ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2025 Справа № 914/2930/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Ленів, с. Підлужжя, Тисменецький р-н, Івано-Франківська обл.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Грін Груп-М, с. Пісочна, Миколаївський р-н, Львівська обл.

про: стягнення заборгованості

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Полюхович Х.М.

Від учасників справи:

Від позивача: Бабак Віталій Михайлович представник;

Від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області через систему Електронний суд представником позивача подано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Ленів, с. Підлужжя, Тисменецький р-н, Івано-Франківська обл. до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Грін Груп-М, с. Пісочна, Миколаївський р-н, Львівська обл. про стягнення 125 058,34грн. заборгованості, з якої: 41 954,93грн. основний борг, 9691,54грн. інфляційні втрати, 35 289,98грн. пеня та 38 121,89грн. 36% річних. Також позивач просить стягнути з відповідача 3 028,00грн. судового збору.

Ухвалою суду від 26.09.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи по суті призначено на 23.10.2025 року о 09:40 год.

16.10.2025 року представником відповідача подано через систему Електронний суд заяву за вх.№27481/25 про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та внесення додаткових відомостей про учасника справи. 16.10.2025 року представником відповідача також подано відзив на позовну заяву за вх.№27487/25.

23.10.2025 року представником позивача подано через систему Електронний суд відповідь на відзив за вх.№ 28179/25 та заяву за вх.№28199/25 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

23.10.2025 року представником відповідача подано через систему Електронний суд клопотання за вх. №28177/25 про відкладення розгляду справи з метою підготовки заперечення на відповідь на відзив.

В судове засідання 20.11.2025 року позивач явку представника забезпечив, який підтримав позовні вимоги та просить позов задоволити.

В судове засідання 20.11.2025 року відповідач явку представника не забезпечив, був повідомлений про місце, дату та час судового засідання, що підтверджується довідками про доставку електронних кабінетів відповідача та його уповноваженого представника. Жодних заяв, клопотань процесуального характеру до суду на час слухання справи від відповідача не поступало.

Ухвали суду надіслані учасникам справи до наявних електронних кабінетів, відтак вони належним чином повідомлені про місце, дату та час судового засідання, що підтверджується довідками до доставку електронних листів, які знаходяться в матеріалах справи. Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Суд перейшов до стадії ухвалення рішення, вступна та резолютивна частина якого оголошена в цьому судовому засіданні.

Аргументи позивача.

4 жовтня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю Ленів надало Товариству з обмеженою відповідальністю Грін Груп-М послуги вальцювання пили широкої та ремонту тріщин широких пил, що підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №1019 від 4 жовтня 2022 року, загальна вартість яких становить 12 597,57 грн., який був надісланий відповідачу, проте не повернутий з підписом відповідача, копія якого з підписом позивача додана до матеріалів справи. 16 травня 2023 року ТзОВ Ленів надало ТзОВ Грін Груп-М послуги стелітування пил рамних, що підтверджується підписаним між сторонами актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №501 від 16 травня 2023 року, загальна вартість яких становить 29 357,36грн.

Відтак, загальна вартість наданих робіт за вищезазначеними актами наданих послуг становить 41 954,93 грн., нараховано відповідачу станом на 19.09.2025 рік: по акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №1019 від 4 жовтня 2022 року: 3741,01 грн. інфляційних втрат, 13301,19 грн. пені та 13 394,15 грн. 36% річних; по акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №501 від 16 травня 2023 року: 5950,53 грн. інфляційних втрат, 21 988,79 грн. пені та 24 727,74 грн. 36% річних. Відтак, загальна сума нарахованих позивачем відповідачу штрафних санкцій, які позивач просить стягнути з відповідача становить: 9691,54 грн. інфляційних втрат, 35 289,98 грн. пені та 38 121,89 грн. 36% річних.

Аргументи відповідача.

16.10.2025 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву за вх.№27487/25, у якому зазначає про відсутність факту подання позивачем, як доказу акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №1019 від 4 жовтня 2022 року та стверджує, що стягнення заявленої суми процентів річних за таких умов є нерозумним з огляду на непропорційність наслідкам правопорушення, адже матиме наслідком не компенсацію майнових втрат позивача, а його збагачення за рахунок відповідача, що несправедливо відносно Відповідача. Відтак, представник відповідача просить в задоволенні позовних вимог ТзОВ Ленів до ТзОВ Грін Груп-М про стягнення заборгованості відмовити.

