ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1353/25

Господарський суд Київської області в складі

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Комісарчук Д-М.О.

розглянувши справу № 911/1353/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Армійське Агро», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бров Міт Агро», м. Бровари Київської області

про стягнення 808 302,00 грн

за участю представників:

від позивача: Тоцька Н.Є., адвокат, ордер серії СВ № 1123345 від 15.04.2025

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

16.04.2025 до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Армійське Агро» (вх. № 5556) (далі-позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бров Міт Агро» (далі-відповідач) про стягнення 808 302,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення Товариством з обмеженою відповідальністю Бров Міт Агро взятих на себе зобов`язань за Договором оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 1/4-23 від 01.04.2023 зі своєчасної сплати оренди, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 690 600,00 грн, з огляду на наявність якої нараховані 75 305,80 грн пені, 34 456,11 грн інфляційних втрат та 7 940,43 грн 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.04.2025 відкрито провадження у справі № 911/1353/25 та призначено її розгляд за привалами загального позовного провадження в підготовчому засіданні на 21.05.2025.

12.05.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Бров Міт Агро» надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 6403/25), в якому останній просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості, на підставі чого у задоволенні інших вимог - відмовити. Так, відповідач зазначає про те, що заявою вих. №7/03-2025 від 31.03.2025 про припинення зобов`язання шляхом взаємозаліку зустрічних однорідних грошових вимог ТОВ «Бров Міт Агро» повідомило про припинення свого зобов`язання зі сплати боргу перед ТОВ «Армійське Агро» у загальній сумі 1 720 700,00 грн. згідно переліку договорів, серед яких, зокрема Договір №1/4-23 від 01.04.2023 на суму заборгованості 636 000,00 грн., отже відповідач зазначає про відсутність заборгованості перед позивачем. Окремо, відповідач звертає увагу суду на те, що підписаний акт № 31 від 31.05.2023 на суму 54 600,00 грн містить посилання на Договір № 1/05-23 від 01.05.2023, стягнення за яким не є предметом спору у даній справі. Також, відповідач заперечує проти позовних вимоги щодо стягнення з нього 3 % річних, інфляційних втрат, оскільки період їх нарахування заявлений позивачем не правомірно, а умови щодо нарахування пені взагалі не погоджені сторонами у договорі.

19.05.2025 через систему Електронний суд від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. № 6728/25), в якій позивач зазначає про помилковість заявлених вимог щодо стягнення заборгованості, з урахуванням акту № 31 від 31.05.2023 на суму 54 600,00 грн, зазначивши, що вірною є сума заборгованості - 636 000,00 грн. Також, позивач заперечував щодо зарахування між позивачем та відповідачем зустрічних однорідних вимог за відсутності згоди позивача на таке зарахування, та зазначав про наявність між сторонами спору з приводу неналежного виконання умов договору оренди.

19.05.2025 через систему Електронний суд від позивача надійшла заява (вх. № 4457) про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 636 000,00 грн, інфляційні втрати - 31 731,95 грн та 3 % річних - 7 312,64 грн.

Ухвалою суду від 21.05.2025 підготовче засідання було відкладено на 11.06.2025.

05.06.2025 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Бров Міт Агро» надійшли заперечення (вх. № 7819/25) на відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 11.06.2025 закрито підготовче провадження у справі № 911/1353/25 та призначено її до розгляду по суті на 02.07.2025.

Ухвалою суду від 02.07.2025 розгляд справи по суті був відкладений на 13.08.2025.

В судовому засіданні 13.08.2025 закінчивши стадію судових дебатів та у відповідності до ст. 219 ГПК України, суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення призначивши дату і час його проголошення на 25.08.2025.

Присутнім в судових засіданнях представником позивача були підтримані позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача жодного разу в засідання суду не з`явився, однак через систему «Електронний суд» надав відзив на позовну заяву (вх. № 6403/25 від 12.05.2025), також заперечення (вх. № 7819/25 від 05.06.2025) на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких виклав свою позицію щодо заявлених позивачем вимог.

Таким чином, суд робить висновок про обізнаність відповідача про розгляд справи в господарському суді за його участю.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Армійське Агро» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бров Міт Агро» (орендар) укладений Договір оренди нежитлового приміщення № 1/4-23, за умовами п.п. 1.1, 1.2 якого орендодавець надає орендарю в оренду сільськогосподарську техніку - трактор Джон Дір (2 шт), з обслуговуючим персоналом в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Умовами п. 3.2 договору визначено, що строк дії договору оренди техніки: з 02.04.2023 по 01.03.2024.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 договору договірна вартість орендної плати з розрахунку на 1 га з ПДВ, складає 1 000,00 грн. (посів).

Договірна вартість орендної плати з розрахунку на 1 га з ПДВ, складає 450,00 грн. (культивація).

Договірна вартість орендної плати з розрахунку на 1 га з ПДВ, складає 350,00 грн. (внесення ЗЗР).

Згідно з п. 4.5 договору загальна вартість виконаних робіт обчислюється виходячи з актів виконаних робіт, що підписані сторонами.

Відповідно до п. 4.6 договору оплата виконаних робіт здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця на підставі актів виконаних робіт.

Умовами п. 8.1 договору визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 01.03.2024, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Кожна із сторін має право розірвати договір попередивши про це кожну із сторін.

Так, як вбачається з матеріалів справи, згідно з Актом надання послуг № 29 від 31.05.2023 позивачем були надані, а відповідачем прийняті послуги з оренди тракторів Джон Дір, загальною вартістю 636 000,00 грн.

