ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"18" листопада 2025 р. Справа № 910/1728/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов М.Г.

суддя Мельник О.В.

суддя Олексюк Г.Є.

розглянувши заяву представника Приватного підприємства "Кий-Х"

про ухвалення додаткового рішення

у справі № 910/1728/25

за первісним позовом фізичної особи-підприємця Круглової Марини Валеріївни

до Приватного підприємства "Кий-Х"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зиск-Р"

про зобов`язання виконати умови договору

та за зустрічним позовом Приватного підприємства "Кий-Х"

до фізичної особи-підприємця Круглової Марини Валеріївни

про:

- розірвання договору про забудову земельної ділянки укладеного 22.02.2020;

- визнання недійсною додаткової угоди про зміну умов договору про забудову земельної ділянки від 22.02.2020, укладену 31.09.2020;

- визнання недійсною додаткової угоди про зміну умов договору про забудову земельної ділянки від 22.02.2020, укладену 27.11.2020.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Хмельницької області перебуває справа №910/1728/25 за первісним позовом фізичної особи-підприємця Круглової Марини Валеріївни до Приватного підприємства "Кий-Х" про зобов`язання виконати умови договору та за зустрічним позовом приватного підприємства "Кий-Х" до фізичної особи-підприємця Круглової Марини Валеріївни про: розірвання договору про забудову земельної ділянки укладеного 22.02.2020; визнання недійсною додаткової угоди про зміну умов договору про забудову земельної ділянки від 22.02.2020, укладену 31.09.2020; визнання недійсною додаткової угоди про зміну умов договору про забудову земельної ділянки від 22.02.2020, укладену 27.11.2020.

Господарський суд Хмельницької області ухвалою від 03.09.2025 у справі № 910/1728/25 задовольнив клопотання фізичної особи підприємця Круглової Марини Валеріївни від 03.09.2025 про долучення до матеріалів справи частини доказів. Долучив до матеріалів справи докази. Клопотання фізичної особи підприємця Круглової Марини Валеріївни про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за первісним позовом задовольнив. Залучив до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за первісним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Зиск-Р". Постановив позивачу за первісним позовом та позивачу за зустрічним позовом надіслати третій особі копію позовної заяви з додатками, докази надіслання подати суду. Постановив третій особі надати письмові пояснення щодо позову. Призначив по справі № 910/1728/25 судову комплексну криміналістичну експертизу (судову почеркознавчу експертизу, судову технічну експертизу) та судову економічну експертизу, проведення якої доручив Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Поставив на вирішення експертизи питання:

1. Чи виконано підпис від імені Артемчук Тетяни Вікторівни в графі "Директор ____ Артемчук Т.В." на 2 (другій) сторінці Додаткової угоди про зміну умов договору про забудову земельної ділянки від 22.02.2020 укладеної 31.09.2020 тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

2. Чи виконано підпис від імені Артемчук Тетяни Вікторівни в графі "Директор ____ Артемчук Т.В." на 2 (другій) сторінці Додаткової угоди про зміну умов договору про забудову земельної ділянки від 22.02.2020 укладеної 27.11.2020 тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

3. Чи виконано підпис від імені Артемчук Тетяни Вікторівни в графі "З повагою, Директор ПП "Кий-Х" _________ Артемчук Т.В." на 1 (першій) сторінці Довідки Приватного підприємства "Кий-Х" (без дати та без вихідного номера) тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

4. Чи нанесено відтиск печатки на 2 (другій) сторінці Додаткової угоди про зміну умов договору про забудову земельної ділянки від 22.02.2020 укладеної 31.09.2020 печаткою ПП "Кий-Х"?

5. Чи нанесений відтиск печатки ПП "Кий-Х" на 2 (другій) сторінці Додаткової угоди про зміну умов договору про забудову земельної ділянки від 22.02.2020 укладеної 31.09.2020 у той час, яким датований документ?

6. Чи нанесено відтиск печатки на 2 (другій) сторінці Додаткової угоди про зміну умов договору про забудову земельної ділянки від 22.02.2020 укладеної 27.11.2020 печаткою ПП "Кий-Х"?

7. Чи нанесений відтиск печатки ПП "Кий-Х" на 2 (другій) сторінці Додаткової угоди про зміну умов договору про забудову земельної ділянки від 22.02.2020 укладеної 27.11.2020 у той час, яким датований документ?

8. Чи нанесено відтиск печатки ПП "Кий-Х" на 1 (першій) сторінці Довідки Приватного підприємства "Кий-Х" (без дати та без вихідного номера) печаткою ПП "Кий-Х"?

