ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2025 р. Справа№ 910/1399/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Гончарова С.А.

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 12.11.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Бучанської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 (повний текст рішення складено та підписано 21.05.2025)

у справі №910/1399/25 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Бучанської міської ради

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В :

05.02.2025 Бучанська міська рада звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення від 26.12.2024 № 539-р у справі № 128-26.13/49-23 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Рішення № 539-р прийняте при недоведеності обставин, які мають значення для справи, які визнано встановленими; за невідповідності висновків, викладених у рішенні обставинам справи, з огляду на наступне:

- у період 2018-2021 рр. на території Бучанської міської територіальної громади діяло три підприємства, що надавали послуги з централізованого водопостачання та водовідведення;

- у зв`язку з прийняттям рішення про ліквідацію двох комунальних підприємств у жовтні 2019 року, з метою уникнення аварійних ситуацій, для належного технічного обслуговування та надання якісних послуг з водопостачання та водовідведення споживачам у селах Гаврилівка, Блиставиця й Тарасівщина, вирішено передати зовнішні водопровідно-каналізаційні мережі та споруди в таких селах в безоплатне користування ПКПП «Теплокомунсервіс»;

- об`єкти водопостачання та водовідведення, які передані ПКПП «Теплокомунсервіс» не являють собою в своїй сукупності цілісний майновий комплекс та не мали передаватися в оренду на конкурсних засадах.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Бучанська міська рада звернулася 03.07.2025 до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, сформованою в системі «Електронний суд» 03.07.2025, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі №910/1399/25 та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову. Просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказав, що місцевий господарський суд, не повно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що не вірним є твердження відповідача про те, що процедура передачі об`єктів водо-каналізаційного господарства мала здійснюватися у відповідності до Закону України «Про особливості передачі в орендую об`єктів у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебувають у комунальній власності» на конкурсних засадах, оскільки даний закон регулює передачу в оренду на конкурентних засадах, цілісних майнових комплексів підприємств, їхніх структурних підрозділів y сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебувають комунальній власності, водночас об`єкти водопостачання та водовідведення, які передані ПКПП «Теплокомунсервіс», не являють собою, в своїй сукупності цілісного майнового комплексу. Зазначене не враховано господарським судом першої інстанції.

Більше того, судом не враховано, що ПКПП «Теплокомунсервіс» було передано окремі об`єкти водопостачання та водовідведення - декілька свердловин без каналізаційної системи, без земельних ділянок, на яких вони розміщенні, що також підтверджує помилковість висновків відповідача.

Також, помилковим є посилання відповідача в рішенні на Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483 «Деякі питання оренди державного та комунального майна», оскільки на час прийняття рішення Бучанської міської ради, яким було передано об`єкти ПКПП «Теплокомунсервіс» вказаний Порядок ще не був прийнятий, відповідно міська рада не могла керуватися його нормами в силу їх відсутності. Більш того об`єкти були передачі ПКПП «Теплокомунсервіс» в безоплатне користування, а не в оренду, що також виключає застосування даного акту, в тому числі норм Закону України «Про оренду державного та комунального майна» до спірних правовідносин.

Таким чином, позивач вважає, що судом першої інстанції було прийнято оскаржуване рішення при недоведеності обставин, які визнав встановленими та за невідповідності висновків, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи, а саме передача позивачем зовнішніх водопровідно-каналізаційних мереж та споруд у селах Гаврилівка, Блиставиця і Тарасівщина ПКПП «Теплокомунсервіс», як єдиного майнового комплексу без проведення відповідної конкурсної процедури.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/1399/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Тищенко О.В. судді: Тарасенко К.В., Гончаров С.А.

04.07.2025 від Антимонопольного комітету України надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1399/25. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Бучанської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі №910/1399/25.

21.07.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/1399/25. Разом з тим, судді перебували у відпустках.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2025 апеляційну скаргу Бучанської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі №910/1399/25 залишено без руху, запропоновано апелянту усунути недоліки, надавши докази на підтвердження поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

04.09.2025 на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху від Бучанської міської ради на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2025 поновлено Бучанській міській раді пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі №910/1399/25. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Бучанської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі №910/1399/25. Призначено до розгляду на 15.10.2025.

