання, в якому розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви (ч. 1 ст. 117, ч. 1 ст. 119 КУзПБ).

За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність (ч. 3 ст. 119 КУзПБ).

Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо: 1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду; 3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю; 4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років (ч. 4 ст. 119 КУзПБ).

Отже, на стадії підготовчого засідання у справі суд надає оцінку відповідності поданої заяви боржника за формою і змістом вимогам статей 115, 116 КУзПБ та наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність за ч. 4 ст. 119 КУзПБ, за відсутності яких суд відкриває провадження у справі.

У відповідності до ст. 116 КУзПБ обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість заявника, а також доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, покладений на заявника.

Серед поданих заявницею доказів на підтвердження обставин наявності невиконаних кредитних зобов`язань надано кредитний звіт, сформований в електронному вигляді ТОВ "Українське бюро кредитних історій" (далі - бюро).

Надана виписка з кредитної історії містить відомості про кредитні зобов`язання, які відповідають списку кредиторів, наданих заявницею.

Суд враховує, що правові, організаційні засади формування та ведення кредитних історій, права суб`єктів кредитних історій та користувачів бюро кредитних історій, порядок діяльності таких бюро встановлено нормами Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" (далі - Закон).

Згідно Закону, суб`єкт кредитної історії - будь-яка юридична або фізична особа, яка звернулася до користувача з метою укладення кредитного правочину або вже уклала кредитний правочин та щодо якої формується кредитна історія (ст. 3).

Отже, у спірних правовідносинах фізична особа-боржник, яка звернулася до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність, у розумінні Закону є суб`єктом кредитної історії.

Закон передбачає, що кредитна історія - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов`язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону (ст. 3).

Частина четверта ст. 11 Закону визначає порядок надання кредитного звіту користувачам чи іншим бюро та передбачає їх надання на паперовому або електронному носіях.

Пунктом 5.32 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 визначено, що у разі створення примірника електронного документа з паперовим носієм інформації на ньому проставляють штрих-код або QR-код.

Суд встановив, що кредитний звіт, який додано до заяви ОСОБА_1 , містить QR-код.

Отже, наданий заявницею кредитний звіт, який складений Українським бюро кредитних історій, в силу статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу є належним та допустимим доказом на підтвердження наявності кредитних відносин заявниці з кредиторами.

Поряд з цим, ст. 3 Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" визначає, що кредитний звіт - це сукупність інформації про суб`єкта кредитної історії, яка є повним або частковим відображенням його кредитної історії.

Тобто, кредитний звіт може містити неповну інформацію про розмір та структуру заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням.

Частиною п`ятою статті 13 Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" передбачено право суб`єкта кредитної історії щодо звернення до Бюро з письмовою заявою у разі незгоди з інформацією, що складає його кредитну історію, за винятком інформації про кредитний бал.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що самого кредитного звіту недостатньо для підтвердження відповідних обставин, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір та структуру заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням.

Пунктом 14 ч. 3 ст. 116 КУзПБ визначено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Лише фізична особа-боржник, яка є єдиним суб`єктом звернення із відповідною заявою, наділена правом на подання відповідних доказів у підтвердження обставин загрози своєї неплатоспроможності. Відсутність на цій стадії інших учасників справи, які мають право подати свої доводи чи заперечення щодо таких обставин чи доказів, зумовлює необхідність добросовісного виконання боржником своїх процесуальних обов`язків щодо доказування наявності обставин для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Стандарт доказування "достатність доказів" було виключено із ГПК, водночас у справах про неплатоспроможність фізичної особи господарський суд враховує, окрім належності та допустимості, також достатність поданих боржником доказів для підтвердження та доведення обставин неплатоспроможності чи її загрози, як підстави для відкриття провадження у такій справі.

У цьому контексті суд дійшов висновку, що подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту, однак без додавання інших документів, які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні ст. 1 КУзПБ, для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, є недостатнім для доведення відповідних обставин та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі.

Наведеного висновку дотримується Верховний Суд у постанові від 16.11.2022 у справі № 917/1604/21.

У своїй заяві боржниця зазначає, що має прострочені зобов`язання перед 4 кредиторами на загальну суму 753 316,36 грн. Проте, до заяви не додано ряд кредитних договорів, а саме: з ТОВ "БАНК ФОРВАРД" № 23718243 від 21.09.2016, № 22972893 від 15.07.2015, ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" № 670542 від 29.07.2021, АТ "ІДЕЯ БАНК" № 21756691 від 07.04.2021 та АТ "ПУМБ" № 401 від 30.12.2021.