9. В який орієнтовний період часу нанесений відтиск печатки ПП "Кий-Х" на 1 (першій) сторінці Довідки Приватного підприємства "Кий-Х" (без дати та без вихідного номера)

10. Чи відповідають відтиски печатки на договорі про забудову земельної ділянки від 22.02.2020 відтискам проставлених на додатковій угоді про зміну умов договору про забудову земельної ділянки від 22.02.2020 укладеної 31.09.2020 додатковій угоді про зміну умов договору про забудову земельної ділянки від 22.02.2020 укладеної 27.11.2020?

11. Чи підтверджується документально здійснення фізичною особою-підприємцем Кругловою Мариною Валеріївною фінансування об`єкта будівництва як на розрахунковий рахунок Приватного підприємства "Кий Х" вказаний у договорі так і безпосередньо сплачені фізичною особою-підприємцем Кругловою Мариною Валеріївною витрати які виникли після підписання договору в тому числі щодо розрахунків з підрядниками за виконанні роботи, розрахунки з постачальниками за купівлю матеріалів приладів, устаткування, оплати договору оренди земельної ділянки Хмельницькій міській раді оплати інших витрат в тому числі що могли виникнути з деліктних зобов`язань в процесі виконання будівництва в розмірі 350 000 дол. США, що еквівалентно 9 930 935 грн за період з 22.02.2020 по 27.11.2020?

Зобов`язав сторони надати на вимогу експерта необхідні документи для проведення експертизи, попередивши про можливість, в разі невиконання вимог суду, притягнення до передбаченої чинним законодавством відповідальності. Зобов`язав відповідача (Приватне підприємство "Кий-Х") провести оплату експертного дослідження на вимогу експерта. Попередив експерта про те, що особа, яка здійснює експертне дослідження, несе кримінальну відповідальність за відмову від покладених на неї обов`язків та за дачу завідомо неправильного висновку відповідно до ст. ст. 384-385 КК України. Зупинив провадження у справі №910/1728/25 на час проведення судової експертизи.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням фізична особи-підприємець Круглова Марина Валеріївна звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою в якій просить ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 03.09.2025 у справі № 910/1728/25 скасувати в частині призначення судової комплексної криміналістичної експертизи (судової почеркознавчої експертизи, судової технічної експертизи) та судової економічної експертизи, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 04.11.2025 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Круглової Марини Валеріївни залишив без задоволення, а ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 03.09.2025 у справі №910/1728/25 - без змін.

В подальшому, на адресу суду апеляційної інстанції від представника Приватного підприємства "Кий-Х" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої представник просить стягнути із фізичної особи-підприємця Круглової Марини Валеріївни на користь ПП "Кий-Х" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 42 016 грн 80 коп.

Північно-західний апеляційний господарський суд ухвалою від 12.11.2025 заяву представника Приватного підприємства "Кий-Х" про ухвалення додаткового рішення прийняв до провадження Північно-західного апеляційного господарського суду. Постановив розгляд заяви представника Приватного підприємства "Кий-Х" про ухвалення додаткового рішення здійснювати без повідомлення учасників справи. Запропонував фізичній особі-підприємцю Кругловій Марині Валеріївні в строк до 18.11.2025 надати письмові пояснення з правовою позицією щодо заяви представника Приватного підприємства "Кий-Х" про ухвалення додаткового рішення.

Від ФОП Круглової Марини Валеріївни надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких позивачка за первісним позовом вказує, що в цьому випадку, апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції не є завершенням розгляду справи по суті, а лише дозволяє перевірити законність проміжного процесуального акта.

При цьому приписи ст. 129 ГПК України прямо визначають, що судові витрати покладаються на сторону, яка програла спір, тобто на сторону, рішення щодо якої ухвалено судом при остаточному вирішенні спору.

Вважає, що заявлення представником ПП "Кий-Х" витрат на правничу допомогу на цьому етапі є передчасним, оскільки ще не було ухвалено рішення за результатами апеляційного перегляду основного рішення суду, так як розгляд справи ще триває у суді першої інстанції, не завершено дослідження доказів, відповідно розподіл судових витрат є передчасним.

Також заперечує проти розміру заявлених витрат.

Просить відмовити у задоволені заяви Приватного підприємства "Кий-Х" про ухвалення додаткового рішення у повному обсязі.

Надаючи оцінку щодо наявності правових підстав для ухвалення додаткової постанови в цій справі за заявою представника Приватного підприємства "Кий-Х" про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів бере до уваги таке.

У статті 2 ГПК України визначено, що однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Попереднє визначення суми судових витрат урегульовано ст. 124 ГПК України, відповідно до якої разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина 1). У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина 2). Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (частина 3). Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. ч. 1, 2 статті 126 ГПК України).

