ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18 листопада 2025 рокуСправа № 921/395/25
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Охотницька Н.В.

за участі секретаря судового засідання Коляски І.І.

розглянув заяву Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання кредиторських грошових вимог відносно боржника №20876/6/19-00-13-13-04 від 08.10.2025 (вх. №7306 від 17.10.2025)

у справі №921/395/25

за заявою боржника ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про неплатоспроможність фізичної особи

За участі представників:

кредитора Головного управління ДПС у Тернопільській області: Шкільний П.М.

боржника: Питель Т.І.

керуючий реструктуризацією: Шимечко А.Я.

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Суть справи:

01.07.2025 до Господарського суду Тернопільської області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність на підставі ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2025 заяву розподілено судді Охотницькій Н.В.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 18.09.2025 відкрито провадження у справі №921/395/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Шимечка Андрія Ярославовича та призначено попереднє засідання на 18.11.2025 о 10:00 год.

З метою виявлення усіх кредиторів, відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства, 18.09.2025 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи - ОСОБА_1 .

17.10.2025 на адресу суду від Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшла заява №20876/6/19-00-13-13-04 від 08.10.2025 (вх.№7306 від 17.10.2025), у якій остання просить визнати кредиторські (грошові) вимоги до боржника ОСОБА_1 в сумі 37 788,74 грн, а також в сумі 6056,00 грн судового збору.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.10.2025, вказану заяву передано на розгляд судді Охотницькій Н.В.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 20.10.2025 заяву Головного управління ДПС у Тернопільській області №20876/6/19-00-13-13-04 від 08.10.2025 (вх.№7306 від 17.10.2025) про визнання кредиторських грошових вимог відносно боржника ОСОБА_1 - прийнято до розгляду у попередньому засіданні 18 листопада 2025 року о 10:00 год. Зобов`язано керуючого реструктуризацією Шимечка Андрія Ярославовича розглянути заяву Головного управління ДПС у Тернопільській області 20876/6/19-00-13-13-04 від 08.10.2025 (вх.№7306 від 17.10.2025) про визнання кредиторських грошових вимог відносно боржника ОСОБА_1 , відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

20.10.2025 до суду від керуючого реструктуризацією Шимечка Андрія Ярославовича надійшла заява про результати розгляду вимог кредиторів б/н від 17.10.2025 (вх. №7338 від 20.10.2025) відповідно до якої заявник зауважує, що після його ознайомлення із заявою та доданими до неї документами на підставі норм статей 45, 122 КУзПБ ним прийнято рішення про визнання вимог кредитора Головного управління ДПС у Тернопільській області на суму 37 788,74 грн.

Представник кредитора - Головного управління ДПС у Тернопільській області, в судове засідання прибув та підтримав подану заяву в повному обсязі, з викладених у ній підстав та посилаючись на долучені до заяви документи.

Боржник в судове засідання 18.11.2025 не прибув, як і не взяв участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Присутній у судовому засіданні 18.11.2025 представник боржника визнав кредиторські грошові вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області, пред`явлені до боржника, в сумі 37 788,74 грн.

Керуючий реструктуризацією Шимечко А.Я. в судовому засіданні 18.11.2025 зазначив, що кредиторські грошові вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області ним розглянуто та визнано повністю у заявленій сумі, що підтверджується долученим до матеріалів справи повідомленням про результати розгляду кредиторських грошових вимог б/н від 17.10.2025 (вх. №7338 від 20.10.2025)

Розглянувши заяву №20876/6/19-00-13-13-04 від 08.10.2025 (вх.№7306 від 17.10.2025) Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання кредиторських (грошових) вимог, заслухавши представників кредитора, боржника та керуючого реструктуризацією, судом встановлено наступне.

За змістом положень ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Відповідно до ч.1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Як вже зазначалось вище, згідно оприлюдненого оголошення від 18.09.2025 строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника включно до 18.10.2025.

17.10.2025 до Господарського суду Тернопільської області від Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшла заява вх. №20876/6/19-00-13-13-04 від 08.10.2025 (вх.№7306 від 17.10.2025) про визнання кредиторських грошових вимог до боржника ОСОБА_1 в розмірі 37 788,74 грн.

Отже, заява Головного управління ДПС у Тернопільській області подана в строк, встановлений статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Грошові вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області обґрунтовані тим, що боржник ОСОБА_1 згідно довідки про наявність податкового боргу та звітних облікових систем контролюючого органу має заборгованість по платежах єдиного соціального внеску у сумі - 37 788,74 грн.

