РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.11.2025Справа № 910/10422/25
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ БУД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСАЛТИНГ ДЕВЕЛОПМЕНТ ІНВЕСТМЕНТ ГРУП"

про стягнення 3483783,56 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гарашко Т.В.

Представники сторін:

від позивача - Швець Д.І. (в режимі відеоконференції);

від відповідача - не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСАЛТИНГ ДЕВЕЛОПМЕНТ ІНВЕСТМЕНТ ГРУП" (далі - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ БУД" (далі - позивач) заборгованості за договором поставки №1206-1 від 12.06.2025 у сумі 3294902,98 грн, а також нараховані на суму боргу 16665,93 грн 3% річних та 172214,65 грн пені, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань вчасно оплатити поставлений йому товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/10422/25, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 06.10.2025 підготовче судове засідання відкладено на 22.10.2025.

Відповідач відзиву на позов, заяв чи клопотань не подавав, у підготовчі судові засідання не з`являвся. Оскільки відповідач не має зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІТС, тому ухвали суду надсилалися на юридичну адресу відповідача вказану в ЄДРЮОФОПГФ, однак конверти поверталися до суду не врученими, з відмітками працівників пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п.4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Ухвалою суду від 22.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 19.11.2025.

Враховуючи наведене, та за відсутності подання відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

У судовому засіданні 19.11.2025 представник позивача вимоги позову підтримав, надав інформацію про накладення електронних підписів на видаткових накладних, а також за запитання суду яким чином сторонами було підписано договір поставки №1206-1 від 12.06.2025, представник повідомив, що цей договір та додатки до нього було підписано пакетом в один час шляхом накладення електронних підписів директорів позивача та відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представник позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем як постачальником та відповідачем як покупцем було укладено Договір поставки № 1206-1 від 12.06.2025 (далі - Договір) за умовами укладеного Договору позивач зобов`язувався поставити та передати у власність відповідачу товар (залізобетонні вироби), а відповідач зобов`язувався прийняти поставлений товар та оплатити його вартість.

Відповідно до п. 4.1 Договору постачальник здійснює поставку Товару партіями в строк, зазначений у Специфікаціях.

Згідно з п. 4.2 Договору постачальник зобов`язаний передати, а покупець зобов`язаний прийняти та забезпечити вивезення Товару (кожної партії окремо) з місця поставки, в строк, вказаний в Специфікації.

За умовами п. 5.1 Договору моментом поставки є момент фактичного приймання передачі Товару сторонами (представниками сторін). Для цілей даного Договору та цілей податкового та бухгалтерського обліку сторони домовились, що «моментом поставки» партії Товару вважатиметься дата, проставлена на відповідній товарно-транспортній та видатковій накладній.

Відповідно до п. 6.1 Договору ціна за Товару визначається в специфікації (Додаток № 1 до даного договору). Сторони мають право змінити ціну Товару за погодженням сторін шляхом підписання нової специфікації до Договору. Загальна ціна товару за даним Договором визначається як сума усіх поставлених партій товару та вказується в специфікації (Додаток № 1 до даного Договору).

Як встановлено у п. 6.2.1 Договору покупець здійснює оплату за Товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на умовах, вказаних у Специфікації.

Відповідно до Специфікацій №1 та №2 від 12.06.2025 постачальник протягом 20 календарних діб з моменту підписання Договору, зобов`язується поставити товар у визначеній сторонам сумі, а відповідач зобов`язаний у строк до 20.06.2025 здійснити оплату товару.

З наданих позивачем до позову копій видаткових накладних вбачається, що позивачем протягом періоду з 12.06.2025 по 30.06.2025 було поставлено товар за Договором на загальну суму 6294902,98 грн.

Як зазначає позивач, товар було прийнято відповідачем без зауважень, претензій щодо кількості чи якості товару не надходило.

Разом з тим, відповідач здійснив оплату товару тільки частково на суму 3000000 грн на підтвердження чого позивачем надано копії платіжних доручень№№122, 125, 119, 124,381, 126, 120, 123, 121 та 382 від 27.06.2025.

Таким чином у відповідача виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 3294902,98 грн.

29.07.2025 позивач направив на адресу відповідача лист з вимогою перерахувати заборгованість за Договором, 3% річних та штрафних санкцій за Договором протягом 7-ми днів з моменту отримання даного листа., проте, 15.08.2025 лист було повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання», суми заборгованості сплачено не було.

Позивач на підтвердження здійснених господарських операцій за Договором надав копії податкових накладних зареєстрованих в ЄРПН.

Заявляючи цей позов позивач просить суд стягнути з відповідача 3294902,98 грн боргу, 172214,65 грн пені, 16665,93 грн 3% річних.

Відповідач проти заявлених вимог позову заперечень не надав.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до приписів статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 86 ГПК України).

Факт наявності у відповідача заборгованості за Договором у сумі 3294902,98 грн позивачем належним чином доведено, документально підтверджено і відповідачем не спростовано.

Доказів оплати вищевказаної суми боргу матеріали справи станом на день ухвалення цього рішення, не містять, а отже, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. (ч.ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Згідно з п. 7.3 Договору у випадку несвоєчасної оплати партії товару, та/або несвоєчасної оплати доставки товару, покупець зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 5% від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати покупця. Нарахування пені здійснюється до моменту повного погашення покупцем заборгованості за цим договором.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідачем в установлені Договором строки не було оплачено вартість товару.

З розрахунку позивача викладеного у позовній заяві вбачається, що ним на суму боргу (з урахуванням часткових оплат) нараховано відповідачу на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних у сумі 16665,93 грн та на підставі п. 7.3 Договору пеню у сумі 172214,65 грн.

Заперечень щодо здійснених позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку нарахованих санкцій відповідачем суду надано не було.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок вищевказаних сум, визнано його обґрунтованим та арифметично правильним, а відтак, заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтинг Девелопмент Інвестмент Груп" (03150, м. Київ, вул. Тютюнника Василя, буд. 53, офіс 1148, ідентифікаційний код 44421493) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ БУД" (69118, м. Запоріжжя, вул. Автозаводська, буд. 40, кв. 200; ідентифікаційний код 39476 (три мільйони двісті дев`яносто чотири тисячі дев`ятсот дві) грн 98 коп. боргу, 16665 (шістнадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять) грн 93 коп. 3% річних, 172214 (сто сімдесят дві тисячі двісті чотирнадцять) грн 65 коп. пені, а також 41805 (сорок одну тисячу вісімсот п`ять) грн 40 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 20.11.2025.

Суддя Р.Б. Сташків