УХВАЛА

14 листопада 2025 року

м. Київ

cправа № 914/2587/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Баранець О.М., Кондратова І.Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

на ухвалу Господарського суду Львівської області (Гоменюк З.П.)

від 25.06.2025

та на постанову Західного апеляційного господарського суду (Скрипчук О.С., Кравчук Н.М., Матущак О.І.)

від 15.10.2025

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за первісним позовом - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг,

про стягнення 899 284 368,23 грн,

та за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за зустрічним позовом - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг,

про зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

1. У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (надалі - Скаржник) до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про стягнення 899284368,23 грн та за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про зобов`язання до вчинення дій.

2. Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.08.2022 у справі №914/2587/21 у задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" привести свої дії у відповідність до пунктів 9.1, 9.2, 9.3 договору транспортування природного газу № від 04.02.2020 та положень розділу ХІІІ Кодексу газотранспортної системи, розділу XIV Кодексу газотранспортної системи шляхом здійснення розрахунку маржинальної ціни, що покладена в основу визначення розміру добового негативного небалансу за лютий-березень 2021 року, у відповідний спосіб, передбачений пунктом 7, пунктами 8-11 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи. У задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" 2270,00 грн судового збору.

3. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 рішення Господарського суду Львівської області від 15.08.2024 у справі №914/2587/21 скасовано. Прийнято нове рішення, яким первісний позов задоволено частково; стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» 640448273,45 грн основного боргу, 40692451,67 пені, 7789171,87 грн 3% річних та 15031889,39 грн інфляційних втрат, закрито провадження у справі в частині первісних позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 195322581,85 грн. В задоволенні зустрічного позову відмовлено. Здійснено розподіл судового збору.

4. 06 листопада 2024 Господарським судом Львівської області видано наказ про примусове виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2024, яка набрала законної сили 30.09.2024.

5. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.12.2024 касаційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» задоволено. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 в частині стягнення акцесорних вимог на загальну суму 41753629,60 грн, а саме в частині стягнення 23193925,09 грн пені, 4638785,02 грн 3% річних та 13920919,49 грн інфляційних втрат, у справі №914/2587/21 скасовано. Справу №914/2587/21 у скасованій частині передано на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.

6. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» задоволено частково. Рішення Господарського суду Львівської області від 15.08.2022 року у справі №914/2587/21 скасовано частково в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафних санкцій. Прийнято нове рішення в цій частині, яким первісний позов задоволено частково. Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» 12287316, 10 грн пені, 2412672, 28 грн 3% річних та 720324,74 грн інфляційних втрат. Здійснено розподіл судових витрат.

7. В подальшому, 17 червня 2025 через систему «Електронний суд» до суду першої інстанції (документ сформовано 15.06.2025) від представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» надійшла заява про визнання виконавчих документів в частині такими, що не підлягають виконанню у справі №914/2587/21 (ВХ.№2618/25).

8. У прохальній частині вказаної заяви Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» просить суд на підставі статті 328 Господарського процесуального кодексу України визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчий документ, виданий на виконання постанови від 30.09.2024 Західного апеляційного господарського суду в частині стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» акцесорних вимог, виконавчий документ, виданий на виконання постанови від 28.05.2025 Західного апеляційного господарського суду в частині стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» сум судового збору за розгляд справи.

9. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25 червня 2025 року залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.10.2025 у справі №914/2587/21 заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» за вх.№2618/25 від 17.06.2025 про визнання виконавчих документів в частині такими, що не підлягають виконанню у справі №914/2587/21 задоволено частково. Визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Львівської області від 06.11.2024 у справі №914/2587/21 щодо стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» в частині стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» акцесорних вимог: 40692451,67 пені, 7789 171,87 грн 3% річних та 15031889,39 грн інфляційних втрат. У задоволенні решти заяви відмовлено.

10. 04 листопада 2025 Скаржник із використанням підсистеми "Електронний суд" подав касаційну скаргу на зазначені судові рішення, в якій просить:

- скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.10.2025 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.06.2025, у справі №914/2587/21, в частині задоволення заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, а саме скасувати в частині визнання таким, що не підлягає виконанню наказу Господарського суду Львівської області від 06.11.2024 у справі №914/2587/21 в частині стягнення з АТ «Львівгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» 17 498 грн пені, 3 150 386,85 грн 3% річних та 1 110 969,90 грн інфляційних втрат;

- ухвалити в зазначеній частині нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, в частині визнання таким, що не підлягає виконанню наказу Господарського суду Львівської області від 06.11.2024 у справі №914/2587/21 в частині стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» 17 498 526,58 грн пені, 3 150 386,85 грн 3% річних та 1 110 969,90 грн інфляційних втрат;

- стягнути з Відповідача на користь Позивача суми сплаченого судового збору за подання касаційної та апеляційної скаргу.

Обгрунтовуючи право на касаційне оскарження, Скаржник покликається на висновки, зроблені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі 18/1544/10 та зазначає про те, що відсутність у переліку п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України ухвали суду першої інстанції, зазначеної в п. 23 ч. 1 ст. 255 ГПК України, не позбавляє особу визначеного ч. 5 ст. 328 ГПК України права оскаржити в касаційному порядку відповідну ухвалу суду першої інстанції.

11. 05 листопада 2025 Відповідач із використанням підсистеми "Електронний суд" подав заперечення щодо відкриття касаційного провадження за скаргою Скаржника, в якій просить Суд відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на те, що оскаржені судові рішення відповідно до ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню.

12. Предметом касаційного оскарження є ухвала Господарського суду Львівської області від 25.06.2025 у справі №914/2587/21 про визнання виконавчих документів в частині такими, що не підлягають виконанню.

13. Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

14. За приписами частини першої статті 304 Господарського процесуального кодексу України ухвали судів першої та апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

15. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

16. Відповідно до пункту 23 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку, в тому числі, ухвала суду першої інстанції про визнання чи відмову у визнанні виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

17. Проте, вказана ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку, але не підлягає касаційному оскарженню виходячи із вимог пункту 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку, не містить пункту 23 частини першої статті 255 цього Кодексу.

18. Виходячи з того, що пункт 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, ухвала суду першої інстанції про визнання виконавчих документів в частині такими, що не підлягають виконанню (п. 23 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України - про передачу справи на розгляд іншого суду), а також постанова суду апеляційної інстанції за наслідками її перегляду, касаційному оскарженню не підлягають. Наведене спростовує доводи Скаржника щодо права на касаційне оскарження, викладені в касаційній скарзі.

19. Отже, касаційну скаргу у даному випадку подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

20. Частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

21. Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18 листопада 2010 року).

22. Суд касаційної інстанції звертає увагу скаржника на те, що згідно з Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходів щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, для запобігання будь-яким зловживанням системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

23. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

24. Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Відтак, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

25. Верховний Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

26. Згідно пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

27. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №914/2587/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.06.2025 та на постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.10.2025 на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 3, 234, 235, 287, пунктом 2 частини 1 статті 287, пунктом 1 частини 1 статті 293, частиною 1 статті 304 Господарського процесуального кодексу України, Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №914/2587/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.06.2025 та на постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.10.2025.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді О. Баранець

І. Кондратова