ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" листопада 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2655/25

За позовом: Департамента розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради (73003, м. Херсон, пр. Незалежності, буд. 37, )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІСС" (73003, м. Херсон, вул. Червоностудентська, буд. 40, кв., 3, )

про розірвання договору оренди та стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Граненко М.М.

Представники сторін:

Від позивача: Миронюк В.О. в порядку самопредставництва;

Від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "АВІСС" про:

- розірвання договору оренди комунального майна міської територіальної громади №2084 від 06.06.2019 року, укладеного між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради, правонаступником якого є Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради та ТОВ «АВІСС» щодо об`єкту оренди: нежитлові будівлі, загальною площею 104,5 кв.м: літ «А» площею 29,7 кв.м., літ «Б» площею 30,9 кв.м., літ. «В» площею, за адресою: м. Херсон, Шуменський парк (Димитрова), будинок б/н, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, посвідченого приватним нотаріусом Троцькою О.Ю. та зареєстрованого у реєстрі за № 936;

- стягнення заборгованості за договором оренди комунального майна міської територіальної громади №2084 від 06.06.2019р. у розмірі 19 543 грн 74 коп.

Ухвалою суду від 09.07.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/2655/25, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.08.2025р. Ухвалою суду від 05.08.2025р. відкладено підготовче засідання на 26.08.2025р. Ухвалою суду від 26.08.2025р. закрито підготовче провадження у справі №916/2655/25, призначено справу до судового розгляду по суті на 18.09.2025р. Ухвалою суду від 18.09.2025р. судове засідання відкладено на 06.11.2025р.

Суд вважає за необхідне також зауважити, що ч. 4 ст.11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Закон України Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність прави, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (пункт 124 рішення у справі «Kudla v. Poland» заява № 30210/96, пункт 30 рішення у справі «Vernillo v. France» заява №11889/85, пункт 45 рішення у справі «Frydlender v. France» заява №30979/96, пункт 43 рішення у справі «Wierciszewska v. Poland» заява №41431/98, пункт 23 рішення в справі «Capuano v. Italy» заява №9381/81 та ін.).

Зокрема, у пункті 45 рішення у справі Frydlender v. France (заява № 30979/96) ЄСПЛ зробив висновок, згідно з яким «Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків.

У ГПК України своєчасність розгляду справи означає дотримання встановлених процесуальним законом строків або дотримання «розумного строку», під яким розуміється встановлений судом строк, який передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Таким чином, у процесуальному законодавстві поняття «розумний строк» та «своєчасний розгляд» застосовуються у тотожному значенні, зокрема, у розумінні найкоротшого із строків, протягом якого можливо розглянути справу, повно та всебічно дослідити подані сторонами докази, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Поняття «розумний строк» вживається не лише у відношенні до дій, що здійснюються судом (розгляд справи, врегулювання спору за участю судді), але й також для учасників справи.

При цьому, вимогу стосовно розумності строку розгляду справи не можна ототожнити з вимогою швидкості розгляду справи, адже поспішний розгляд справи призведе до його поверховості, що не відповідатиме меті запровадження поняття «розумний строк».

Враховуючи викладене, матеріали справи, суд вважає, що у даному випадку справу було розглянуто у розумні строки.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримує, наполягає на її задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ТОВ "АВІСС", своїм правом на захист не скористався, відзиву на позовну заяву не надав.

Ухвали по справі направлялись відповідачу на його поштову адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак повернулись з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, судом розміщувались публікації щодо розгляду справи на офіційному веб-сайті судової влади.

В ухвалі від 16.01.2023р. у справі №916/3670/21 Верховний Суд зазначив, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), провадження №11-268заі18).

Враховуючи зазначене, суд вважає, що ним вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач у справі зазначив, що між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради (орендодавець), правонаступником якого є Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради, та ТОВ «АВІСС» (орендар) 06.06.2019р. року укладено Договір оренди комунального майна міського територіальної громади №2084.

Строк дії Договору №2084 визначено до 06.06.2039 року.

Відповідно до вказаного Договору №2084 Орендарю передано у строкове платне користування нежитлові будівлі, загальною площею 104,5 кв.м: літ «А» площею 29,7 кв.м., літ «Б» площею 30,9 кв.м., літ. «В» площею 43,9 кв.м, за адресою: м. Херсон, Шуменський парк (Димитрова), будинок б/н, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Згідно розділу 5 «Обов`язки орендаря» Договору № 2084 на відповідача було покладено обов`язок: п. 5.1 «Використовувати орендоване майно за цільовим призначенням та відповідно до умов цього договору», п. 5.2 «Своєчасно й у повному обсязі вносити до бюджету (Орендодавцю) орендну плату», п. 5.5 «Протягом місяця застрахувати орендоване майно в порядку, визначеному чинним законодавством. Постійно поновлювати договір страхування таким чином, щоб увесь строк оренди майно було застраховане».

Проте, на твердження позивача, всупереч вказаним обов`язкам, Орендарем порушено істотні умови Договору № 2084, а саме: за період з 01.01.2022 року по 23.02.2022 року та з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року орендна плата до бюджету (на рахунки Орендодавця) не надходила.

При цьому, позивач зауважив, що ним не здійснювалось нарахування орендної плати за період з 24.02.2022року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022р. № 634.

Таким чином, за розрахунком позивача, у відповідача існує борг щодо сплати орендної плати по Договору № 2084 в розмірі 19 543 грн 74 коп.

Також, позивач відмітив, що відповідач не виконав вимоги п. 5.5 Договору щодо страхування об`єкту оренди.

В свою чергу, на адресу відповідача позивачем скеровувалася вимога щодо розірвання Договору оренди комунального майна міської територіальної громади та сплати заборгованості №01-20-1598-вих. від 11.11.2024 року, втім лист повернуто поштою без вручення.

Враховуючи наведене, посилаючись на умови п. 10.4. Договору, позивач просить розірвати Договір оренди комунального майна міської територіальної громади № 2084 від 06.06.2019 р. та стягнути з ТОВ «АВІСС» заборгованість у розмірі 19 543 грн 74 коп.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Розглянув матеріали справи, виходячи з пояснень представника позивача, суд встановив, що 06.06.2019р. між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради (Орендодавець) та ТОВ ««АВІСС» (Орендар) укладено Договір №2084 оренди комунального майна міської територіальної громади (далі Договір), відповідно до п. 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлові будівлі загальною площею 104,5 кв. м: літера «А» площею 29,7 кв. м, літера «Б» площею 30,9 кв. м, літера «В» 43,9 кв. м, за адресою: м. Херсон, Шуменський парк (Димитрова), будинок № б/н, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, вартість яких визначено відповідно до незалежної оцінки, виконаної ПФ «Експрес-оцінка», станом на 31.03.2019 року, які необхідні йому для здійснення підприємницької та іншої діяльності, для розміщення побутових приміщень згідно Витягу з протоколу засідання постійно діючої комісії з питань оренди об`єктів комунальної власності Херсонської міської територіальної громади від 26.04.2019р. №144, затвердженого наказом начальника управління 14.12.2018 р. №453.

Право власності на нежитлові будівлі перевірено за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 140847755, сформованим державним реєстратором Херсонської міської ради Херсонської області Скакун С.О. 10.10.2018 року, номер запису про право власності: 28313816 (п. 1.2. Договору).

Договір оренди посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріальнго округу Троцькою О.Ю. 06.06.2019р. та зареєстровано в реєстрі за №936.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Враховуючи те, що об`єкт оренди відповідно до наявних у справі матеріалів є комунальною власністю територіальної громади м. Херсон, на правовідносини, що склалися між сторонами за Договором №2084 оренди комунального майна міської територіальної громади розповсюджуються положення Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (що був чинним станом на дату укладення Договору) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Отже, між сторонами за Договором №2084 оренди комунального майна міської територіальної громади склалися орендні правовідносини.

Згідно п. 2.1. Договору вступ Орендаря у користування майном настає одночасно з підписанням сторонами цього Договору та акта прийняття-передачі вказаного майна з Орендодавцем.

