ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25 листопада 2025 року Справа № 903/618/20

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А.С., за участі секретаря судового засідання Коритан Л.Ю., розглянувши заяву Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»

про заміну стягувача

по справі № 903/618/20

за заявою Державного підприємства Рокитнівське лісове господарство

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньвуд 169684,07 грн, з них: 165036 грн основної заборгованості, 2502,60 грн 3% річних, 2145,47 грн інфляційних, а також сплачений заявником судовий збір,

за участю представників-учасників справи:

від заявника: н/з;

від боржника: н/з;

від ВДВС: н/з.

У зв`язку з неявкою сторін, запис розгляду судової справи не здійснювався, відповідно до ч.3 ст. 222 ГПК України.

установив:

18.11.2025 Державне спеціалізоване господарське підприємства «Ліси України» через систему «Електронний суд» подало заяву про заміну правонаступником стягувача по справі № 903/618/20 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬВУД» на користь Державного підприємства Рокитнівське лісове господарство: 165 036,00 грн. - основної заборгованості, 2 145,47 грн. - інфляційних втрат, 2 502,60 грн. - 3% річних та 210,20 грн. - витрат позивача по оплаті судового збору, з Державного підприємства Рокитнівське лісове господарство на Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Поліський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Ухвалою суду від 20.11.2025 прийнято до розгляду заяву про заміну стягувача у справі та призначено її розгляд на 25.11.2025. Запропоновано сторонам подати суду письмові пояснення по суті поданої заяви та наявні докази.

24.11.2025 через систему «Електронний суд» від Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» надійшла заява у якій просить суд заяву про заміну стягувача правонаступником задовольнити повністю та у зв`язку із неможливістю представника взяти участь у судовому засіданні заяву розглядати без представника юридичної особи державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Заявник та інші учасники процесу у судове засідання 25.11.2025 не з`явились.

Суд враховує, що неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача.

Розглянувши подану заяву, суд, оцінюючи докази в її обґрунтування за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, дійшов до висновку про підставність відповідної заяви та необхідність її задоволення, виходячи з такого.

25.08.2020 Державне підприємство «Рокитнівське лісове господарство» зверталося до Господарського суду Волинської області із заявою № б/н від 07.08.2020, в якій просить суд видати судовий наказ про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньвуд» 169684,07 грн., з них: 165036 грн. основної заборгованості, 2502,60 грн. 3% річних, 2145,47 грн. інфляційних, 210 грн. судового збору та 5000 грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 31.08.2020 відмовлено Державному підприємству «Рокитнівське лісове господарство» (вих. № б/н від 07.08.2020) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньвуд» 5000 грн. витрат на правничу допомогу.

31.08.2020 судом видано судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньвуд на користь Державного підприємства Рокитнівське лісове господарство 169684,07 грн., з них: 165036 грн. основної заборгованості, 2502,60 грн. 3% річних, 2145,47 грн. інфляційних та 210,20 грн. (двісті десять гривень двадцять копійок) витрат по сплаті судового збору.

Наказом від 04.11.2022 № 982 Державним агентством лісових ресурсів України прийнято рішення про припинення Державного підприємства «Рокитнівське лісове господарство», код згідно з , шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», код згідно з . Пунктом 8 даного наказу визначено, що Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства «Рокитнівське лісове господарство».

За загальним правилом, правонаступництво це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво слід розглядати як певний юридичний механізм похідного право набуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Правонаступництво для юридичних осіб може наставати в разі їх припинення з правонаступництвом. Припинення юридичної особи з правонаступництвом, тобто реорганізація юридичної особи, може проводитись у формі злиття, приєднання, поділу або перетворення

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом статей 18, 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Отже, у наведених правових нормах викладено принцип обов`язковості виконання рішення суду, що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Отже, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

З поданих матеріалів вбачається, що Відділом державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження № 63584034 від 12.11.2020 року з примусового виконання судового наказу у справі №903/618/20, виданого 31.08.2020 року Господарським судом Волинської області.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 52 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Стаття 52 ГПК України вміщена до розділу І «Загальні положення» глави 4 «Учасники судового процесу» цього Кодексу, якими регламентуються загальні засади відносно кола учасників, сторін, третіх осіб судового провадження, осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, їх прав та обов`язків тощо. Натомість стаття 334 Господарського процесуального кодексу України, яка регламентує порядок заміни сторони виконавчого провадження, розташована в розділі V «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах», що присвячений врегулюванню відносин, пов`язаних з примусовим виконанням судових рішень. Звідси нормативні приписи статті 52 Господарського процесуального кодексу України слід вважати загальними по відношенню до приписів, закріплених статтею 334 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно зі ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При цьому суд, з урахуванням того, що виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, а сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, вказує, що у разі, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Проте, судом встановлено, що заявник звернувся саме із заявою про заміну стягувача у справі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі №916/16/17 виснувала, що, на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення (постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 року у справі №922/4519/14 та від 03.11.2020 року у справі №916/617/17).

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, для вирішення питання можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Статтею 106 ЦК України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення регламентовано статтею 107 ЦК України, за приписами якої кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до Єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Отже, законодавець визначив дві форми припинення юридичної особи - в результаті реорганізації або в результаті ліквідації, а також визначив наслідки припинення юридичної особи в результаті реорганізації, які, на відміну від припинення юридичної особи в результаті ліквідації, полягають, зокрема, у переході майна, прав і обов`язків до правонаступників.

Верховним Судом у постанові від 14.09.2020 у справі №296/443/16-ц зроблено правовий висновок, що у статтях 104 і 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.

Правонаступництво настає не лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, а й також з моменту складення та підписання первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення, перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника (передавального акту, наказу про визначення відповідного підприємства правонаступником).

