ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2025м. ДніпроСправа № 904/2413/25

за позовом Комунального некомерційного підприємства "Хмельницька обласна дитяча лікарня" Хмельницької обласної ради, м. Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест", м. Дніпро

про стягнення суми основного боргу у розмірі 594 540 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Комунальне некомерційне підприємство "Хмельницька обласна дитяча лікарня" Хмельницької обласної ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" про стягнення суми основного боргу у розмірі 594 540 грн.

Ухвалою суду від 16.05.2025 позовну заяву Комунального некомерційного підприємства "Хмельницька обласна дитяча лікарня" Хмельницької обласної ради № б/н від 13.05.2025 залишено без руху.

Ухвалою суду від 27.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/2413/25 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (надалі постачальник) та Комунальним некомерційним підприємством "Хмельницька обласна дитяча лікарня" Хмельницької обласної ради (надалі - замовник) було укладено договір про закупівлю товару № 15 від 15.02.2023 (надалі - договір).

Пунктом 1.1 договору, визначено, що постачальник зобов`язується упродовж 2023 року поставити замовнику товари, зазначені в специфікації (Додаток № 1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари: "Бензин А-95, дизельне паливо "код ДК 021-2015-09130000-9 "Нафта і дистиляти".

Згідно з п. 1.2 договору, кількість товарів вказана у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 3.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 20.12.2023) передбачено, що сума цього договору становить 3 014 000 грн.

За твердженням позивача, на виконання умов договору, 15.02.2023 між сторонами було підписано специфікацію, у якій погоджено найменування, кількість, одиницю виміру, ціну товару тощо.

Позивач вказав, що додатковою угодою № 1 від 20.12.2023 сторонами було викладено специфікацію у новій редакції.

Відповідно до п. 4.1 договору, розрахунки за договором проводяться на підставі накладних шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Позивач зазначив, що виконав умови договору, платіжними інструкціями № 5528 від 21.02.2023, № 6369 від 07.09.2023, № 7419 від 22.12.2023 сплатив відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 1 991 000 грн. у якості передоплати за товар.

Позивач стверджує, що за видатковими накладними № 0052/0000578 від 17.02.2023, №0052/0002416 від 07.09.2023, № 0052/0002715 від 20.12.2023 замовник отримав від постачальника скретч-картки на отримання нафтопродуктів на загальну суму 1 991 000 грн.

Пунктом 5.1 договору визначено, що строк поставки товару - до 31.12.2023.

Згідно з п. 5.2 договору, місце поставки товарів - за місцезнаходженням АЗС Учасника.

Товар вважається переданим учасником і прийнятим замовником по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов договору. Якість товару повинна відповідати дійсним на дату отримання товару ДСТУ.

Позивач наполягає на тому, що пред`являв на АЗС постачальника придбані скретч-картки задля фактичного отримання нафтопродуктів.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором та станом на 25.03.2025 не поставив позивачу пальне за придбаними останнім скретч - картками у повному обсязі.

Всього, за розрахунком позивача, відповідачем було передано йому нафтопродукти на суму 1 396 460 грн. Нафтопродукти на суму 594 540 грн. постачальником замовнику передано не було.

Про що позивач, за його твердженням, повідомив відповідача у претензії № 154 від 25.03.2025, у якій вимагав постачальника повернути суму передоплати у розмірі 594 540 грн.

Позивач зазначив, що відповіді на претензію замовника постачальник не надав, передоплату у розмірі 594 540 грн. не повернув.

Що і стало причиною виникнення спору.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором про закупівлю товару № 15 від 15.02.2023 у розмірі 594 540 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи був оплачений позивачем товар, у якому розмірі; в які строки товар мав бути поставлений відповідачем), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи був поставлений відповідачем оплачений товар), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (надалі постачальник) та Комунальним некомерційним підприємством "Хмельницька обласна дитяча лікарня" Хмельницької обласної ради (надалі - замовник) було укладено договір про закупівлю товару № 15 від 15.02.2023 (надалі - договір).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 10.1 договору, цей договір набирає чинності з 15.02.2023 і діє до 31.12.2023 включно.