Наявність заборгованості боржника перед кредитором підтверджується довідкою про наявність податкового боргу по єдиному соціальному внеску в ГУ ДПС у Тернопільській області станом на 07.10.2025, розрахунком суми боргу (недоїмки) станом на 07.10.2025, довідкою про реквізити рахунків для зарахування коштів та погашення єдиного соціального внеску платника податків, копією корінця вимоги про сплату боргу (недоїмки) форми Ф 5416-54 від 10.02.2021 та доказами її надсилання.

Статтями 67, 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

За змістом статей 1, 14 Податкового кодексу України, останній регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями пункту 14.1.39 Податкового кодексу передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (підпункт 14.1.156 п.14.1 ст. 14 ПК України);

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки і збори в строки і в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України. Розмежування повноважень і функціональних обов`язків контролюючих органів визначається законодавством України (пункт 41.5. статті 41 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до пункту 36.1. статті 36 Податкового кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 38.1. статті 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Як вбачається із матеріалів справи та долучених до заяви документів, податковий борг виник у зв`язку з несплатою боржником грошових зобов`язань, визначених Податковим кодексом України, з єдиного соціального внеску у сумі 37 788,74 грн, зокрема:

- 09.02.2018 нараховано розрахункову суму єдиного внеску за рік, нарахування єдиного внеску №3802582/ev в сумі 8 448,00 грн;

- 19.04.2018 нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску № 6894236/ev в сумі 2 457,18 грн;

- 19.07.2018 нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску № 8283849/ev в сумі 2 457,18 грн;

- 19.10.2018 нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску № 9678841/ev в сумі 2 457,18 грн;

- 21.01.2019 нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску № 956565/ev в сумі 2 457,18 грн;

- 19.04.2019 нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску № 3873139/ev в сумі 2 754,18 грн;

- 19.07.2019 нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску № 5350700/ev в сумі 2 754,18 грн;

- 21.10.2019 нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску № 6828213/ev в сумі 2 754,18 грн;

- 20.01.2020 нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску № 945026/ev в сумі 2 754,18 грн;

- 21.04.2020 нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску № 2432410/ev в сумі 2078,12 грн;

- 20.07.2020 нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску № 3930324/ev в сумі 1039,06 грн;

- 19.10.2020 нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску № 5413599/ev від 19.10.2020 в сумі 3 178,12 грн;

- 19.01.2021 нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам Нарахування єдиного внеску № 965843/ev від 19.01.2021 в сумі 2200 грн.

Як зазначив в судовому засіданні представник кредитора, грошове зобов`язання у встановленому законом порядку є узгодженим, а отже визнається податковим боргом.

Відповідно до п.п. б п. 176.2 ст.176 ПК України особи, які відповідно до Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані подавати у строки, встановлені Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (з розбивкою по місяцях звітного кварталу), до контролюючого органу за основним місцем обліку.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України від 08 липня 2010 року №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464).

Статтею 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено поняття, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Платниками єдиного внеску є роботодавці: зокрема, фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань); фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) (крім використання праці домашніх працівників) (стаття 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Дія Закону №2464 поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених Законом №2464, або у частині, що не суперечить Закону №2464 (п.1 ст.2 Закону №2464).

Платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати, сплачувати єдиний внесок та подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску (пункти 1, 4 ч. 2 ст. 6 Закону №2464).

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (частина 8 стаття 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 9 Закону № 2464).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону 2464 сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом - є недоїмкою.

Відповідно до частини 16 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Статтею 6 Податкового кодексу України визначено, що податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктом 31.1 статті 31 Податкового кодексу України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Статтею 36 Податкового кодексу України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.

Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені п.37.3. статтею 37 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо. Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов`язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Так, заявником надсилалася боржнику податкова вимога від 10.02.2021 за №Ф-5416-54 про сплату платником боргу з єдиного внеску станом на 31.01.2021 у сумі 37 788,74 грн.

Однак, передбачені чинним законодавством заходи не привели до погашення податкового боргу, який виник саме внаслідок несплати боржником узгоджених податкових зобов`язань в сумі 37 788,74 грн.

Аналіз приписів податкового законодавства, в тому числі підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 56.18 статті 56, пункту 57.3 статті 57 та інших положень ПК України, свідчить про те, що грошове зобов`язання платника податків для цілей здійснення адміністрування податків та зборів може існувати як узгоджене зобов`язання, набувши статусу податкового боргу після настання моменту його сплати, що надає податковому органу можливість здійснення заходів щодо стягнення суми такого зобов`язання, а також як неузгоджене зобов`язання, коли грошове зобов`язання існує, але заходи щодо адміністрування податків та зборів податковими органами не вживаються.