24.09.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Антимонопольного комітету України на апеляційну скаргу позивача, в якому відповідач заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Антимонопольний комітет зазначає, що з огляду на перелік переданого Бучанською міською радою майна, яке до передачі ПКПП «Теплокомунсервіс» забезпечувало здійснення господарської діяльності в кожному із населених пунктів, це майно, являлось єдиним (цілісним) майновим комплексом у відповідності до чинного законодавства для кожного з цих населених пунктів. При цьому, як стверджує Комітет, в даному випадку мова йде не про загальний (сукупний) цілісний майновий комплекс для трьох сіл, а про цілісні майнові комплекси в кожному населеному пункті, про шо було зазначено в пункті 114 Рішення. Тобто, зазначене майно становило господарський об`єкт з завершеним циклом виробництва (надання послуг), оскільки в селах Гаврилівка, Блиставиця та Тарасівщина до передачі зовнішніх водопровідно-каналізаційних мереж в користування ПКПП «Теплокомунсервіс» послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення надавали КП «Поліське» та КП «Блиставиця сервіс», а після передачі - ПКПП «Теплокомунсервіс» одразу почало надавати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в зазначених селах місцевим споживачам.

Таким чином, ПКПП «Теплокомунсервіс» отримало переваги під час здійснення господарської діяльності з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не завдяки власним досягненням здобутим в результаті участі у відповідній конкурсній процедурі, а за рахунок зовнішніх чинників, якими в цьому випадку є вплив органу місцевого самоврядування, наділеного владними повноваженнями. Оскільки, Бучанською міською радою не проведено конкурс, то наявне порушення саме законодавства про захист економічної конкуренції.

15.10.2025 розгляд справи №910/1399/25 не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці за сімейними обставинами, а тому справа підлягала призначенню до розгляду в судовому засіданні на іншу дату.

16.10.2025 ухвалою Північного апеляційного господарського суду розгляд справи №910/1399/25 призначено на 12.11.2025.

В судове засідання 12.11.2025 з`явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача надав свої пояснення та підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги скаржника, просив залишити її без задоволення.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-IX, Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-IX, Указом Президента України від 26.07.2023 №451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 №3275-IX, Указом Президента України від 06.11.2023 №734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 №3429-IX, Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 №3564-ІХ, Указом Президента України від 06.05.2024 №271/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 08.05.2024 №3684-IX, Указом Президента України від 23.07.2024 №469/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №3891-IX, Указом Президента України від 28.10.2024 №740/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №4024-IX, Указом Президента України від 14.01.2025 №26/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №4220-IX від 15.01.2025, Указом Президента України від 15.04.2025 №235/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 16.04.2025 № 4356-IX, Указом Президента України від 14.07.2025 №478/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15.07.2025 №4524-IX, Указом Президента України від 20.10.2025 №793/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21.10.2025 №4643-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 5 листопада 2025 року строком на 90 діб, тобто до 03 лютого 2026 року.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи у розумний строк, застосувавши ст. ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. ст. 2, 11 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності врегульовані нормами Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Статтею 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Згідно із ч. 1 ст. 4 названого Закону державна політика у сфері розвитку економічної конкуренції та обмеження монополізму в господарській діяльності, здійснення заходів щодо демонополізації економіки, фінансової, матеріально-технічної, інформаційної, консультативної та іншої підтримки суб`єктів господарювання, які сприяють розвитку конкуренції, здійснюється органами державної влади, органами місцевого самоврядування та органами адміністративно-господарського управління та контролю.

Суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію (ч. 2 ст. 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

З аналізу наведених правових норм вбачається, що виконання органами місцевого самоврядування зобов`язання щодо сприяння розвитку конкуренції та не вчинення будь-яких дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію, здійснюється шляхом створення умов, за яких здобуття суб`єктами господарювання переваг над іншими суб`єктами господарювання здійснюється завдяки власним досягненням. Здійснення таких заходів забезпечує реалізацію державної політики у сфері розвитку економічної конкуренції та обмеження монополізму. Натомість, недотримання зазначених засад може призводити до спотворення конкуренції та, відповідно, до нездійснення органами місцевого самоврядування заходів, які сприяють розвитку конкуренції.