Передача майна в оренду не спричиняє передачу Орендарю права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається міська територіальна громада, а Орендар користується ним протягом строку оренди (п. 2.2. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, Акт прийняття-передачі об`єкта комунальної власності міської територіальної громади від балансоутримувача - суб`єкту підприємницької діяльності від 06.06.2019 року підписано сторонами та скріплено печатками без зауважень.

Отже, відповідач у справі вступив у користування майном 06.06.2019р.

Судом встановлено, що 18.06.2021р. Херсонською міською радою прийнято рішення №346 «Про внесення змін до рішень міської ради від 26.02.2021р. №73, від 16.03.2021р. №144 та визнання такими, що втратили чинність, рішень міської ради», яким вирішено припинити юридичну особу, виконавчий орган Херсонської міської ради - Управління комунальної власності Херсонської міської ради, реорганізувавши шляхом приєднання до департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради (), який, відповідно до пункту 8 даного рішення, є правонаступником управління в частині забезпечення безперервності виконання функцій місцевого самоврядування щодо прав та зобов`язань виконавчих органів Херсонської міської ради, викладено Положення про департамент в новій редакції.

Таким чином, господарський суд погоджується з доводами Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради, що він є правонаступником Управління комунальної власності Херсонської міської ради та відповідно має право вимоги за Договором.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України обов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 цього ж Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 10.1. Договору №2084 він діє з 06.06.2019р. до 06.06.2039р.

За умовами п. 3.1. Договору №2084 орендна плата визначається відповідно до Положення про розрахунок та порядок використання плати за оренду обєктів комунальної власності міської територіальної громади, затвердженого рішенням міської ради від 28.12.2011р. №499, і становить 6 203 грн 64 коп. без ПДВ за рік (додаток 1).

Згідно з п. 3.2. Договору №2084 орендна плата становить 516 грн 97 коп. (базовий травень 2019 року) згідно з рішенням міської ради від 28.12.2011р. №499 перераховується Орендарем управлінню комунальної власності на р/р 8147 Державної казначейської служби України м. Київ, код 820172, не пізніше 25 числа поточного місяця з урахуванням щомісячного індексу інфляції і податку на додану вартість відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. Договору Орендар зобов`язується використовувати орендоване майно за цільовим призначенням та відповідно до умов цього договору та своєчасно й у повному обсязі вносити до бюджету (Орендодавцю) орендну плату.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Крім того, відповідно до ч. 1, 4 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором, орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

У відповідності до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач у позовній заяві зазначив, що у період з 24 лютого 2022р. по грудень 2022р. відповідач був звільнений від сплати орендної плати відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 27.05.2022р. №634.

Водночас, на твердження позивача, у відповідача за період з січня 2022р. по 23.02.2022р. та з 01.01.2023р. по 31.12.2023р. виникла заборгованість у розмірі 19 543 грн 74 коп.

Відповідно до ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Водночас, відповідачем не надано доказів неможливості користування орендованим приміщенням.

З огляду на зазначене вище, з січня 2022р. по 23.02.2022р. відповідачем зобов`язання щодо сплати орендної плати за договором повинно було виконуватись належним чином.

Разом із тим, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

Відповідно до пп. 1 п.1 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України у редакції, чинній на час існування спірних правовідносин до 07.05.2024р., на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування, але у будь-якому разі до 31.12.2022р., за договорами оренди державного і комунального майна, чинними станом на 24.02.2022р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24.02.2022р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі державного і комунального майна:

- фізичні особи та фізичні особи - підприємці, які були призвані або прийняті на військову службу після оголошення воєнного стану;

- які використовують майно, розташоване в адміністративно-територіальних одиницях, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану (Донецька область; Запорізька область в межах Бердянського, Василівського, Мелітопольського, Пологівського районів; Луганська область; Миколаївська область в межах Баштанського, Вознесенського районів (крім селищ міського типу Доманівка, Братське, м. Южноукраїнська), Миколаївського району (крім м. Миколаєва); Харківська область в межах Богодухівського району (крім мм. Валків, Богодухова, смт Краснокутськ), Ізюмського району, Куп`янського і Харківського районів (крім м. Мерефи, смт Нова Водолага, м. Харкова), Чугуївського району (крім м. Змієва); Херсонська область; Автономна Республіка Крим; м. Севастополь) (далі - визначені території).

