ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1169/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

в порядку спрощеного позовного провадження розглянув справу

за позовом фізичної особи-підприємця Павленка Сергія Олександровича

до ОСОБА_1

про стягнення 395546,47 грн

Процесуальні дії по справі.

Фізична особа-підприємець Павленко Сергій Олександрович звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 395546,47 грн., з яких: 345258,05 грн. боргу, 8903,37 грн. - 3% річні, 41385,05 грн. - інфляційні.

Ухвалою суду від 03.09.2025р. позовну заяву залишено без руху з метою усунення позивачем виявлених недоліків.

15.09.2025р. та 17.09.2025 від позивача надійшли заяви про усунення недоліків позовної заяви (а.с. 25-31).

Ухвалою від 22.09.2025р. суд відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

27.10.2025р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 37-94).

20.11.2025р. від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (а.с. 95, 96).

Враховуючи відсутність клопотання будь-якої із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що між ним та відповідачем було укладено Договір № 0209/24 від 16.09.2024р. купівлі-продажу будівельних матеріалів, інструментів та супутніх товарів.

Позивач вказує, що придбання товару здійснюється для забезпечення виконання робіт позивачем за договором капітального ремонту № 24-149 від 08.08.2024р., укладеним із розпорядником бюджетних коштів. Оплата товару здійснювалася за рахунок бюджетних коштів, що відповідно до Постанови КМУ № 1070 від 04.12.2019р. надходили на небюджетний рахунок позивача в органах Державної казначейської служби та використовувалися виключно на цілі, визначені договором.

На виконання умов договору позивач здійснив оплату товару відповідно до виставленого рахунку в сумі 345258,05 грн., проте відповідач свої договірні зобов`язання не виконав: товар не поставлено, попередню оплату не повернуто, хоча відповідач неодноразово запевняв у намірі виконати договір.

Підсудність спору господарському суду позивач обґрунтовує тим, що припинення статусу ФОП у відповідача не припиняє його обов`язків за господарським договором; фізична особа продовжує відповідати за своїми зобов`язаннями всім своїм майном згідно зі ст. 51, 52 ЦК України.

У зв`язку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача суму оплати товару у розмірі 345258,05 грн.

Додатково позивач заявив до стягнення з відповідача 8903,37 грн. - 3% річних та 41385,05 грн. - інфляційних втрат.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що вони є необґрунтованими, оскільки договір укладено для забезпечення виконання робіт за основним договором № 24-149 від 08.08.2024р., і сторони разом виконували ці роботи, докладали спільних зусиль, відповідач добросовісно виконував свої обов`язки організовуючи постачання товарів та виконання робіт. Всі товари поставлялись на об`єкти вчасно, що підтверджується видатковими накладними та іншими документами.

Відповідач вважає, що сторонами здійснювали спільну діяльність для досягнення спільної мети, зокрема з виконання умов договору.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

16.09.2024р. між ФОП Міщук Д.М. (постачальник) та ФОП Павленко С.О. (покупець) укладено договір №0209/24 купівлі-продажу будівельних матеріалів, інструментів та супутних товарів (а.с. 9, 10).

Згідно з п.1.1. договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця за предметом придбання товарів, будівельних матеріалів, інвентарю та інструментів (далі - товар) згідно видаткової накладної для проведення будівельних, ремонтних робіт на об`єкті, а покупець - прийняти товар та сплатити його вартість.

Пунктом 1.2. договору визначено, що придбання товару здiйснюється для забезпечення робіт за договором із замовником на виконання капітального ремонту №24-149 вiд 08.08.2024р. (далi - основний договiр).

Сторони у пункті 1.3. договору погодили, що асортимент товару вказано у Специфікації, яка є невід`ємною частиною договору (додаток №1).

Цiна договору відповідно до п.3.1. становить: 345258,05 без ПДВ. Цiна товару формується з урахуванням вартості доставки товару.

У п.4.1. договору зазначено, що покупець здійснює оплату товару протягом 10 днiв на підставі рахунку на оплату товару.

Відповідно до п.5.1. поставка товару здійснюється постачальником у термін чотирнадцяти днiв з моменту підписання даного договору за рахунок постачальника.

Сторони погодили, що покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязi сплачувати кошти за поставлений товар (пп.6.1.1. договору), а постачальник забезпечити поставку товару у строки, встановленi цим договором (пп.6.3.1. договору).

У разi невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів постачальник сплачує покупцю штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ вiд вартості ненаданого товару за договором збитки та втрачену вигоду покупця (п.7.2. договору).

Цей договiр набирає чинності з дати його підписання i діє до 31.12.2024 року або до повного виконання зобов`язань сторонами в частині взаєморозрахунків (п.10.2. договору).