За приписами ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю є прийняття будь яких актів (рішень, наказів, розпоряджень, постанов тощо), надання письмових чи усних вказівок, укладення угод або будь - які інші дії чи бездіяльність органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно - господарського управління та контролю, які призвели або можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції.

Відповідно до п. 3 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні дії органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю.

Частиною 1 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

26.12.2024 Антимонопольним комітетом України прийнято рішення №539-п у справі №128-26.13/49-23 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції».

За результатами розгляду матеріалів справи № 128-26.13/49-23 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Бучанською міською радою, визнано дії Бучанської міської ради, які полягали в передачі зовнішніх водопровідно-каналізаційних мереж та споруд у селах Гаврилівка, Блиставиця й Тарасівщина в безоплатне користування Приватному комунальному побутовому підприємству «Теплокумунсервіс» без проведення конкурсної процедури, передбаченої чинним законодавством, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 3 ст. 50 та ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних дій органу місцевого самоврядування, які призвели до недопущення конкуренції на ринках послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

16.01.2025 Бучанська міська рада отримала копію рішення Антимонопольного комітету України від 26.12.2024 № 539-р у справі № 128-26.13/49-23 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України від 26.12.2024 № 539-р у справі № 128-26.13/49-23 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках публічно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Відчуження та передача в оренду комунального майна, а також майна господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать територіальній громаді або іншій юридичній особі, єдиним учасником (засновником) якої є територіальна громада, майна юридичних осіб інших організаційно-правових форм, єдиним учасником (засновником) яких є територіальна громада, здійснюються на конкурентних засадах шляхом проведення електронних аукціонів (публічних торгів) в електронній торговій системі, крім випадків та з урахуванням особливостей, визначених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передача в оренду майна, що перебуває у комунальній власності, здійснюється органами місцевого самоврядування відповідно до вимог цього Закону.

При цьому оренда здійснюється на основі таких принципів законності: відкритості та прозорості; рівності та змагальності; державного регулювання та контролю; врахування особливостей об`єктів державної та комунальної форм власності; захисту економічної конкуренції; створення сприятливих умов для залучення інвестицій; повного, своєчасного, достовірного інформування про об`єкти оренди та порядок передачі їх в оренду; забезпечення конкурентних умов оренди та інших видів договорів.

Забороняється передавати державне або комунальне майно в безоплатне користування або позичку, крім передачі релігійній організації в безоплатне користування або позичку державного або комунального майна, яке є культовим майном, зокрема культовою будівлею, спорудою, з метою проведення богослужінь, релігійних обрядів, церемоній, процесій, ритуалів, молитов, служінь, релігійних зібрань, релігійної освіти та забезпечення інших видів релігійної практики в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Відносини оренди об`єктів у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебувають у комунальній власності, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про особливості передачі в оренду чи концесію об`єктів у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебувають у комунальній власності" (абз. 6 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Об`єктами оренди за Законом України «Про оренду державного та комунального майна» є, зокрема, єдині майнові комплекси підприємств, їхніх відокремлених структурних підрозділів (ст. 3 Закону).

Закону України «Про особливості передачі в оренду об`єктів у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебувають у комунальній власності» визначає особливості передачі в оренду об`єктів у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебувають у комунальній власності, особливості оренди таких об`єктів.

Зокрема, дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані з передачею в оренду цілісних майнових комплексів підприємств, їхніх структурних підрозділів у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебувають у комунальній власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 «Про особливості передачі в оренду об`єктів у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебувають у комунальній власності» рішення про передачу в оренду об`єктів у сферах теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що перебувають у комунальній власності, приймають стосовно об`єктів, що перебувають у комунальній власності територіальної громади села, селища, міста, - відповідні сільські, селищні, міські ради.