При цьому, надані боржницею листи ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" містять посилання на договори, за якими було відступлено право грошової вимоги, номера яких НЕ відповідають номерам кредитних договорів, зазначених заявницею у конкретизованому списку кредиторів та вказаних в Кредитній історії.

Отже, у даному випадку до заяви НЕ додано всіх кредитних договорів згідно повідомленого списку кредиторів.

В ухвалах від 06.10.2025, від 22.10.2025 та від 04.11.2025 суд пропонував заявниці подати відповідні докази, зокрема, договори та зазначити окремо суми заборгованості за основним зобов`язанням і неустойки, строк виконання яких настав. Однак, вказаних документів заявниця не подала, про причини неможливості подання таких документів суд не повідомила.

За правилами ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З підстав викладеного суд вважає не підтвердженими у повній мірі наявність у заявниці кредитних зобов`язань стосовно повідомлених нею кредиторів та у зазначених розмірах.

Стаття 1 КУзПБ наводить визначення поняття загрози неплатоспроможності, яким є фінансово-господарський стан боржника, що характеризується наявністю обставин, які підтверджують, що боржник протягом наступних 12 місяців не зможе виконати свої грошові зобов`язання у строк, передбачений для їх виконання, чи здійснювати платежі за звичайними господарськими операціями.

Згідно поданих доказів суд встановив, що заявниця ОСОБА_1 має постійне місце роботи, на якій отримує щомісячно заробітну плату. Додатково ОСОБА_1 має у власності земельні ділянки, за оренду яких отримує плату.

Середньомісячний дохід заявниці згідно поданих нею документів складає 18 600,00 грн (з урахування доходу від оренди землі).

Поряд з цим, відповідно до викладених в заяві обставин та поданих доказів не доведено неможливість заявниці виконати свої грошові зобов`язання, з урахуванням як їх розміру, так і кінцевого строку розрахунку та у співвідношенні зі щомісячними доходами боржниці і обставинами наявності у власності майна.

Як вже зазначено, заявницею не надано повного пакету документів (кредитні договори) задля підтвердження обставин дійсного отримання коштів у зазначених заявницею розмірах та для встановлення судом умов кредитування і строків сплати та повернення коштів.

Поряд з цим, з наданої до справи кредитної історії вбачається, що по деяким кредитам строк кінцевого розрахунку (строк кредиту) ще не настав. За своїм розрахунком заявниця визначає розмір заборгованість саме за поточною заборгованістю, тобто включає до такої суми залишки у тому числі по кредитам, строк повернення яких ще не настав, однак не пояснює обставин неможливості сплати з урахуванням конкретних умов (дати, суми) виконання грошових зобов`язань.

Суд також враховує відсутність пояснень заявниці щодо неможливості позасудової реструктуризації платежів, тоді як згідно вищезгаданих листів ТОВ "Фінансова Компані "Кредит-Капітал" викладено пропозицію розстрочки, для чого запропоновано вказати суму і дату щомісячного платежу.

Щодо потреб на лікування близьких родичів суд констатує відсутність в матеріалах справи будь-якого документально підтвердженого розрахунку таких витрат, з урахуванням як доходів заявниці і наявних у неї грошових зобов`язань, так і доходів відповідних членів сім`ї та досягнення такими членами повної цивільної дієздатності.

З урахуванням наведеного суд не встановив обставин згідно п. 4 ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

Щодо підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 115 КУзПБ, суд вказує про не доведення припинення боржником погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за КОЖНИМ з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Зокрема, заявницею не надано відповідного розрахунку за кожним з кредитних договорів та не надано всіх кредитних договорів для встановлення судом конкретних умов кредитування.

Окрім того, положення ст. 115 КУзПБ у взаємозв`язку зі ст. 1 названого кодексу щодо визначеного поняття неплатоспроможності обумовлюють несплату платежів неможливістю несплати.

Разом з цим, за змістом заяви заявниця повідомляє таке (дослівно): "З серпня 2023 року припинила виплати за порадою юристів, з якими уклала договір, які запевнили мене у можливості реструктуризації боргів".

З наведених пояснень слідує, що причинами припинення виплат стала свідома поведінка заявниці, а не об`єктивні обставини неможливості сплати.

Суд зазначає, що у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Тому, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).

У відповідності до вищевикладеного в сукупності суд згідно повідомлених в заяві обставин та наданих доказів НЕ встановив підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, передбачених ч. 2 ст. 115 КУзПБ України.

На підставі наведеного суд відмовляє у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 згідно поданої нею заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 39 КУзПБ відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 113, 115, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 3, 12, 13, 20, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку і строки, визначені ст.ст. 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Копії ухали направити ОСОБА_1 та арбітражному керуючому Белінській Н.О. до електронних кабінетів.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.11.2025.

Суддя В.В.Тимошевська