Зі змісту Специфікації вбачається, що постачальник мав здійснити поставку наступних товарів:

- Ґрунтовка акрилова водорозчинна САS JОLLУ F1Х AСRILICO - 7 л на суму 5831,00 грн.;

- Фарба-основа акрилова водорозчинна CASA ITALIA DЕСОRFОNDО - 44 л на суму 37752,00 грн.;

- Декоративна фарба CASA ITALIA SAMSARA PASSION ARGENTO - 33 л за ціною 2603,50 грн. на одиницю, на загальну суму 85915,50 грн.;

- Ґрунтовка глибокого проникнення Ceresit СТ17 (10 л) - 19 шт. на суму 11400,00 грн.;

- Автоматичний вимикач 16А-20А - 20 шт. на суму 3540,00 грн.;

- Автоматичний вимикач ввідний 63А-100А - 1 шт. вартістю 2017,00 грн.;

- Болти з шестигранною головкою, діаметр різьби 6 мм - 1,2 кг на суму 78,00 грн.;

- Болти будівельні з гайками та шайбами - 0,4 кг на суму 34,20 грн.;

- Вимикач Schneider Electric Asfora - 17 шт. на суму 2142,00 грн.;

- Гайки шестигранні, діаметр різьби 6 мм - 0,6 кг на суму 88,20 грн.;

- Датчик руху Ledvance SENSOR WALL IP44 WT - 10 шт. на суму 5256,00 грн.;

- Дюбель пластмасовий - 327 шт. на суму 130,80 грн.;

- Дюбель 8x80 у комплекті з пластиною - 315 шт. на суму 2567,25 грн.;

- Дюбель-шурупи 6x40 мм металеві - 2256 шт. на суму 1466,40 грн.;

- З`єднувач однорівневий - 166 шт. на суму 1284,84 грн.;

- Кабель ВВГ-нгд 3x1,5 мм (1000 м) - 0,25 бухти за ціною 38000,00 грн., на суму 9500,00 грн.;

- Кабель ВВГ-нгд 3x2,5 мм (1000 м) - 0,35 бухти за ціною 44230,00 грн., на суму 15480,50 грн.;

- Клей Ceresit UK-400 - 113 кг на суму 43798,80 грн.;

- Клей для плитки Ceresit СМ 11 Ceramic, 25 кг - 27 шт. на суму 8154,00 грн.;

- Клей марки КМЦ - 18 кг на суму 5130,00 грн.;

- Клеюча суміш для плитки Ceresit СМ 117 - 63 кг на суму 1575,00 грн.;

- Круги армовані абразивні відрізні, діаметр 180x3 мм - 2 шт. на суму 506,00 грн.;

- Кутик металевий, пристінний - 233 м на суму 8621,00 грн.;

- Листи гіпсокартонні стельові - 56 шт. на суму 8624,00 грн.;

- Люк стіновий прихованого монтажу - 2 шт. на суму 3528,00 грн.;

- Мішок будівельний - 502 шт. на суму 5014,98 грн.;

- Металеві дверцята ПК 75х75 см - 1 шт. вартістю 3150,58 грн.;

- Молдинг з натурального дерева, ширина 150 мм - 96 м на суму 72672,00 грн.

Загальна вартість товарів за специфікацією складає - 345258,05 грн. без ПДВ (а.с. 10 на звороті).

16.09.2024р. постачальник виставив покупцю рахунок на оплату №2 на вказані у специфікації товари (а.с. 11).

20.09.2024р. позивач перерахував на рахунок відповідача оплату в сумі 345252,00 грн. відповідно до виставленого рахунку №2, що підтверджується платіжною інструкцією №1 від 20.09.2024р.

Відповідач не здійснив поставку товару у погоджений сторонами строк.

Вказані обставини стали підставою для звернення ФОП Павленка С.О. до суду з позовною заявою про стягнення з Міщука Д.М. попередньої оплати у розмірі 345258,05 грн.

Додатково позивач заявив до стягнення з відповідача 8903,37 грн. - 3% річних та 41385,05 грн. - інфляційних втрат.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31.03.2025р. до реєстру внесено запис 003493220 про державну реєстрацію припинення Міщуком Дмитром Миколайовичем підприємницької діяльності на підставі власного рішення (а.с. 97, 98).

Статтею 42 Конституції України визначено право кожного на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Згідно статті 50 Цивільного кодексу України, право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю та за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус фізичної особи - підприємця сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною правовою дієздатністю, та не обмежує їх.

До підприємницької діяльності фізичних осіб згідно зі ст. 51 Цивільного кодексу України застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно ст. 52 Цивільного кодексу України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Фізична особа, яка в установленому законом порядку набула статус підприємця, не втрачає свого статусу фізичної особи.