Відповідно до матеріалів справи послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в селах Гаврилівка, Блиставиця та Тарасівшина до 2019 року надавали житлово-комунальне підприємство «Поліське» та комунальне підприємство «Блиставиця сервіс». Але, внаслідок ліквідації ЖКП «Поліське» та фінансової неплатоспроможності КП «Блиставиця сервіс» та неможливості ними надавати послуги з централізованого водопостачання / водовідведення було прийнято рішення про передачу в безоплатне користування зовнішніх водопровідно-каналізаційних мереж позивачеві. Зазначене не заперечується позивачем.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Бучанської міської ради №4061-67-VII від 24.10.2019 «Про передачу зовнішніх водопровідно- каналізаційних мереж та споруд в селах Гаврилівка, Блиставиця та Тарасівшииа в безоплатне користування ПКПП «Теплокомунсервіс» з метою запобігання виникнення аварійних ситуацій, належного технічного обслуговування, здійснення діяльності щодо надання якісних послуг з водопостачання та водовідведення споживачам в селах Гаврилівка, Блиставиця та Тарасівщина, відповідно до протоколу від 08.10.2019 року №13 засідання ради громади села Гаврилівка та Тарасівщина Бучанської міської ради, вирішено передати в безоплатне користування для здійснення діяльності щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення зовнішні водопровідно-каналізаційні мережі та споруди в селах Гаврилівка, Тарасівщина та Блиставиця Приватному комунально-побутовому підприємству «Теплокомунсервіс». Приймання передачу здійснити згідно вимог чинного законодавства.

При цьому, конкурс на право отримання в оренду об`єктів водопостачання та водовідведення не проводився.

В подальшому, рішенням Бучанської міської ради від 26.03.2020 №4736 «Про затвердження актів прийому-передачі зовнішніх водопровідно-каналізаційних мереж та споруд в селах Гаврилівка, Блиставиця та Тарасівщина та прийняття в безоплатне користування ПКПП «Тепокомунсервіс» визначено перелік майна, переданого в безоплатне користування, зокрема, артсвердловина, насосний агрегат, мережні насоси, водонапірна башта, трансформаторна підстанція, трансформатор, лічильник електроенергії, водопровідні мережі по селу, каналізаційні наружні мережі. Одночасно передано таку технічну документацію: паспорти свердловин, технічні паспорти на виробничі будинки артсвердловин, технічний паспорт на виробничий будинок будівлі водопідготовки, технічний паспорт на виробничий будинок каналізаційної насосної станції.

Позивач, звертаючись з позовом, а також в апеляційній скарзі стверджує, що вказане майно не є цілісним майновим комплексом, проте колегія суддів не може погодитись з таким твердженням позивача.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу (єдиний майновий комплекс) - усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інші позначення та права, включаючи права на земельні ділянки.

Тобто, виходячи з аналізу зазначеної норми, цілісний майновий комплекс це господарський об`єкт із закінченим циклом, в даному випадку, послуг. При цьому, цілісним майновим комплексом може бути також і майно структурних підрозділів підприємств, що виділяються в самостійні об`єкти, що вказує на можливість існування окремого цілісного майнового комплексу в рамках підприємства.

Суд першої інстанції, дійшов висновку, що майно, яке до передачі ПКПП «Теплокомунсервіс» забезпечувало здійснення господарської діяльності в кожному із населених пунктів, являлось єдиним (цілісним) майновим комплексом у відповідності до чинного законодавства для кожного з цих населених пунктів.

В даному випадку мова йде не про загальний (сукупний) цілісний майновий комплекс для трьох сіл, а про цілісні майнові комплекси в кожному населеному пункті, про що було зазначено в пункті 114 Рішення.

Тобто, майно, що було передано, становило господарський об`єкт з завершеним циклом виробництва (надання послуг), оскільки в селах Гаврилівка, Блиставиця та Тарасівщина до передачі зовнішніх водопровідно-каналізаційних мереж в користування ПКПП «Теплокомунсервіс» послуги централізованого водопостачания та централізованого водовідведення надавали КП «Поліське» та КП «Блиставиця сервіс», а після передачі - ПКПП «Теплокомунсервіс» одразу почало надавати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в зазначених селах місцевим споживачам.