Фактичні обставини справи.

Предметом доказування є обставини, з якими пов`язується факт укладення договору про надання послуг, неналежне виконання обов`язку в частині повної оплати за надані послуги на підставі актів здачі-приймання робіт.

22 лютого 2022 року між Товариства з обмеженою відповідальністю Ленів (Виконавець) та Товариства з обмеженою відповідальністю Грін Груп-М (Замовник) укладено договір про надання послуг №308, відповідно до п. 1.1 якого Виконавець зобов`язується надати послуги Замовнику, а Замовник має прийняти та здійснити їх оплату.

Позивач зазначає, що протягом строку дії Договору Товариство з обмеженою відповідальністю Ленів неодноразово надавало Товариству з обмеженою відповідальністю Грін Груп-М послуги у порядку, визначеному в укладеному між сторонами Договорі.

4 жовтня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю Ленів надало Товариству з обмеженою відповідальністю Грін Груп-М послуги вальцювання пили широкої та ремонту тріщин широких пил, що підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №1019 від 4 жовтня 2022 року, загальна вартість яких становить 12 597,57 грн., який був надісланий відповідачу, проте не повернутий з підписом відповідача, копія якого з підписом позивача додана до матеріалів справи.

На підтвердження того, що дані послуги за вищезазначеним актом надавалися та були прийняті Відповідачем, до матеріалів справи долучено копію акту звірки взаєморозрахунків між ТзОВ Ленів та ТзОВ Грін Груп-М, який є підписаним з боку Відповідача, де зазначено запис: « 04.10.2022 Надходження (1019 від 04.10.2022 12597,57 грн.)».

16 травня 2023 року ТзОВ Ленів надало ТзОВ Грін Груп-М послуги стелітування пил рамних, що підтверджується підписаним між сторонами актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №501 від 16 травня 2023 року, загальна вартість яких становить 29 357,36грн.

Відтак, загальна вартість наданих робіт за вищезазначеними актами наданих послуг становить 41 954,93 грн.

Позивач стверджує, що станом на 19 вересня 2025 року ТзОВ Ленів не отримало від ТзОВ Грін Груп-М жодних оплат за вищевказаними актами наданих послуг.

Відповідно до умов розділу ІІІ (п.п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5), оплата вартості послуг укладеного між сторонами Договору, визначено, що вартість послуг визначається сторонами у Рахунках-фактурах та Актах наданих послуг по факту їх надання. Протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту фактичного надання послуг Виконавець надсилає Замовнику будь-яким належним способом комунікації, узгодженим Сторонами, Рахунок-фактуру на оплату наданих послуг. Замовник зобов`язаний протягом 2 (двох) робочих днів оплатити вартість послуг шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Виконавця, вказаний у цьому Договорі. Після повної оплати Замовником вартості наданих послуг, Виконавець повинен передати Замовнику деревообробний інструмент, що був наданий йому для надання послуг, після чого Сторони повинні підписати Акт надання послуг. Замовник повинен підписати Акт надання послуг протягом одного робочого дня з моменту отримання деревообробного інструменту, що був наданий Виконавцю для надання послуг, або надати Виконавцю вмотивовані заперечення щодо відмови від підписання Акту надання послуг.

15 лютого 2024 року позивачем надіслано листа від 13 лютого 2024 року до ТзОВ Грін Груп-М з проханням оплатити наявну суму основного боргу без штрафних санкцій, у якому вказаний розмір заборгованості, підстави нарахування заборгованості, підстави можливого нарахування штрафних санкцій, вказано, що нарахування штрафних санкцій є правом позивача, а не обов`язком.

27 березня 2024 року позивачем надіслано листа від 26 березня 2024 року до ТзОВ Грін Груп-М, у якому вказано розмір заборгованості, конкретні акти наданих послуг за якими на думку позивача існує заборгованість, обґрунтування та розміри нарахованих штрафних санкцій та прохання оплатити тільки суму основного боргу.