Порядок розподілу судових витрат визначено у ст. 129 ГПК України, за змістом якої судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1). Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 3). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 4). У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (частина 9). При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (частина 11). Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, порядок розподілу судових витрат відповідно до ст. 129 ГПК України здійснюється судом за результатами вирішення спору.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 550/936/18 зазначено, що питання про стягнення (визначення, розподіл) судових витрат вирішується, зазвичай, при вирішенні питання про закінчення судового провадження, тобто при закритті провадження у справі, залишенні позову без розгляду чи вирішенні спору з ухваленням рішення суду.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених ГПК України, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (ч. 2 ст. 232 ГПК України).

Разом із тим за ч. 1 ст. 233 ГПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

У п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.

Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті (ч. 3 ст. 233 ГПК України).

Отже, ГПК України, а саме положеннями статті 233 ГПК України обмежено можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому судовому рішенні ухваленням рішення за результатами розгляду справи по суті (подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 31.10.2019 у справі № 914/201/19, в ухвалах Верховного Суду від 22.12.2021 у справі № 903/834/20, від 03.08.2022 у справі № 907/418/21).

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Отже, зміст статті 221 (ухвалення рішення про судові витрати) та статті 244 ГПК України свідчить про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення у справі, зокрема про судові витрати саме після ухвалення судового рішення по суті позовних вимог (після розгляду по суті) якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що питання про стягнення (визначення, розподіл) судових витрат вирішується судом при вирішенні питання про закінчення судового провадження, тобто при закритті провадження у справі, залишенні позову без розгляду чи вирішенні спору по суті з ухваленням рішення суду. Окремо питання про стягнення судових витрат вирішується у разі, якщо судом це питання не вирішувалося при ухваленні відповідного судового рішення про закінчення розгляду справи (подібні за змістом висновки наведено у постановах Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 904/4380/21, від 11.05.2023 у справі № 910/4631/22, від 07.06.2023 у справі № 910/15830/20, від 27.03.2023 у справі № 910/25118/15, в ухвалі Верховного Суду від 03.08.2022 у справі № 907/418/21).

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.05.2021 у справі № 905/1623/20 зазначено, що зі змісту норми статті 244 ГПК України убачається, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Водночас розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови (ч. 4 ст. 232 ГПК України).

При цьому питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, у тому числі під час апеляційного, а в подальшому і касаційного перегляду ухвали суду першої інстанції (у цьому випадку ухвали про призначення експертизи) може бути предметом судового дослідження під час вирішення питання про розподіл судових витрат за результатами вирішення спору по суті (близька за змістом позиція, наведена у постановах Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 905/671/19, від 18.11.2021 у справі № 910/4862/21, від 09.02.2022 у справі №904/4380/21, від 27.07.2022 у справі № 907/418/21, ухвалах від 22.02.2022 у справі №910/5257/21, від 03.08.2022 у справі № 907/418/21, від 27.03.2023 у справі № 910/25118/15).

Застосування підходу, за якого розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із переглядом ухвал суду, ставиться у залежність від результату вирішення спору по суті, додатково свідчить про те, що до такого розподілу застосовується загальне правило, передбачене ч. 4 ст. 129 ГПК України (такі висновки наведено у постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 910/15830/20).

У цій справі № 910/1728/25, представником Приватного підприємства "Кий-Х" подано заяву про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої заявник просить стягнути 42 016 грн 80 коп. витрат на професійну правничу допомогу, однак суд апеляційної інстанції ухвалив постанову за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, в частині призначення судової експертизи, а не за результатами вирішення справи по суті, тобто місцевим господарським судом спір по суті не розглядався та не вирішувалося питання щодо суті позовних вимог, а оскаржене судове рішення ухвалене з процесуальних питань та не є остаточним рішенням суду, ухваленим після закінчення судового розгляду.

Питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи може бути предметом судового дослідження під час вирішення питання про розподіл судових витрат за результатами вирішення спору по суті (вказаний висновок викладений Верховним Судом в постанові від 29.01.2020 у справі № 905/671/19).

Таким чином, вирішення питання щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції, якою вирішено процесуальне питання щодо призначення експертизи, не відповідає положенням статті 129 ГПК і на цьому етапі судового провадження є передчасним.

З огляду на наведене, враховуючи, що представник Приватного підприємства "Кий-Х" не дотримався установленого процесуальним законом порядку подання заяви про розподіл судових витрат, встановлених ст. ст. 233, 237, 244 ГПК України, тому в ухваленні додаткової постанови слід відмовити.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в ухваленні додаткової постанови за заявою представника Приватного підприємства "Кий-Х" про ухвалення додаткового рішення.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Олексюк Г.Є.