ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

25 листопада 2025 року Справа № 915/1529/25

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,

представника позивача: Ялова О.О. (в режимі ВКЗ),

представника відповідача: Негодуйко Г.В. (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Експертний центр діагностики та лабораторного супроводу БІОЛАЙТС,

до відповідача: Приватної науково-виробничої компанії Інтербізнес,

про: стягнення 7110,0 грн, -

в с т а н о в и в:

22.10.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю Експертний центр діагностики та лабораторного супроводу БІОЛАЙТС звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 22.10.2025 (вх.№14898/25) в електронному вигляді, в якій просить суд стягнути з Приватної науково-виробничої компанії Інтербізнес заборгованість у розмірі 7110,0 грн в частині оплати за виконані позивачем роботи з лабораторних досліджень.

Підготовче засідання у даній справі було призначено на 25.11.2025.

21.11.2025 від представника позивача до суду надійшла заява, в якій останній, посилаючись на положення ст.ст.46, 191 ГПК України, відмовляється від позову та просить закрити провадження у даній справі. Також, в такій заяві представник позивач повідомляє, що наслідки відмови від позову та наслідки закриття провадження у справі йому відомі та зрозумілі.

У підготовчому засіданні 25.11.2025 представник позивача підтримав заяву, а представник відповідача не висловив заперечень проти її задоволення.

Розглянувши заяву позивача про відмову від позову, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст.14 ГПК України одним із принципів господарського судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Складовою зазначеного принципу є можливість суб`єкта відмовитися від свого права чи інтересу. Тобто право особи на звернення до суду з позовом рівною мірою стосується й права такої особи на відмову від такого позову або частини позовних вимог (ухвала Верховного Суду від 18.08.2021 у справі №916/3844/19).

Відмова від позову є формою реалізації принципу диспозитивності господарського судочинства (ухвала Верховного Суду від 12.08.2021 у справі №927/739/17).

Судом враховано, що за приписами п.1) ч.2 ст.46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до приписів ст.191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Пунктом 4 ч.1 ст.231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Судом встановлено, що повноваження представника позивача - адвоката Ялова О.О. на подання заяви про відмову від позову не обмежені договором про надання правової допомоги від 10.09.2025 та ордером Серії ВІ №1350226 від 10.11.2025.

Приймаючи до уваги, що відмова позивача від позову не суперечить законодавству і не порушує чиїсь права, чи охоронювані законом інтереси, вона приймається судом.

За вказаних обставин, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Суд роз`яснює учасникам справи, що за приписами ч.3 ст.231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст.46, 191, п.4 ч.1 ст.231, ст.ст.234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі №915/1529/25 у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 25.11.2025.

Суддя М.В.Мавродієва