Пунктом 1.1 договору, визначено, що постачальник зобов`язується упродовж 2023 року поставити замовнику товари, зазначені в специфікації (Додаток № 1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари: "Бензин А-95, дизельне паливо "код ДК 021-2015-09130000-9 "Нафта і дистиляти".

Згідно з п. 1.2 договору, кількість товарів вказана у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 3.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 20.12.2023) передбачено, що сума цього договору становить 3 014 000 грн.

На виконання умов договору, 15.02.2023 між сторонами було підписано специфікацію, у якій погоджено найменування, кількість, одиницю виміру, ціну товару тощо.

Додатковою угодою № 1 від 20.12.2023 сторонами було викладено специфікацію у новій редакції.

Відповідно до п. 4.1 договору, розрахунки за договором проводяться на підставі накладних шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, платіжними інструкціями № 5528 від 21.02.2023, № 6369 від 07.09.2023, № 7419 від 22.12.2023 сплатив відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 1 991 000 грн. у якості передоплати за товар.

За видатковими накладними № 0052/0000578 від 17.02.2023, № 0052/0002416 від 07.09.2023, № 0052/0002715 від 20.12.2023 замовник отримав від постачальника скретч-картки на отримання нафтопродуктів на загальну суму 1 991 000 грн.

Пунктом 5.1 договору визначено, що строк поставки товару - до 31.12.2023.

Згідно з п. 5.2 договору, місце поставки товарів - за місцезнаходженням АЗС Учасника.

Товар вважається переданим учасником і прийнятим замовником по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно умов договору. Якість товару повинна відповідати дійсним на дату отримання товару ДСТУ.

Позивач пред`являв на АЗС постачальника придбані скретч-картки задля фактичного отримання нафтопродуктів.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та станом на 25.03.2025 не поставив позивачу пальне за придбаними останнім скретч - картками у повному обсязі.

Всього відповідачем було передано позивачу нафтопродукти на суму 1 396 460 грн.

Нафтопродукти на суму 594 540 грн. постачальником замовнику передано не було.

Про що позивач повідомив відповідача у претензії № 154 від 25.03.2025, у якій вимагав постачальника повернути суму передоплати у розмірі 594 540 грн.

Така претензія, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 000, була отримана постачальником 01.04.2025.

Відповіді на претензію замовника постачальник не надав.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №910/12382/17).

Відповідач прострочив своє грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки, та яку позивач зажадав повернути на підставі частини другої статті 693 ЦК України.

Таким чином, у постачальника виникло зобов`язання повернути покупцю суму попередньої оплати відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, частини першої статті 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку поставки, тобто з 01.01.2024.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19.

Однак, передоплату у розмірі 594 540 грн. відповідач позивачу не повернув.

А отже, позовні вимоги Комунального некомерційного підприємства "Хмельницька обласна дитяча лікарня" Хмельницької обласної ради про повернення суми попередньої оплати у розмірі 594 540 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться видатковими накладними (т. 1 а.с. 8 - 10), договором № 15 від 15.02.2023 (т. 1 а.с. 11 - 14), специфікацією (т. 1 а.с. 14), претензіями з доказами направлення (т. 1 а.с. 15 - 18, 28), додатковою угодою № 1 від 20.12.2023 до договору (т. 1 а.с. 27), платіжними інструкціями (т. 1 а.с. 24 - 26), копіями скретч-карток (т. 1 а.с. 50 - 66).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання позову слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (місце реєстрації: 69035, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул. Діагональна, будинок 8, кімната 21; ідентифікаційний код 39821153) на користь Комунального некомерційного підприємства "Хмельницька обласна дитяча лікарня" Хмельницької обласної ради (місце реєстрації: 29008, м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, буд. 94; ідентифікаційний код 02004634) суму передоплати у розмірі 594 540 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 7 134,48 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 21.11.2025.

Суддя М.О. Ніколенко