Відповідно до пп.5 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022 р. звільнення або перерахунок орендної плати відповідно до цього пункту здійснюється без окремого рішення орендодавця.

Виходячи з вищезазначених положень Постанови Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022р. в редакції до 07.05.2024, тобто в редакції чинній протягом всього періоду заявленої до стягнення заборгованості (з січня по грудень 2023р.), приймаючи до уваги місцезнаходження орендованого нерухомого майна м. Херсон, з огляду на те, що законодавець не пов`язує звільнення від орендної плати з окремим рішенням орендодавця, суд вважає, що відповідач у період з 01.01.2023р. по 31.12.2023р. був звільнений від орендної плати за орендоване нерухоме майно, оскільки в цей період тривав воєнний стан в Україні.

При цьому, слід зауважити, що положення Постанови Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022р. не містять обмеження щодо кінцевої дати звільнення від сплати орендної дати 31.12.2022р., наявність правової конструкції «але у будь-якому разі до 31.12.2022р.» свідчить, що така дата вказана як кінцева лише у разі припинення воєнного стану раніше 31.12.2022 р.

Крім того, на момент прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови №634 від 27.05.2022р. діяв наказ Міністерства юстиції України від 01.04.2022р. №1307/5 «Про затвердження Переліку адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану», згідно з яким (в редакції станом на дату винесення Постанови Кабінету Міністрів України від №634 від 27.05.2022р.) до переліку адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану, включено Херсонську область.

Наказом Міністерства юстиції України від 17.11.2022р. №5152/5 внесено зміни до Переліку адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 01.04.2022р. № 1307/5, та до вказаного Переліку адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану включено Херсонський район (крім смт Білозерка, сіл Дар`ївка, Музиківка, Станіслав, міста Херсон, села Чорнобаївка).

Наказ Міністерства юстиції України від 01.04.2022р. №1307/5 «Про затвердження Переліку адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану» втратив чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції №5840/5 від 27.12.2022р., який набрав чинності 13.01.2023р.

Нового нормативно-правового акту, який визначає перелік адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану, не прийнято.

Крім того, до Постанови Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022р. неодноразово вносились зміни, зокрема, згідно з Постановами Кабінету Міністрів України №1026 від 13.09.2022р., №1236 від 18.10.2022р., №280 від 24.03.2023р. та №35 від 16.01.2024р., і в жодній із зазначених редакцій не було змінено положення пп.1 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022р..

Вказаний підпункт Постанови Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022р. було змінено лише на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2024р. №512, тобто лише після 08.05.2024 р. було виключено положення щодо звільнення від орендної плати орендарів комунального майна, яке розташоване в адміністративно-територіальних одиницях, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану із визначеним переліком таких адміністративно-територіальних одиниць.

Приймаючи до уваги, що законодавець після втрати чинності наказу Міністерства юстиції України від 01.04.2022р. №1307/5 « Про затвердження Переліку адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану», тобто після 13.01.2023р., неодноразово вносив зміни до Постанови Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022р., а саме на підставі Постанов Кабінету Міністрів України №280 від 24.03.2023р. та №35 від 16.01.2024р., та залишав редакцію підпункту 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022р.: на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування, але у будь-якому разі до 31.12.2022р., за договорами оренди державного і комунального майна, чинними станом на 24.02.2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24.02.2022р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі державного і комунального майна:

- фізичні особи та фізичні особи - підприємці, які були призвані або прийняті на військову службу після оголошення воєнного стану;

- які використовують майно, розташоване в адміністративно-територіальних одиницях, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану (Донецька область; Запорізька область в межах Бердянського, Василівського, Мелітопольського, Пологівського районів; Луганська область; Миколаївська область в межах Баштанського, Вознесенського районів (крім селищ міського типу Доманівка, Братське, м. Южноукраїнська), Миколаївського району (крім м. Миколаєва); Харківська область в межах Богодухівського району (крім мм. Валків, Богодухова, смт Краснокутськ), Ізюмського району, Куп`янського і Харківського районів (крім м. Мерефи, смт Нова Водолага, м. Харкова), Чугуївського району (крім м. Змієва); Херсонська область; Автономна Республіка Крим; м. Севастополь).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що такий перелік адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану визначений в самому підпункті 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №634 від 27.05.2022р.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за період січень - грудень 2023р.

