ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" листопада 2025 р. Cправа № 902/1271/25

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Комунального підприємства "Вінницька транспортна компанія" (вул. Хмельницьке шосе, 29, м. Вінниця, 21036)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка Воскресіння Гласс" (вул. Ярославів Вал, буд. 7, оф. 401, м. Київ, 01054)

про стягнення 11292,36 грн,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" надійшла позовна заява Комунального підприємства "Вінницька транспортна компанія" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка Воскресіння Гласс" 11292,36 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки №613 від 15.04.2025 в частині своєчасної поставки обумовленого Товару, внаслідок чого Комунальним підприємством "Вінницька транспортна компанія" заявлено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка Воскресіння Гласс" 11292,36 грн пені, нарахованої внаслідок прострочення виконання зобов`язання.

Ухвалою суду від 22.09.2025 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/1271/25 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Також зазначеною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема на подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Ухвала про відкриття провадження у справі доставлена 23.09.2025 як позивачу, так і відповідачу до Електронних кабінетів ЄСІТС, про що в матеріалах справи містяться відповідні довідки.

У визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

15.04.2025 між Комунальним підприємством "Вінницька транспортна компанія" (Покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ніка Воскресіння Гласс" (Постачальник, відповідач) за результатами процедури закупівлі укладено Договір поставки №613 (Договір), відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов`язався на протязі 1-2 днів з моменту подачі заявки поставити та передати у власність Покупця: Скло в асортименті для поточного ремонту та заміни після випадків ДТП на автобусах ISUZU(ATAMAH), MAN, VDL та вантажній техніці із відповідним його встановленням на рухомий склад Покупця (надалі по тексту - "Товар"), в кількості відповідно Специфікації (Додаток №1), що додається до цього Договору і є його невід`ємною частиною, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий Товар.

Відповідно до Специфікації (Додаток №1 до Договору) сторони погодили асортимент, кількість та ціну Товару.

Пунктом 5.1. Договору визначено умови поставки товару: склад постачальника на умовах DDP - м. Вінниця, згідно "ІНКОТЕРМС-2020". Місце поставки (передачі) товару та його встановлення на рухомий склад Покупця: вул. Сабарівське шосе, 19 -автопарк КП "ВТК" у м. Вінниця, Вінницька область, України, 21037.

Термін поставки (передачі) товару Постачальником: за окремими замовленнями (заявками) від 1 (однієї) штуки, на протязі 1-2 днів з моменту подачі заявки, до 31 грудня 2025 року (п. 5.2. Договору).

Крім того, до укладення Договору для участі у процедурі закупівлі Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніка Воскресіння Гласс" подавало лист-гарантію вих. №03-04/08 від 03.04.2025, що вказане Товариство як Учасник гарантує поставку за окремими замовленнями від 1 (однієї) штуки Товару, що є предметом закупівлі (скло на автобуси ISUZU(ATAMAH), MAN, VDL) із відповідним його встановленням на рухомий склад Замовника на протязі 1-2 днів з моменту подачі заявки.

Згідно із пунктом 6.1. Договору сторони дійшли згоди, що при недотриманні Постачальником строків поставки, Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1% за кожний день прострочення поставки від ціни недопоставленого Товару, але не більше облікової ставки НБУ, що діяла за період, за який сплачується пеня.

Даний Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами, скріплення печатками і діє до 31.12.2025р., а в частині оплати за поставлений Товар - до повного виконання Сторонами узятих на себе зобов`язань (п. 10.1. Договору).

16.04.2025 Комунальним підприємством "Вінницька транспортна компанія" було направлено заявку на електронну пошту Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка Воскресіння Гласс", яку зазначено в реквізитах Договору - , на поставку скла лобового до автобусів MAN Leon's Siti (позиція 27 Додатку 1 Договору 613 від 15.04.2025, вартість одного лобового скла до автобуса MAN Leon's Siti - 86201,19 грн з ПДВ).

Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніка Воскресіння Гласс" не поставило обумовленого Товару у визначений Договором строк, Комунальне підприємство "Вінницька транспортна компанія" звернулося до Постачальника із повідомленням №595 від 22.04.2025 про застосування до останнього господарських санкцій за прострочення виконання взятого на себе зобов`язання за Договором. Реагування Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка Воскресіння Гласс" на таке повідомлення матеріали справи не містять.

За таких обставин, Комунальне підприємство "Вінницька транспортна компанія" звернулося із відповідним позовом до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка Воскресіння Гласс" 11292,36 грн пені, нарахованої внаслідок прострочення виконання зобов`язання з поставки Товару.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

В силу приписів ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Згідно із ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За своєю правовою природою правовідносини між позивачем та відповідачем в межах даного спору врегульовано положеннями глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а згідно із ч. 1 ст. 664 цього ж Кодексу - зобов`язання вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Матеріали справи не містять доказів фактичної передачі Покупцю (позивачу) Товару за Договором на загальну суму 86201,19 грн.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

В силу умов Договору відповідне зобов`язання є простроченим за спливом 2 днів від подання заявки, тобто з 19.04.2025, враховуючи подання позивачем заявки на поставку Товару 16.04.2025.

Самими умовами Договору сторони не погодили форми та порядку надсилання заявки на поставку товару. Проте умови цього ж Договору містять електронні адреси сторін для листування, відтак, на думку суду, подання заявки шляхом електронного листування за погодженими адресами не суперечить його умовам.

Також суд бере до уваги, що відповідач взяв на себе зобов`язання виконувати заявку позивача у такий строк і на підставі листа-гарантії вих. №03-04/08 від 03.04.2025.

Що стосується зазначення у п.5.2 Договору терміну поставки товару до 31.12.2025 року, то суд вважає, що це є граничним терміном співпраці сторін, у межах якого сторони виконують зобов`язання за поданими заявками протягом 1-2 днів, а тому він не є застосовним до окремо поданої заявки у період співпраці та дії Договору.

Згідно із п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України (чинного у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6.1. Договору сторони погодили що при недотриманні Постачальником строків поставки, Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1% за кожний день прострочення поставки від ціни недопоставленого Товару, але не більше облікової ставки НБУ, що діяла за період, за який сплачується пеня.

Здійснивши за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" перерахунок пені за період прострочення з 19.04.2025 по 27.08.2025 на суму 86201,19 грн, судом встановлено, нарахування в розмірі 0,1% за кожний день прострочення становить суму 11292,36 грн.

Однак, в силу п. 6 Договору сторони обмежили нарахування обліковою ставкою НБУ. Оскільки відповідне нарахування в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" становить 9590,77 грн, тому за арифметичним підрахунком нарахування в розмірі облікової ставки НБУ складає 4795,39 грн (9590,77 грн : 2 = 4795,39 грн).

Отже, в силу умов Договору обґрунтованим є нарахування пені за період прострочення з 19.04.2025 по 27.08.2025 на суму 4795,39 грн (в розмірі облікової ставки НБУ).

Відтак, позов щодо стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню частково у визначеній судом сумі 4795,39 грн. В решті стягнення 6496,97 грн пені слід відмовити як заявленій безпідставно.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Разом з тим відповідачем не подано до суду жодних доказів в підтвердження або спростування заявлених позовних вимог.

За приписами ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши усі обставини та надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з урахуванням мотивів щодо безпідставного нарахування 6496,97 грн пені.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи, що позов задоволено частково, витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 1028,7 грн покладаються на відповідача та такі витрати в розмірі 1393,7 грн залишаються за позивачем. При обрахунку ставки судового збору відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" застосовано коефіцієнт пониження 0,8, оскільки позовну заяву подано в електронній формі в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка Воскресіння Гласс" (вул. Ярославів Вал, буд. 7, оф. 401, м. Київ, 01054, ) на користь Комунального підприємства "Вінницька транспортна компанія" (вул. Хмельницьке шосе, 29, м. Вінниця, 21036, ) 4795,39 грн - пені та 1028,7 грн - витрат на сплату судового збору.

3. У стягненні з відповідача 6496,97 грн пені відмовити, у зв`язку з чим витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1393,7 грн залишити за позивачем.

4. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Повне рішення складено 20 листопада 2025 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи.