ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року м.Черкаси Справа № 925/1134/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за правилами письмового провадження розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП "ВМ-Груп", м.Харків, вул.Багратіона,10/9

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Іскра", Черкаська область, Черкаський район, с.Байбузи, вул.Центральна,2а

про стягнення 161832,12 грн заборгованості за договором оренди,

без виклику та участі представників сторін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВП "ВМ-Груп" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Іскра" з вимогами про стягнення 160859,49 грн заборгованості за договором оренди від 16.08.2024 №2024/08/1, з них: 134485,36 грн основного боргу, 21534,23 грн інфляційних втрат, 4839,90 грн 3% річних, а також про відшкодування судових витрат.

Позовну заяву було подано з порушенням вимог ст.174 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою суду від 19.09.2025 позов залишено без руху з наданням заявнику строку на виправлення недоліків.

29.09.2025 за вх.№14189/25 до суду надійшла заява позивача від 27.09.2025 про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач надав докази виконання вимог ухвали суду від 19.09.2025.

Ухвалою суду від 06.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено її для розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами - без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Так, відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України:

ч.5 ст.6. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів);

ч.6 ст.6. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку;

абз.1 ч.7 ст.6. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з:

відповіддю, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" за запитом судді Скиби Г.М. від 19.09.2025 №14536315 (а.с.22) Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Іскра" () з 02.11.2023 має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд";

з довідкою про доставку електронного листа, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", документ в електронному вигляді "ГПК Ухвала ст.176, 250 (Відкриття СпрощПровадж)" від 06.10.25 у справі №925/1134/25 (суддя Скиба Г.М.) було надіслано одержувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "ВМ-Груп" в його електронний кабінет та доставлено до останнього 06.10.2025 о 14:20 год.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до ч.4 ст.122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Оголошення про виклик відповідача у судове засідання було розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України 06.10.2025 (а.с.35).

Отже відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак доставку в справу витребуваних документів у судове засідання не забезпечив, про причини неподання документів суду не повідомив, відзиву на позову до суду не подав.

За результатам розгляду спору прийнято та приєднано до справи судове рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив такі взаємовідносини сторін та обставини:

16.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВП "ВМ-Груп" (виконавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Іскра" (замовник) шляхом усної домовленості досягнуто згоди щодо укладення у спрощений спосіб договору №2024/08/01 надання оренди майна та супутніх послуг Вальц млин Murshka для плющення зерна кукурудзи із закладкою у поліетиленові рукави на загальну суму 344485,36 грн, із строком оплати послуг до 05.09.2024 (включно).

02.09.2024 виконавцем виставлено замовнику рахунок №267 (а.с.9) на оплату послуги та оренди майна Вальц млин Murshka для плющення зерна кукурудзи із закладкою у поліетиленові рукави на загальну суму 344485,36 грн, із зазначенням строку оплати до 05.09.2024.

04.09.2024 між виконавцем та замовником підписано акт надання послуг №183 (а.с.10) оренди майна Вальц млин Murshka для плющення зерна кукурудзи із закладкою у поліетиленові рукави на загальну суму 344485,36 грн, із зазначенням про відсутність претензій замовника по об`єму, якості та строках виконання (надання) послуг на підставі договору від 16.08.2024 №2024/08/1.

Разом з тим, замовником у розмірі та у строки, визначені договором від 16.08.2024 №2024/08/1, оплати послуг оренди здійснено не було. Так, згідно з платіжними інструкціями (безготівковий переказ в національній валюті) від 03.10.2024 №12211 та від 15.11.2024 №12747 (а.с.11-12) замовником на розрахунковий рахунок виконавця було здійснено переказ готівки у розмірі 150000,00 грн та 60000,00 грн (відповідно) з призначенням платежу: "За послуги згідно рах.№267 від 02.09.2024 у т.ч.ПДВ".

Виконавець зазначає, що із врахуванням здійсненої часткової оплати заборгованість замовника за договором від 16.08.2024 №2024/08/1 становить 134485,36 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП "ВМ-Груп" в Господарський суд Черкаської області із позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Іскра" за захистом порушеного права та примусового стягнення 134485,36 грн заборгованості за договором від 16.08.2024 №2024/08/1, укладеним у спрощений спосіб, а також нарахованих за прострочення грошового зобов`язання відповідно до приписів ст.625 Цивільного кодексу України 4839,90 грн 3% річних та 21534,23 грн інфляційних втрат.

Відповідач відзиву на позов до суду не надіслав.

В позасудовому порядку сторонами спір не вирішено.

05.11.2025 за вх.№16325/25 до суду від позивача надійшла заява від 04.11.2020 про збільшення позовних вимог, мотивована здійсненням останнім перерахунку інфляційних втрат та 3% річних за період з 06.09.2024 до 04.11.2025 включно.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

З огляду на дотримання позивачем порядку подання заяви про збільшення позовних вимог, суд прийняв подану ним заяву від 04.11.2025 (вх.суду №16325/25 від 05.11.2025) до розгляду відповідно до п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України та постановив надалі розглядати справу з вимогами про стягнення з відповідача на користь позивача 161832,12 грн заборгованості за договором оренди від 16.08.2024 №2024/08/1, з них: 134485,36 грн основного боргу, 21976,28 грн інфляційних втрат, 5370,48 грн 3% річних, а також про відшкодування судових витрат.