На дані листи відповідач не відреагував, такі докази в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 6.4. Договору у випадку несплати вартості послуг у вказані строки або оплати вартості послуг не в повному обсязі, Виконавець має право застосувати до Замовника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості наданих послуг, яка стягується за кожен день прострочення оплати замовленого Товару.

Відповідно до п. 6.5. Договору Сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим Договором не обмежується шістьома місяцями, а припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.6. Договору сторона, яка прострочила виконання грошового зобов`язання, на вимогу іншої сторони зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також тридцять шість процентів річних від простроченої суми.

Відтак позивачем нараховано відповідачу станом на 19.09.2025 року: по акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №1019 від 4 жовтня 2022 року: 3741,01 грн. інфляційних втрат, 13301,19 грн. пені та 13 394,15 грн. 36% річних; по акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №501 від 16 травня 2023 року: 5950,53 грн. інфляційних втрат, 21 988,79 грн. пені та 24 727,74 грн. 36% річних.

Відтак, загальна сума нарахованих позивачем відповідачу штрафних санкцій становить - 9691,54 грн. інфляційних втрат, 35 289,98 грн. пені та 38 121,89 грн. 36% річних.

Норми права та мотиви суду.

Між сторонами у справі виникли зобов`язання на підставі Договору про надання послуг в силу пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.3 договору, оплата вартості послуг укладеного між сторонами Договору, визначено, що вартість послуг визначається сторонами у Рахунках-фактурах та Актах наданих послуг по факту їх надання. Замовник зобов`язаний протягом 2 (двох) робочих днів оплатити вартість послуг шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Виконавця, вказаний у цьому Договорі.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного між сторонами договору №308 від 22 лютого 2022 року, позивачем надано, а відповідачем прийнято послуги, що підтверджується за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №1019 від 4 жовтня 2022 року на суму 12 597,57грн. та №501 від 16 травня 2023 року на суму 29 357,36грн.

Судом встановлено, що на підтвердження того, що послуги за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №1019 від 4 жовтня 2022 року на суму 12 597,57грн. надавалися та були прийняті Відповідачем, до матеріалів справи долучено копію акту звірки взаєморозрахунків між ТзОВ Ленів та ТзОВ Грін Груп-М, який є підписаним з боку Відповідача, де зазначено запис: « 04.10.2022 Надходження (1019 від 04.10.2022 12597,57 грн.)». Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №501 від 16 травня 2023 року на суму 29 357,36грн. підписаний та скріплений печатками обох юридичних осіб.

У відповідача існує заборгованість перед позивачем у сумі 41 954,93грн., яку відповідачем не оплачено, відтак станом на 19.09.2025 року заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 41 954,93грн.

Згідно з ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, положення статті 525 Цивільного кодексу України встановлює загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 зі справи № 910/4994/18 та у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.03.2020 року у справі №927/986/17).

Згідно з вимогами ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідача існує заборгованість перед позивачем у сумі 41 954,93грн., яку відповідачем не сплачено, відтак заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 41 954,93грн.

Щодо стягнення інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Дана правова позиція викладена постановою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Відповідно до п. 6.5. Договору Сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим Договором не обмежується шістьома місяцями, а припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.6. Договору сторона, яка прострочила виконання грошового зобов`язання, на вимогу іншої сторони зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також тридцять шість процентів річних від простроченої суми.

Відтак позивачем нараховано відповідачу станом на 19.09.2025 року: по акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №1019 від 4 жовтня 2022 року: 3741,01 грн. інфляційних втрат та по акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №501 від 16 травня 2023 року: 5950,53 грн. інфляційних втрат. Відтак, загальна сума нарахованих позивачем відповідачу інфляційних втрат становить - 9691,54 грн.

Суд, перевіривши розрахунки позивача щодо стягнення 9691,54 грн. інфляційних нарахувань за вказані періоди, прийшов до висновку, що позивачем зазначено правильні періоди та зазначено правильні суми боргу від яких здійснювалось нарахування інфляційних втрат, відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягають інфляційні втрати в сумі 9691,54 грн.

Щодо стягнення пені.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 6.4. Договору у випадку несплати вартості послуг у вказані строки або оплати вартості послуг не в повному обсязі, Виконавець має право застосувати до Замовника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості наданих послуг, яка стягується за кожен день прострочення оплати замовленого Товару.