З Акту надання послуг № 29 від 31.05.2023 вбачається, що він підписаний зі сторони позивача та відповідача, а також скріплений печатками сторін.

З метою оплати послуг з оренди тракторів Джон Дір позивачем був сформований та виставлений рахунок на оплату № 14 від 31.05.2025 на суму 636 000,00 грн.

Натомість, як зазначає позивач, відповідач взяті на себе зобов`язання зі сплати орендних платежів не виконав, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 636 000,00 грн.

Позивач звертався до відповідача із вимогою від 18.11.2024, надіслання якої підтверджується наявними в матеріалах справи копіями опису вкладання у цінний лист від 22.11.2024 та накладною від 22.11.2024, в якій вимагав від відповідача у семиденний строк здійснити оплату заборгованості.

Однак, вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Так, позивач, звертаючись з позовом у даній справі вказує про наявність підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Армійське Агро заборгованості з орендної плати, яка не сплачена відповідачем на час звернення позивача із відповідним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір № 1/4-23 від 01.04.2023 за своїм змістом є договором оренди.

Згідно з статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 1 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем належним чином та в повному обсязі були виконання зобов`язання з надання в оренду майна - трактори Джон Джір, про що свідчить підписаний між позивач та відповідачем Акт надання послуг № 29 від 31.05.2023 на суму 636 000,00 грн.

Натомість відповідачем зобов`язання за договором щодо своєчасної та повної оплати отриманої в оренду техніки залишено не виконаним, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 636 000,00 грн.

У відзиві на позовну заяву, відповідач зазначав про те, що на підставі заяви вих. №7/03-2025 від 31.03.2025 про припинення зобов`язання шляхом взаємозаліку зустрічних однорідних грошових вимог ТОВ «Бров Міт Агро» повідомило про припинення свого зобов`язання зі сплати боргу перед ТОВ «Армійське Агро» у загальній сумі 1 720 700, 00 грн. згідно переліку договорів, серед яких, зокрема Договір про №1/4-23 від 01.04.2023 на суму 636 000,00 грн.

Разом з цим, сам відповідач у своїх запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву (вх. № 7819/25 від 05.06.2025) зазначав про те, що в провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 911/910/5031/25 за позовом ТОВ «Бров Міт Агро» до ТОВ «Армійське Агро» про стягнення 669 245,17 грн.

При цьому, відповідач зауважує, що з відзиву на позовну заяву, що подана ТОВ «Армійське Агро» в межах справи №910/5031/25 стало відомо, що ТОВ «Армійське Агро» заперечує обставину зарахування однорідних зустрічних вимог, покликаючись на те, що між сторонами існує спір щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань.

У зв`язку з чим, ТОВ «Бров Міт Агро» було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог на суму проведеного зарахування однорідних зустрічних вимог.

Ухвалою суду від 20.05.2025 у справі № 910/2031/25 таку заяву задоволено, розмір позовних вимог збільшено на суму 1 720 700, 00 грн., з одночасним визначенням нової ціни позову - 2 389 945, 17 грн.

Враховуючи зазначене, відповідач зауважував, що це питання розглядається Господарським судом міста Києва в межах справи № 910/5031/25.

Положення частини першої статті 14 ГПК України визначають здійснення розгляду справ судом не інакше як на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою-четвертою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Тобто, не лише позивач повинен доводити обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, але й відповідач (відповідачі) повинні довести свої заперечення проти позову.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи, які дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш обґрунтованою. Відтак необхідним є не лише надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом частин 1, 2, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд оцінивши подані докази та обставини справи, дійшов висновку, що позивачем доведено надання відповідачу в оренду майна на підставі Договору № 1/4-23 від 01.04.2023 та акту наданих послуг.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань щодо сплати орендних платежів, у зв`язку з чим, за ним на час розгляду справи рахується заборгованість в сумі 636 000,00 грн. Доказів оплати вказаного боргу відповідач суду не надав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 636 000,00 грн. заборгованості, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про її задоволення.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо своєчасної оплати орендних платежів, позивач також просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 31 731,95 грн та 3 % річних - 7 312,64 грн., нарахованих за період з 22.11.2024 по 10.04.2025.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі частиною 2 статті 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що такий здійснений позивачем арифметично вірно, а отже вимога позивача підлягає задоволенню у заявленому розмірі - 31 731,95 грн.

В той же час, суд дослідивши вимоги позивача про стягнення 3 % річних, встановивши, що проведений позивачем розрахунок є арифметично не вірним, здійснивши власний розрахунок дійшов висновку про часткове задоволення вимоги позивача про стягнення 3 % річних в сумі 6 846,46 грн.

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд встановив часткову обґрунтованість заявленого позову, у зв`язку з чим наявні підстави для часткового задоволення позову.

У зв`язку із частковим задоволенням позову, витрати по оплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам відповідно до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бров Міт Агро» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 20-А, офіс 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Армійське Агро» (03151, м. Київ, вул. Волинська, 66, ) 636 000 (шістсот тридцять шість тисяч) 00 коп заборгованості, 31 731 (тридцять одну тисячу сімсот тридцять одну) грн. 95 коп інфляційних нарахувань, 6 843 (шість тисяч вісімсот сорок три) грн. 46 коп 3 % річних та 10 118 (десять тисяч сто вісімнадцять) грн. 63 коп судового збору.

Видати наказ.

3. В іншій частині в позові відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 19.11.2025

Суддя О.О. Христенко