ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про видачу дубліката наказу

"26" листопада 2025 р. м. Київ Справа № 911/3069/19

Суддя Конюх О.В., розглянувши заяву від 17.11.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», про видачу дубліката судового наказу у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро», м. Обухів Київської області,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіренко», м. Біла Церква Київської області

про стягнення 261668,14 грн.

без виклику представників;

ВСТАНОВИВ:

рішенням Господарського суду Київської області від 17.02.2020 позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Сіренко» на користь ТОВ «Спектр Агро» 206 386,85 грн. основного боргу; 1227,01 грн. пені; 1424,92 грн. 36% річних; 41 277,37 грн. штрафу; 3753,99 грн. судового збору; 18967,36 грн. витрат на професійну правову допомогу.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 апеляційну скаргу ТОВ «Сіренко» залишено без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 17.02.2020 у справі № 911/3069/19 залишено без змін.

10.07.2020 на виконання рішення Господарського суду Київської області від 17.02.2020 видано відповідний наказ.

Ухвалою від 21.10.2025 здійснено заміну сторони (стягувача) у наказі Господарського суду Київської області від 10.07.2020 у справі №911/3069/19 ТОВ «Спектр-Агро» на процесуального правонаступника ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс».

17.11.2025 через систему «Електронний суд» ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» подало заяву від 16.11.2025 про видачу дубліката судового наказу, в якій просить суд видати дублікат наказу Господарського суду Київської області від 10.07.2020 у справі №911/3069/19, виданий на примусове виконання рішення від 17.02.2020.

Розглянувши заяву від 16.11.2025 про видачу дублікату наказу, суд встановив таке.

Підпунктом 19.4 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Господарський процесуальний кодекс України не надає права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення, видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі, містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18.06.2020 у справі №24/262, від 01.04.2020 у справі №916/924/16, від 11.11.2019 у справі №5/229-04, від 23.05.2019 у справі №5023/1702/12, від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г, від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 10.04.2018 у справі №24/234.

Суд встановив, що 15.11.2022 державним виконавцем Тетіївського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70355500.

24.09.2025 державним виконавцем Тетіївського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) встановлено відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, та винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Положеннями частин 4, 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Оскільки наказ від 10.07.2020 у справі №911/3069/19 повернутий постановою від 24.09.2025, на підставі положень статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», строк пред`явлення виконавчого документа перервався.

З огляду на викладене, суд встановив, що заява про видачу дубліката судового наказу видана до закінчення строку для пред`явлення наказу до виконання, відповідає підпункту 19.4 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України, належно оплачена судовим збором.

Щодо визначеного ст. 170 ГПК України обов`язку заявника направити копію клопотання іншому учаснику справи, суд врахував, що відповідно до частини 7 ст. 42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Відтак, суд дійшов висновку, що заява ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» від 16.11.2025 про видачу дубліката судового наказу є такою, яку належить задовольнити повністю. Суд звертає увагу учасників справи, що дублікат наказу має повністю відтворювати його текст, включно із датою видачі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 234, пунктом 19-4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» від 16.11.2025 про видачу дубліката судового наказу задовольнити.

2. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» дублікат наказу від 10.07.2020, виданого на примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 17.02.2020 у справі №911/3069/19 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіренко» (код 42912664) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр Агро» (код 36348550) 206386,85 грн. основного боргу; 1227,01 грн. пені; 1424,92 грн. 36% річних; 41 277,37 грн. штрафу; 3753,99 грн. судового збору; 18967,36 грн. витрат на професійну правову допомогу.

Ухвала господарського суду Київської області від 26.11.2025 про видачу дубліката наказу у справі №911/3069/19 підписана 26.11.2025, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (частина 2 ст. 235 ГПК України) та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом строків, встановлених ст. 256 ГПК України.

Суддя О.В. Конюх