Відповідно до п. 6.5. Договору Сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим Договором не обмежується шістьома місяцями, а припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відтак позивачем нараховано відповідачу станом на 19.09.2025 року: по акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №1019 від 4 жовтня 2022 року: 13301,19 грн. пені та по акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №501 від 16 травня 2023 року 21 988,79 грн.

Відтак, загальна сума нарахованих позивачем відповідачу пені становить 35 289,98 грн.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 253 ЦК України)

Водночас, Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), який набрав чинності 02.04.2020, розділ ІХ «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України доповнено пунктом 7 такого змісту: « 7. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено карантин з 12.03.2020 на всій території України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Якщо умовами укладеного договору сторони передбачили більш тривалий, ніж визначений частиною шостою статті 232 ГК України, строк нарахування штрафних санкцій (зазначили про їх нарахування до дня фактичного виконання, протягом усього періоду існування заборгованості тощо), то їх нарахування не припиняється за період прострочення зобов`язання понад шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано, а застосуванню підлягає саме строк, встановлений договором (див. п.91 постанови Верховного Суду України від 16.10.2024 року у справі № 911/952/22, в якій умовами договору сторонами було погоджено нарахування пені по день фактичної оплати боргу).

Відтак, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, перевіривши періоди нарахування по кожному акту окремо та Закону «України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», вимог ст. 232 ГК України, здійснивши перевірку нарахування пені по кожному Акту здачі приймання робіт окремо, з врахуванням ч. 5 ст. 253 ЦК України, з врахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України, суд прийшов до висновку стягненню підлягає пеня в сумі 35 289,98 грн.

Щодо стягнення 36% річних.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Cплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до п. 6.5. Договору Сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим Договором не обмежується шістьома місяцями, а припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.6. Договору сторона, яка прострочила виконання грошового зобов`язання, на вимогу іншої сторони зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також тридцять шість процентів річних від простроченої суми.

Відповідно до ст.ст. 628, 629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Сторони, керуючись принципом свободи договору, за взаємною згодою мають право визначати штрафні санкції, їх кількість, вид, розмір та види порушення зобов`язання, за якими застосовується розмір річних, тощо.

Відтак позивачем нараховано відповідачу станом на 19.09.2025 року: по акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №1019 від 4 жовтня 2022 року 13 394,15 грн. 36% річних та по акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №501 від 16 травня 2023 року 24 727,74 грн. 36% річних.

Отже, загальна сума нарахованих позивачем відповідачу 36% річних становить 38 121,89 грн.

Суд, здійснивши перевірку нарахування позивачем 36% річних у сумі 38 121,89 грн., які обраховано по заборгованості по двох актах здачі приймання виконаних робіт, доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 38 121,89 грн.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина 3 статті 551 ЦК України).

Суд зазначає, що зменшення річних є нормами ЦК не передбачена, адже відповідна сума за своєю правовою природою має компенсаційний характер і не є штрафною санкцією, як-то неустойка (штраф, пеня).

Згідно із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

З огляду на те, що заявлені до стягнення розміри річних та пені не є очевидно неспівмірними щодо розміру основної заборгованості, зважаючи на нележне обгрунтування необхідності такого зменшення, суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи стягнення з відповідача суми річних та пені узаявленому розмірі.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів щодо існування простроченої заборгованості, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а стягненню підлягає: 41 954,93грн. основного боргу, 9691,54 грн. інфляційних втрат, 35 289,98 грн. пені та 38 121,89 грн. 36% річних.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 3028,00грн., що підтверджується платіжною інструкцією №8128 від 19.09.2025 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 3028,00грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76 - 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Грін Груп-М (81640, Львівська обл., Миколаївський р-н, с. Пісочна, вул. Заболотна, будинок 43, код. ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ленів (77442, Івано-Франківська обл., Тисменецький р-н, с. Підлужжя, вул. Довженка, буд. 19, ) 41 954,93грн. основного боргу, 9691,54 грн. інфляційних втрат, 35 289,98 грн. пені, 38 121,89 грн. 36% річних та 3028,00грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст складено та підписано 25.11.2025 року.

Суддя Коссак С.М.