Вищевикладене узгоджується із позицією Верховного Суду, що викладена у наступних постановах: від 16.06.2020 у справі №910/5953/17; від 04.11.2020 у справі №922/817/18; від 14.09.2020 у справі №296/443/16-ц.

Як встановив суд, наказом від 04.11.2022 № 982 Державним агентством лісових ресурсів України прийнято рішення про припинення Державного підприємства «Рокитнівське лісове господарство», код згідно з , шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», код згідно з . Пунктом 8 даного наказу визначено, що Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства «Рокитнівське лісове господарство».

Крім того, як вбачається із матеріалів заяви, наказом від 10.01.2023 №90 Державним агентством лісових ресурсів України затверджено передавальний акт Державного підприємства «Рокитнівське лісове господарство», а наказом від 10.01.2023 №263 Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» закріплено за філією «Рокитнівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» відповідне майно, права та обов`язки Державного підприємства «Рокитнівське лісове господарство».

Зі змісту передавального акту від 10.01.2023, затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 10.01.2023 №90, вбачається, що усі зобов`язання, права та обов`язки, балансові рахунки, необоротні і оборотні активи, матеріали лісовпорядкування та документи, які підтверджують речові права на земельні ділянки, нерухоме майно та інше ДП «Рокитнівське лісове господарство», перейшли до правонаступника - Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Рокитнівське лісове господарство».

Відповідно до Цивільного кодексу України, Закону України «Про управління об`єктами державної власності», постанови Кабінету міністрів України від 07.09.2022 №1003 «Деякі питання реформування управління лісової галузі», з метою удосконалення структури управління та підвищення ефективності ведення лісового господарства та згідно з наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» №1846 від 18.10.2024 року «Про припинення філії «Рокитнівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» відбулося припинення філії «Рокитнівське лісове господарство» (код згідно з ), шляхом реорганізації, а саме закриття.

Згідно наказу ДСГП «Ліси України» № 1690 від 20.10.2025 затверджено положення про філію «Поліський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України», яка є відокремленим підрозділом ДСГП «Ліси України».

На виконання наказу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» № 1846 від 18.10.2024 «Про припинення філії «Рокитнівське лісове господарство» майно, права та обов`язки, які передані за передавальним актом, затвердженим наказом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 31.12.2024 № 2338 «Про затвердження передавальних актів, філій, що координуються Поліським лісовим офісом» закріплено за філією «Поліський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» ().

12.10.2023 відповідно до запису № 031000111 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про припинення державного підприємства «Рокитнівське лісове господарство», як юридичної особи.

05.03.2025 відповідно до запису № 214097081 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про припинення філії «Рокитнівське лісове господарство», як відокремленого підрозділу юридичної особи.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 18.10.2024 «Поліський лісовий офіс» є відокремленим підрозділом у формі філії державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (Ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 45601597).

Суд звертає увагу, що за змістом статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник, стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ, боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У ст. 80 ЦК України зазначено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до ч. 4 ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходження та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх утворила, і діють на підставі затвердженого нею положення або на іншій підставі, передбаченій законодавством іноземної держави, відповідно до якого утворено юридичну особу, відокремленими підрозділами якої є такі філії та представництва.

Отже, філії, представництва, інші відокремлені підрозділи наділяються певною господарською компетенцією. Втім, не маючи статусу юридичної особи, останні не наділяються самостійною господарською процесуальною правоздатністю та дієздатністю, а можуть представляти інтереси юридичної особи в суді за умови надання їм таких повноважень. При цьому, стороною у справі (позивачем чи відповідачем) у такому випадку все одно є юридична особа, а коло повноважень відокремленого підрозділу останньої стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені юридичної особи визначається її установчими документами, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

У положеннях про філію "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" затвердженого наказом державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" від 20.10.2025 №1690 вказано, що філія є відокремленим підрозділом державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", який не має статусу юридичної особи, філія діє від імені підприємства та в його інтересах, здійснює делеговані підприємством функції відповідно до мети та предмету діяльності підприємства.

З огляду на вищенаведене у сукупності, враховуючи, зокрема, зміст наказу Державного агентства лісових ресурсів України №1846 від 18.10.2024, відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення ДП "Рокитнівське лісове господарство" шляхом реорганізації, положення ст. 104 ЦК України щодо переходу майна, прав та обов`язків юридичних осіб у разі реорганізації до правонаступників, передавальний акт, беручи до уваги принцип обов`язковості виконання судового наказу, яке набрало законної сили у встановленому законом порядку, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про заміну стягувача Державного підприємства "Рокитнівське лісове господарство" у справі 903/618/20 на його правонаступника - Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Керуючись ст. ст. 52, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Заяву Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про заміну стягувача по справі № 903/618/20 - задовольнити.

2. Замінити стягувача Державне підприємство Рокитнівське лісове господарство (34200, Рівненська обл., Сарненський р-н., смт. Рокитне, вул. Незалежності, буд. 42, ) на його правонаступника Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (01601, місто Київ, вул. Руставелі Шота, 9 А, код ЄДРПОУ юридичної особи 44768034) в особі філії «Поліський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (43010, Україна, Луцький р-н, Волинська обл., місто Луцьк, проспект Волі, будинок 30, ), у справі № 903/618/20 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬВУД» (43025, Україна, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Степана Бандери, буд. 13 кв. 25 ) на користь Державного підприємства Рокитнівське лісове господарство (34200, Рівненська обл., Сарненський р-н., смт. Рокитне, вул. Незалежності, буд. 42, ): 165 036,00 грн. - основної заборгованості, 2 145,47 грн. - інфляційних втрат, 2 502,60 грн. - 3% річних та 210,20 грн. - витрат позивача по оплаті судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.ст. 255-257 ГПК України до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Ухвала суду підписана 25.11.2025.

Суддя А. С. Вороняк