З огляду на положення статей 45-47 КУзПБ податковий орган, так само як і інші конкурсні кредитори, повинен подати до господарського суду вимоги до боржника щодо його грошових зобов`язань зі сплати податків і зборів, що виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, разом з документами, що ці зобов`язання підтверджують, а господарський суд зобов`язаний розглянути всі вимоги та заперечення проти них на підставі поданих кредитором і боржником документів, оцінити правомірність цих вимог незалежно від наявності в адміністративному суді спору щодо неузгодженого податкового зобов`язання, з якого сформована кредиторська вимога податкового органу (правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 06.09.2023 у справі №910/8349/22).

Отже, станом на дату подання заяви з грошовими вимогами Головного управління ДПС у Тернопільській області відносно боржника ОСОБА_1 загальна сума заборгованості становить 37 788,74 грн, що підтверджується відповідним розрахунком.

Грошові вимоги, зазначені в заяві, є повністю неоплаченими боржником, а також визнані представником боржника в судовому засіданні.

Згідно заяви за результатами розгляду вимог кредиторів б/н від 17.10.2025 (вх. №7338 від 20.10.2025) керуючим реструктуризацією розглянуто кредиторські грошові вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області та визнано грошові вимоги в загальній сумі 37 788,74 грн.

Виходячи з вимог ст.ст. 45, 47 КУзПБ у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору. При цьому суд досліджує надані кредитором письмові докази, встановлює підстави виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характер та зміст та розмір.

Відповідно до вимог статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, за результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Згідно зі ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості: у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами; у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Вимоги кожної наступної черги задовольняються за рахунок коштів від продажу майна боржника після повного задоволення вимог попередньої черги, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, кредиторські грошові вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області відносно боржника фізичної особи ОСОБА_1 є документально підтвердженими і підлягають визнанню в сумі 37 788,74 грн та внесенню до Реєстру вимог кредиторів відповідно до частини 4 статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства в наступній черговості: черговість задоволення грошових вимог кредитора в сумі 37 788,74 грн (основний платіж) - друга.

Згідно ч.2 ст.133 Кодексу України з процедур банкрутства витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Головним управлінням ДПС у Тернопільській області за подання заяви №20876/6/19-00-13-13-04 від 08.10.2025 (вх.№7306 від 17.10.2025) про визнання кредиторських (грошових) вимог сплачено судовий збір в сумі 6056,00 грн, згідно платіжної інструкції №1245 від 06.10.2025.

Таким чином, витрати на оплату судового збору в сумі 6056,00 грн сплачені згідно платіжної інструкції №1245 від 06.10.2025 відшкодовуються у повному обсязі боржником до задоволення вимог кредиторів.

Керуючись ст.ст. 234-235 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 9, 45, 47, 113, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву №20876/6/19-00-13-13-04 від 08.10.2025 (вх.№7306 від 17.10.2025) Головного управління ДПС у Тернопільській області (46003, м. Тернопіль, вул. Білецька, 1, ідентифікаційний код 44143637) про визнання кредиторських (грошових) вимог - задоволити.

2. Визнати грошові вимоги кредитора Головного управління ДПС у Тернопільській області (46003, м. Тернопіль, вул. Білецька, 1, ідентифікаційний код 44143637) до боржника ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у сумі 37788,74 грн - заборгованість та в сумі 6056,00 грн - судовий збір.

Черговість задоволення грошових вимог кредитора:

- в сумі 6056,00 грн. - судовий збір за подання заяви про грошові вимоги кредитора до боржника (відшкодовується у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів).

- в сумі 37 788,74 грн- основний платіж (вимоги другої черги).

3. Арбітражному керуючому (керуючому реструктуризацією) Шимечку А.Я. внести до реєстру вимог кредиторів конкурсні грошові вимоги кредитора Головного управління ДПС у Тернопільській області (46003, м. Тернопіль, вул. Білецька, 1, ідентифікаційний код 44143637) до боржника фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у сумі 37 788,74 грн та в сумі 6056,00 грн - судовий збір.

4. Ухвалу надіслати: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; адвокату Гуцалюку А.Р., арбітражному керуючому Шимечку А.Я. відповідно до положень ч.5 ст. 6 ГПК України; Головному управлінню ДПС у Тернопільській області, вул. Білецька, 1, м. Тернопіль.

5. Ухвали, прийняті господарським судом у справі про банкрутство набирають законної сили з моменту їх прийняття та можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Ухвалу підписано 19 листопада 2025 року.

Суддя Н.В. Охотницька