Враховуючи наведене, наявні підстави для часткового задоволення позовної вимоги щодо стягнення заборгованості з орендної плати, у звязку із чим з відповідача підлягає стягненню заборгованість зі сплати орендної плати за період з січень 2022р. по 23.02.2022р.

Судом здійснено власний розрахунок заборгованості за вищезазначений період, яка складає 1 320 грн 64 коп.

Щодо розірвання Договору оренди №2084 від 06.06.2019р. суд зазначає наступне.

Згідно з п. 5.5 Договору Орендар зобов`язується протягом місяця застрахувати орендоване майно в порядку, визначеному чинним законодавством. Постійно поновлювати договір страхування таким чином, щоб увесь строк оренди майно біло застраховане.

Відповідно до п. 10.4. Договір оренди може бути розірвано за згодою сторін. На вимогу Орендодавця, договір оренди може бути достроково розірваний з підстав порушення Орендарем умов передбачених п. 5.5. Договору.

Як вбачається із матеріалів справи, та не спростовано відповідачем, своє зобов`язання за Договором оренди №2084 щодо страхування орендованого майна ТОВ «АВІСС» не виконало.

Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача направлялась вимога №01-20-1598-вих. від 11.11.2024р. щодо розірвання договору оренди комунального майна, що підтверджується фіскальним чеком, описом вкладення та поштовим повідомленням №623. Відповіді на вищезазначену вимогу матеріали справи не містять.

У відповідності зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи те, що відповідачем не застраховано орендоване майно, що є істотним порушенням договору оренди, адже м. Херсон знаходиться під постійними обстрілами та є ризик його знищення чи пошкодження, на думку суду, наявні підстави для розірвання зазначеного Договору.

Враховуючи все викладене вище, позовна вимога Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради щодо розірвання Договору оренди №2084 від 06.06.2019р. підлягає задоволенню.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010р. у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010р.) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача пропорційно задоволених вимог згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Департаменту розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІСС" про: розірвання договору оренди комунального майна міської територіальної громади №2084 від 06.06.2019 року, укладеного між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради, правонаступником якого є Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради та ТОВ «АВІСС» щодо об`єкту оренди: нежитлові будівлі, загальною площею 104,5 кв.м: літ «А» площею 29,7 кв.м., літ «Б» площею 30,9 кв.м., літ. «В» площею, за адресою: м. Херсон, Шуменський парк (Димитрова), будинок б/н, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, посвідченого приватним нотаріусом Троцькою О.Ю. та зареєстрованого у реєстрі за № 936, та стягнення заборгованості за договором оренди комунального майна міської територіальної громади №2084 від 06.06.2019р. у розмірі 19 543 грн 74 коп. задовольнити частково.

2.Розірвати Договір оренди комунального майна міської територіальної громади №2084 від 06.06.2019 року, укладений між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради, правонаступником якого є Департамент розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВІСС» щодо об`єкту оренди: нежитлові будівлі, загальною площею 104,5 кв.м: літ «А» площею 29,7 кв.м., літ «Б» площею 30,9 кв.м., літ. «В» площею, за адресою: м. Херсон, Шуменський парк (Димитрова), будинок б/н, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, посвідчений приватним нотаріусом Троцькою О.Ю. та зареєстрований у реєстрі за № 936.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІСС" (73003, м. Херсон, вул. Червоностудентська, буд. 40, кв., 3, ) на користь Департамента розвитку об`єктів комунальної власності територіальної громади Херсонської міської ради (73003, м. Херсон, просп. Незалежності, буд. 37, ) заборгованість за договором оренди комунального майна міської територіальної громади №2084 від 06.06.2019р. у розмірі 1 320 грн 64 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 584 грн 70 коп.

4.У решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили

Повне рішення складено 20 листопада 2025 р.

Суддя Н.В. Рога