ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.11.2025 Справа №905/1057/24

Суддя - Говорун О.В.

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго".

Відповідач - Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі».

Про стягнення 227239088,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" про стягнення заборгованості у розмірі 142405434,73 грн.

30.08.2024 позивачем подана заява про збільшення розміру позовних вимог до 227239088,63 грн.

Судом вказану заяву було прийнято до розгляду та було вирішено розглядати справу з урахуванням викладених в цій заяві обставин.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 18.12.2024 позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" заборгованість у розмірі 225440450, 61 грн, 3% річних у розмірі 932252, 42 грн, інфляційні втрати у розмірі 866385, 60 грн, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 847840 грн.

03.03.2025 судом виданий наказ про стягнення з Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" заборгованість у розмірі 225440450,61 грн, 3% річних у розмірі 932252, 42 грн, інфляційних втрат у розмірі 866385, 60 грн, та витрат по сплаті судового збору у розмірі 847840 грн.

Від представника Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" заборгованості у розмірі 30000000 грн.

Обґрунтовуючи свою заяву представник позивача зазначив, що в рішенні суду від 18.12.52024 стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 30000000 грн не ухвалено рішення.

30.08.2024 позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій ціна позову (з врахуванням збільшення) складає 257239088,63 грн. У прохальній частині заяви про збільшення позовних вимог було допущено технічну описку та замість фактичної суми основного боргу 255440450,61 грн, помилково було вказано 225440450,61 грн, що в подальшому було відображено в резолютивній частині судового рішення.

Також, до заяви про збільшення позовних вимог було додано деталізований розрахунок основної суми заборгованості за період з травня 2024 року по липень 2024 року, за яким основна заборгованість відповідача фактично складає та документально підтверджується матеріалами справи у розмірі 255440450,61 грн, зокрема, копіями актів купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів за періоди спірних правовідносин та інше. Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат зазначений у заяві про збільшення позовних вимог був здійснений саме виходячи з суми 255440450,61 грн, що свідчить про фактичну суму основного боргу, яка і становила предмет позову.

Додатково позивач зазначив, що у своєму відзиві відповідач на позовну заяву, з урахуванням збільшення, вказує повну суму позовних вимог у розмірі 257239088,63 грн та просить залишити без задоволення позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" про стягнення саме 257239088,63 грн.

Таким чином, відповідач прийняв позицію позивача, що предметом позову є збільшена сума позовних вимог у загальному розмірі 257239088,63 грн.

Отже, внаслідок описки, допущеної у прохальній частині заяви про збільшення позовних вимог, яка має очевидний характер, не зважаючи на надані позивачем у справі докази, що підтверджують суму основного боргу у розмірі 255440450,61 грн, Господарським судом Донецької області у резолютивній частині судового рішення від 18.12.2024 не вирішено питання про стягнення частини заборгованості в сумі 30000000 грн, а тому єдиним правовим рішенням і виходом із цієї ситуації, що надає можливість виправлення помилки, є прийняття судом додаткового рішення у справі яке відповідає мотивувальній частині судового рішення від 18.12.2024.

Згідно з ухвалою суду від 03.11.2025, призначено судове засідання з розгляду заяви представника Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про ухвалення додаткового рішення у справі №905/1057/24 на 11.11.2025 о 12:30 год.

Від АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких представник відповідача зазначив, що позивачем у своїй заяві про збільшення позовних вимог було заявлено до стягнення суму заборгованості за період з травня по липень 2024 року включно у розмірі 225440 450,61 грн...

Суть вимоги це чітко сформульоване прохання позивача до суду. Отже, саме на позивача покладається обов`язок сформувати чітко та правильно свої позовні вимоги. Жодної заяви, а ні усно, а ні письмово в процесі розгляду справи, що це є помилково заявлена сума позивачем не надавалося, отже це не є помилка суду. Тож, судом досліджено, розглянуто та задоволено саме ті вимоги, які було заявлено позивачем до стягнення.

Додаткове рішення це рішення, яке суд ухвалює, коли в початковому рішенні не було вирішено певне питання, що виникло з позовної вимоги, проте в даному судовому рішенні вирішені та враховані всі позовні вимоги позивача, а отже заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню.

Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи зазначає наступне.

Однієї з основних засад господарського судочинства є диспозитивність (п.5 ч.3 ст.2 ГПК України).

Згідно з ст.14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

При викладенні резолютивної частини рішення суд повинен керуватися заявленими позивачем вимогами, оскільки саме вони є проявом диспозитивності сторони і визначають предмет судового захисту. Інші відомості, які викладені по тексту позовної заяви, або додані документи до неї не можуть замінювати собою конкретні позовні вимоги.

Проаналізувавши доводи позивача, наведені в обґрунтування наявності підстав для ухвалення додаткового рішення у справі, зокрема дослідивши заяву про збільшення розміру позовних вимог, суд дійшов висновку, що в рішенні суду від 18.12.2024 щодо всіх вимог позивача було ухвалене рішення.

За змістом заяви про збільшення розміру позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 225440450,61грн, 3% річних у розмірі 932252,42грн, інфляційні втрати у розмірі 866385,60грн, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 847840грн. Про наявність заборгованості відповідача перед позивачем за укладеним договором саме в розмірі 255440450,61грн не зазначене як в тексті цієї заяви, так і в її резолютивній частині (т.2 а.с.37-39).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

Вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 255440450,61грн позивачем заявлена не була.

Отже, ухвалюючи рішення у справі судом розглянуті всі заявлені позивачем вимоги та щодо всіх заявлених вимог судом ухвалене рішення.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні заяви позивача щодо ухвалення додаткового рішення у справі з підстав, викладених в заяві від 30.10.2025.

Зазначені позивачем обставини в заяві про ухвалення додаткового рішення у справі від 30.10.2025 можуть бути предметом розгляду окремого позову, поданого до суду на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 234, ст.244 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення у справі №905/1057/24.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складання повного тексту до Східного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складений 17.11.2025.

Суддя О.В. Говорун