Інших доказів сторонами не надано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до повного задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання на ринку вирощування зернових культур та надання допоміжної діяльності у рослинництві, самостійними юридичними особами з присвоєнням ідентифікаційного коду, визначенням видів діяльності, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст.93 Цивільного кодексу України.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст.93 Цивільного кодексу України.

Позивач звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом до відповідача про стягнення 134485,36 грн простроченої заборгованості за отримані на підставі укладеного у спрощений спосіб договору від 16.08.2024 №2024/08/01 оренди майна та супутніх послуг Вальц млин Murshka для плющення зерна кукурудзи із закладкою у поліетиленові рукави, на загальну суму 344485,36 грн.

Згідно з нормами Господарського кодексу України (чинний на момент виникнення та існування спірних господарських відносин):

ч.1 ст.181. Господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом;

ч.2 ст.184. Укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.

Відповідно до Цивільного кодексу України:

п.1 ч.2 ст.11. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини;

ч.1, 2 ст.205. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків;

ч.1, 3 ст.626. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору;

ч.1 ст.627. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості;

ч.1, 2 ст.638. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною;

ч.1 ст.639. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом;

ч.1, 2 ст.640. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії;

ч.1, 2 ст.641. Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття;

ч.1, 2 ст.642. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Отже, між сторонами у спрощений спосіб укладено двосторонній оплатний строковий консенсуальний договір оренди майна від 16.08.2024 №2024/08/01, що охоплюється приписами глави 58 Цивільного кодексу України, як різновид відносин найму з елементами послуги з відтермінуванням у часі моменту оплати за отриманий у користування товар. Суд враховує презумпцію правомірності правочину ст.204 Цивільного кодексу України.

Відповідно до Цивільного кодексу України:

ч.1 ст.759. За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк;

ч.1 ст.760. Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ);

ч.1 ст.762. За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. /.../.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов укладеного у спрощений спосіб договору від 16.08.2024 №2024/08/1 передано у тимчасове оплатне користування відповідача майно Вальц млин Murshka для плющення зерна кукурудзи із закладкою у поліетиленові рукави.

Згідно з рахунком на оплату від 02.09.2024 №267 (а.с.9) вартість оренди майна становить 344485,36 грн, строк сплати якої установлено до 05.09.2024 (а.с.9). Надання послуг та оренди майна також підтверджується актом надання послуг від 04.09.2024 №183 на суму 344485,36 грн (а.с.10), підписаним сторонами без зауважень та претензій по об`ємах, якості та строках одна до одної.

Враховуючи здійснення відповідачем часткової оплати наданих послуг та оренди обладнання в загальному розмірі 210000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями (безготівковий переказ в національній валюті) від 03.10.2024 №12211 на суму 150000,00 грн та від 15.11.2024 №12747 на суму 60000,00 грн (відповідно) із призначенням платежу: "За послуги згідно рах.№267 від 02.09.2024 у т.ч.ПДВ" (а.с.11-12), заборгованість відповідача за договором становить 134485,36 грн, що є предметом спору.

Відповідач свої зобов`язання з грошового розрахунку у строк, визначений договором, не виконав.

Строк виконання грошового зобов`язання відповідача перед позивачем є таким, що настав.

Доказів об`єктивної неможливості заперечити вимоги чи провести обумовлений розрахунок відповідачем не подано; вимог позивача не спростовано в належний спосіб; станом на день розгляду справи доказів погашення заборгованості до суду не подано.

Невиконання відповідачем взятого на себе зобов`язання є правовою підставою для стягнення заявленої позивачем суми 134485,36 грн основного боргу у примусовому порядку.

Відповідно до Цивільного кодексу України:

ст.526. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

ст.530. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства;

ст.599. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином;

ст.610. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);

ст.611. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом;

ч.2 ст.625. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України позивач вправі вимагати сплати відповідачем заборгованості з урахуванням офіційного індексу інфляції та 3% річних. Згідно з розрахунком, наданим позивачем до заяви про збільшення позовних вимог від 04.11.2025 (вх.суду №16325/825 від 05.11.2025), розмір 3% річних та інфляційних втрат за період прострочення з 06.09.2024 до 04.11.2025 складають 5370,48 грн та 21976,28 грн (відповідно). Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон". Розрахунок позивача за вказаний ним період є правильним і відповідачем не оспорюються. Вимоги позивача в цій частині підлягають до задоволення у заявленій сумі.

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що сплата відповідачем заборгованості під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання суду та позивачеві доказів про проведення розрахунку.

За вказаних обставин суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права, передбачений приписами ст.ст.15-16 Цивільного кодексу України, тому позов підлягає до повного задоволення. Належить стягнути з відповідача 161832,12 грн заборгованості за договором оренди від 16.08.2024 №2024/08/1, з них: 134485,36 грн основного боргу, 21976,28 грн інфляційних втрат, 5370,48 грн 3% річних.

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу статті 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, сума судового збору у розмірі 2422,40 грн підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 233, 236-240, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Іскра" (Черкаська область, Черкаський район, с.Байбузи, вул.Центральна,2а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП "ВМ-Груп" (м.Харків, вул.Багратіона,10/9, ) 161832,12 грн заборгованості за договором оренди від 16.08.2024 №2024/08/1 та 2422,40 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 21.11.2025.

Суддя Г.М.Скиба