ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2025 р. Справа№ 910/5814/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Тарасенко К.В.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 12.11.2025

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.07.2025 (повний текст складено 01.08.2025)

за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2024 року

у справі № 910/5814/24 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВЕНЕЦІЯ 10/1"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРИТОРІАЛЬНЕ МІЖГОСПОДАРЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "ЛІКО-ХОЛДІНГ",

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ"

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2025 у справі № 910/5814/24 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2024 року у справі № 910/5814/24 відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ" не додано до матеріалів справи належних, допустимих та достовірних доказів відповідно до норм ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності виключних обставин для можливості відстрочки виконання рішення суду, а також доказів того, що ті обставини, які, на його думку, унеможливлюють виконання рішення суду на момент розгляду заяви про відстрочку, зміняться в майбутньому після можливого відстрочення та нададуть йому змогу виконати рішення в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ" 08.08.2025 звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ" зазначає, що не погоджується з викладеними в оскаржуваній ухвалі місцевого господарського суду висновками, наголошує на тому, що судом першої інстанції не досліджені письмові докази в повному обсязі, не встановлені обставини, які мають значення для вирішення питання відстрочення виконання рішення, такі як фізична відсутність частини документів, через технічний аспект побудови житлового масиву, і такі як строки виготовлення цих документів зазначені в договорах про надання послуг з виготовлення зазначених документів.

Щодо виняткової обставини, яка є передумовою для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення, апелянт вважає саме відсутність фізично надати технічні документи: Енергетичний сертифікат житлового будинку по вул. Самійла Кішки, 10/1; копії з проектної документації стадії "Р" внутрішні інженерні мережі в частині проектування житлового будинку по вул. Маршала Конєва, 10/1; копії проектної документації стадії "Р" в частині проектування житлового будинку по вул. Маршала Конєва, 10/1. Так як зазначені документи знаходяться в процесі виготовлення.

Також апелянтом зазначено, що питання невиконання рішення Господарського суду м. Києва від 20 листопада 2024 року полягало саме у відсутності у відповідача запитуваної документації, що не було враховано місцевим господарським судом.

Позиції інших учасників справи.

06.10.2025 до Північного апеляційного господарського суду від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВЕНЕЦІЯ 10/1" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив апеляційний господарський суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду просив залишити без змін.

Заперечуючи проти вимог апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВЕНЕЦІЯ 10/1" зазначило, що Товариством з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ" не було надано жодних доказів, щодо неможливості виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2024 у справі №910/5814/24.

Явка представників учасників справи.

У судове засідання 12.11.2025 представники Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВЕНЕЦІЯ 10/1" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРИТОРІАЛЬНЕ МІЖГОСПОДАРЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "ЛІКО-ХОЛДІНГ" не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомленні належним чином. Від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВЕНЕЦІЯ 10/1" надійшла заява про розгляд справи №910/5814/24 без участі представника останнього.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ" у судовому засіданні просив апеляційний господарський суд задовольнити вимоги апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2024 року у справі № 910/5814/24.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВЕНЕЦІЯ 10/1" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРИТОРІАЛЬНЕ МІЖГОСПОДАРЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "ЛІКО-ХОЛДІНГ" (далі - відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ" (далі - відповідач 2) про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.11.2024 у справі №910/5814/24, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 року, позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВЕНЕЦІЯ 10/1" задоволено. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРИТОРІАЛЬНЕ МІЖГОСПОДАРЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "ЛІКО-ХОЛДІНГ" та Товариство з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ" передати Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "ВЕНЕЦІЯ 10/1" документацію на багатоквартирний будинок за адресою: м. Київ, вул. Кішки Самійла, буд. 10/1, а саме: один комплект проектної документації на будівництво; іншу технічну документацію на багатоквартирний будинок згідно з переліком, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України від 17.07.2018р. №176, а саме: технічний паспорт на багатоквартирний будинок; паспорт об`єкта, складений за результатами обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва; енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем; проектну документацію зі схемами влаштування внутрішньо будинкових систем; документ, що підтверджує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; технічну документацію обладнання котелень; технічну документацію на ліфти; план земельної ділянки; акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок; паспорти, гарантійні документи, акти випробування, повірки й опломбування та інші технічні документи на системи, мережі, встановлені прилади, устаткування та обладнання у багатоквартирному будинку; інформацію та документи щодо діючих гарантійних зобов`язань стосовно будівельних робіт, виконаних під час будівництва та експлуатації багатоквартирного будинку, включаючи термін дії гарантійних зобов`язань, відомості про виконавця робіт, обсяг гарантійних зобов`язань. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРИТОРІАЛЬНЕ МІЖГОСПОДАРЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "ЛІКО-ХОЛДІНГ" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВЕНЕЦІЯ 10/1" судовий збір у розмірі 1 514 грн. 00 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВЕНЕЦІЯ 10/1" судовий збір у розмірі 1 514 грн. 00 коп.