За приписами ч. 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Незважаючи на те, що Міщук Дмитро Миколайович припинив свою діяльність як фізична особа-підприємець, невиконані зобов`язання залишилися за ним як за фізичною особою, а зміна правового статусу Міщука Д.М. - припинення статусу суб`єкта підприємницької діяльності не є підставою для невиконання взятих на себе зобов`язань.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір це універсальний регулятор, а отже він є підставою для становлення, зміни чи припинення приватних прав і обов`язків та інших наслідків саме для його сторін. Договір як універсальний регулятор приватних відносин покликаний забезпечити їх регулювання і має бути направлений на встановлення, зміну або припинення приватних прав та обов`язків.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору №0209/24 купівлі-продажу будівельних матеріалів, інструментів та супутних товарів від 16.09.2024р., який за своєю правовою природою є договором поставки.

Частинами 1, 2статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зіст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 ЦК України).

Судом встановлено, що умовами договору сторони визначили порядок здійснення оплати за товар, зокрема оплату на підставі виставленого продавцем рахунку (п. 4.1 договору).

Позивач виконав взяті на себе договірні зобов`язання та здійснив оплату вартості товару на підставі виставленого рахунку №2 від 16.09.2024р. в розмірі 345252,00 грн., яка фактично є попередньою оплатою.

Відповідно до п.5.1. поставка товару поставка товару мала відбудись до 30.09.2024 р. (чотирнадцяти днiв з моменту підписання договору).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту частини другої статті 693 ЦК України вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову (такі висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі № 910/3611/23, від 09.02.2023 у справі № 910/5041/22, від 07.02.2018 у справі № 910/5444/17).

Враховуючи, що позивачем здійснено попередню оплату, а відповідач свої зобов`язання в частині поставки товару не виконав, тому позивач має право вимагати передання товару або повернення суми попередньої оплати.

Суд критично оцінює доводи відповідача, викладені у відзиві на позов. Матеріали справи не містять доказів ані поставки товару, ані повернення отриманих коштів.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Надані відповідачем пояснення та докази не спростовують встановлених судом обставин невиконання ним договірних зобов`язань та не підтверджують правомірність утримання отриманих коштів.

Враховуючи викладене, позивач правомірно скористався своїм правом та вимагає у відповідача повернення попередньої оплати.

З огляду на наведене, позовні вимоги про стягнення попередньої оплати є обґрунтованими та підлягають задоволенню в сумі 345252,00 грн.

Суд звертає увагу, що позивач заявив до стягнення 345258,05 грн., при цьому докази подані про сплату 345252,00 грн., тобто на 06,05 грн. менше. Оскільки доказів сплати коштів в сумі 06.05 грн. не надано суд відмовляє в її задоволенні.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних та річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд враховує, що у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (подібний висновок викладений, зокрема, у пункті 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц).

Визначені ч. 2 ст. 625 ЦК право стягнення інфляційних втрат і 3% річних є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити згадані вище інтереси; позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (у тому числі у вигляді прострочення оплати відповідних товарів та послуг) (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 20 лютого 2023 року у cправі № 910/15411/21).

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 Цивільного кодексу України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078).

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення (постанова ВП ВС від 08.11.2019 №127/15672/16-ц).

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 41385,05 грн. інфляційних втрат нарахованих на суму заборгованості 345258,05 грн. за період з жовтня 2024р. по червень 2025р. (розрахунок а.с.12).

Суд встановив, що фактична сума заборгованості становить 345252,00 грн., у зв`язку з чим здійснив власний перерахунок інфляційних втрат, виходячи з вказаного розміру боргу.

Скориставшись калькулятором підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ІПС «LIGA 360», суд встановив, що розмір інфляційних втрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 41384,33 грн.

В стягнені 0,72 грн. інфляційних суд відмовляє, у зв`язку безпідставністю її нарахування.

Аналогічно, щодо заявлених позивачем 3 % річних, суд встановив, що їх нарахування також здійснено виходячи з суми 345258,05 грн. за період з 01.10.2024 р. по 10.08.2025 р. Оскільки фактичний розмір боргу становить 345252,00 грн., суд провів власний перерахунок 3 % річних, виходячи з правильного розміру простроченого грошового зобов`язання та періоду прострочення, заявленого позивачем.

За результатами здійсненого перерахунку суд встановив, що сума 3 % річних, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 8903,21 грн.

В частині стягнення 0,16 грн. 3% суд відмовляє, у зв`язку безпідставністю її нарахування.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 395539,54 грн., з яких: 345252,00 грн. - попередня оплата, 41384,33 грн. - інфляційні, 8903,21 грн. - 3% річні.

У стягненні 6,05 грн. попередньої оплати, 0,72 грн. інфляційних та 0,16 грн. 3% річних господарський суд відмовляє.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог в сумі 395539,54 грн., на відповідача покладається судовий збір в розмірі 4746,47 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Міщука Дмитра Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

на користь фізичної особи-підприємця Павленка Сергія Олександровича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ):

- 345252,00 грн. - попередньої оплати;

- 41384,33 грн. - інфляційних;

- 8903,21 грн. - 3% річних;

- 4746,47 грн. - судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 21.11.25

Суддя Сікорська Н.А.

1 - до справи