Водночас, Бучанська міська рада не надала суду належним та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76,77 Господарського процесуального кодексу України на спростування зазначених обставин.

А тому, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Крім того, Комітетом встановлено, що у період з 2018 по 2021 рік на території Бучанської міської територіальної громади надавали послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення ПКПП «Теплокомунсервіс», комунальне підприємство «Ірпіньводоканал» Ірпінської міської ради, комунальне підприємство «Блиставиця сервіс» та житлово-комунальне підприємство «Поліське» (п. 57 Рішення).

Також на території Київської області на дату вчинення Бучанською міською радою порушення здійснювали господарську діяльність й інші суб`єкти господарювання, установчими документами яких передбачено провадження діяльності у сфері централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, зокрема, комунальне підприємство «Бородянка водоканал», комунальне підприємство «Комбінат комунальних послуг с. Білогородка Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області» та інші.

Тобто, вказані суб`єкти господарювання могли прийняти участь у разі оголошення конкурсу на передачу в оренду об`єктів водопостачання та водовідведення у селах Гаврилівка, Блиставиця, Тарасівщина, внаслідок чого було б забезпечено змагання з іншими суб`єктами господарювання-конкурентами, що є однією з умов економічної конкуренції.

Але, Бучанською міською радою було надано перевагу ПКПП «Теплокомунсервіс», що призвело до недопущення конкуренції.

Колегія суддів не приймає доводи скаржника що помилковим є посилання відповідача в рішенні на Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483 «Деякі питання оренди державного та комунального майна», оскільки на час прийняття рішення Бучанської міської ради, яким було передано об`єкти ПКПП «Теплокомунсервіс» вказаний Порядок ще не був прийнятий, відповідно міська рада не могла керуватися його нормами в силу їх відсутності, оскільки як вбачається з рішення Антимонопольного комітету України в п.81 викладено інформацію, що надійшла від Міністерства розвитку громад та територій України та Фонду державного майна України та не є власним твердженням відповідача.

Разом з тим, як вбачається з рішення, зазначене не було покладено в його основу.

Щодо твердження позивача, що об`єкти були передачі ПКПП «Теплокомунсервіс» в безоплатне користування, а не в оренду, то колегія суддів апеляційного суду звертає увагу позивача, що в силу вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» забороняється передавати державне або комунальне майно в безоплатне користування або позичку.

В подальшому, відповідно до п.1 рішення Бучанської міської ради від 05.03.2024 №4217-56-VІІ «Про передачу зовнішніх водопровідно-каналізаційних мереж та споруд в селах Гаврилівка, Блиставиця та Тарасівщина комунальному підприємству «Бучасервіс» вирішено передати зовнішні водопровідно- каналізаційні мережі та споруди в селах Гаврилівка, Блиставиця та Тарасівщина та об`єкт «Водяна-насосна станція», розмішений за адресою: вул. Тургенівська, 28 в м. Буча в господарське відання КП «Бучасервіс» терміном до 01.04.2024.

Згідно з пунктом 7 вказаного Рішення № 4217, рішення Бучанської міської ради від 24.10.2019 №4061-67-VІI «Про передачу зовнішніх водопровідно-каналізаційних мереж та споруд в селах Гаврилівка, Блиставиця та Тарасівщина в безоплатне користування ПКПП «Теплокомунсервіс» визнано таким, що втратило чинність.

Між директором ПКПП «Теплокомунсервіс» та начальником КП «Бучасервіс» 01.04.2024 підписано акт прийому-передачі зовнішніх водопровідно- каналізаційних мереж та споруд у селах Гаврилівка, Блиставиця й Тарасівщина.

Отже, порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях Бучанської міської ради припинено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, зводяться до незгоди зі встановленими судом обставинами та до переоцінки доказів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, в задоволенні апеляційної скарги Бучанської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі №910/1399/25 слід відмовити, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Бучанської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі №910/1399/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2025 у справі №910/1399/25 залишити без змін.

3. Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

4. Матеріали справи №910/1399/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 19.11.2025.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді К.В. Тарасенко

С.А. Гончаров