21.04.2025 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва видано накази.

Постановою Верховного Суду від 06.05.2025 року рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 у справі № 910/5814/24 скасовано в частині задоволення позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВЕНЕЦІЯ 10/1", заявлених до Товариства з обмеженою відповідальністю "Територіальне міжгосподарче об`єднання "ЛІКО-ХОЛДІНГ". Ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні зазначених позовних вимог. У частині задоволення позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВЕНЕЦІЯ 10/1", заявлених до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "ВЕНЕЦІЯ", рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 у цій справі залишити без змін. Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ВЕНЕЦІЯ 10/1" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Територіальне міжгосподарче об`єднання "ЛІКО-ХОЛДІНГ" 16 956 грн 80 коп. витрат зі сплати судового збору, понесених у зв`язку з розглядом справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій.

19.05.2025 року на виконання постанови Верховного Суду видано наказ.

01.07.2025 року через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ" надійшла заява про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2024 року у справі №910/5814/24.

Подана заява про відстрочку виконання рішення суду мотивована тим, що зібрання документації потребує тривалого часу, ретельності та систематичного підходу, аби уникнути неточностей та забезпечити її повноту для подальшого використання.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55 Конституції України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно зі статтею 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Відповідно частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України від 26.07.2012 суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Рішенням Суду у справі Глоба проти України від 05.07.2012 суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі Чижов проти України).

Відповідно до статті 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частина 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 4 вказаної статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вказана норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Таким чином, враховуючи, що необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що заявником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження існування виключних обставин, що можуть бути підставою для розстрочення виконання рішення суду, зокрема, наявності доказів, що підтверджують неможливість його виконання або обумовлюють наявність ускладнень під час виконання судового акту.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ" в заяві про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2024 року у справі №910/5814/24 не доведено наявність обставин, в розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України, з якими пов`язана можливість відстрочки виконання рішення.

Відповідач 2 просив суд відстрочити виконання рішення у справі на 3 місяці, проте не обґрунтував запропонований термін відстрочення та не надав жодних доказів на підтвердження того, що внаслідок такого відстрочення рішення суду у даній справі буде гарантовано виконане по закінченню цього строку.

Разом з цим колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що надані відповідачем 2 договори, укладені з іншими юридичними особами з метою виготовлення документації на багатоквартирний будинок за адресою: м. Київ, вул. Кішки Самійла, буд. 10/1, не підтверджують можливість виконання рішення суду у запропонований відповідачем 2 термін у заяві про відстрочення рішення суду.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з запереченнями позивача у даній справі щодо наявності підстав для відстрочення виконання рішення суду у даній справі, а саме те, що з моменту набрання законної сили рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2024 у справі №910/5814/24 (05.02.2025), заявник мав достатньо часу для зібрання та виготовлення документації. Також до моменту звернення до суду з вказаним позовом позивач неодноразово вимагав від Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ" надати документацію на багатоквартирний будинок, які залишені без виконання.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що відповідачем 2 не додано до матеріалів справи належних, допустимих та достовірних доказів відповідно до норм ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності виключних обставин для можливості відстрочки виконання рішення суду, а також доказів того, що ті обставини, які, на його думку, унеможливлюють виконання рішення суду на момент розгляду заяви про відстрочку, зміняться в майбутньому після можливого відстрочення та нададуть йому змогу виконати рішення в повному обсязі.

Як передбачено ст. 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п. 1, абз. 4 ст. 44 ГК України підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Обставини недодержання своїх обов`язків контрагентами боржника чи відсутність у боржника необхідних коштів, не звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов`язання (стаття 617 Цивільного кодексу України).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.02.2018 р. у справі № 910/15430/16, від 27.04.2018 р. у справі № 910/313/17 та від 02.05.2018 р. у справі № 910/3816/16.

Законодавець у будь-якому випадку пов`язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. При цьому, тяжке фінансове становище та нерентабельність господарської діяльності не є тими виключними обставинами, які дають підстави для розстрочення виконання судового рішення, якщо важке фінансове становище відповідача утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об`єктивних, незалежних від відповідача обставин.

Пункт 1 ст. б Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, що, зважаючи на положення ч. 1 ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства, гарантує кожному право на справедливий суд.

Згідно з ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У відповідності до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За таких обставин, враховуючи приписи чинного законодавства України, фактичні обставини справи, матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, господарський суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2024 у справі №910/5814/24 не підлягала задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмову у відстроченні виконання судового рішення.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятої ухвали наведено місцевим судом, підстав для її скасування не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в ухвалі висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 16.01.2025 у справі №910/18565/24 обґрунтована, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для її скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ "ВЕНЕЦІЯ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.07.2025 у справі №910/5814/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.07.2025 у справі №910/5814/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/5814/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 19.11.2025.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

К.В. Тарасенко