ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. ОдесаСправа № 916/1107/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання І.С. Мисько,

представники сторін у судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс»

на рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2025 (суддя Т.Г. Пінтеліна, м.Одеса, повне рішення складено 11.09.2025)

у справі №916/1107/25

за позовом: заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до відповідача-1: Фізичної особи-підприємця Дубчака Дмитра Федоровича;

відповідача-2: Концерну «Військторгсервіс»

відповідача-3: Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

про визнання недійсним договору, усунення перешкод у користуванні майном та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Коротка історія справи

У березні 2025 року заступник керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся з позовом до Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс», Концерну «Військторгсервіс» та Фізичної особи-підприємця Дубчака Дмитра Федоровича, в якому просив:

-усунути перешкоди у здійсненні Міністерством оборони України (просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03168; ) права користування та розпорядження державним нерухомим майном шляхом визнання недійсним договору про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг від 01.01.2025 №ВКС1581, укладеного між Концерном «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» та Фізичною особою-підприємцем Дубчаком Дмитром Федоровичем;

-усунути перешкоди у здійсненні Міністерством оборони України права користування та розпорядження державним нерухомим майном шляхом зобов`язання Фізичної особи підприємця Дубчака Дмитра Федоровича звільнити приміщення №3 в будівлі літ. «Г» за адресою: м. Одеса, вул. Василя Стуса, 1 А, та відкриту територію за тією ж адресою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний договір є удаваним правочином, що вчинений з метою приховати правочин, який сторони насправді вчинили (у даному випадку - договір оренди), який, в свою чергу, укладено поза встановленою законом процедурою, без відповідних погоджень та дозволів, що є підставою для визнання такого правочину недійсним відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України із застосуванням правових наслідків, передбачених статтею 235 Цивільного кодексу України.

14.04.2025 за вказаною позовною заявою Господарським судом Одеської області було відкрито провадження у даній справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях.

12.08.2025 від Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» надійшло клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог про зобов`язання звільнити приміщення на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмету спору, в обґрунтування якого заявник зазначив, що спірний договір між сторонами розірвано, приміщення - звільнено, а товарно-матеріальні цінності вивезено, у зв`язку з чим у сторін відсутній правовий спір щодо користування приміщенням №3 в будівлі літ. «Г» за адресою: м.Одеса, вул. Василя Стуса, 1 А, та відкритою територією, зазначеною у позовній заяві.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.09.2025 (з урахуванням ухвали від 11.09.2025 про виправлення описки щодо вірної дати виготовлення та підписання повного тексту рішення) закрито провадження у справі стосовно позовної вимоги про усунення перешкод у здійсненні Міністерством оборони України права користування та розпорядження державним нерухомим майном шляхом зобов`язання Фізичної особи підприємця Дубчака Дмитра Федоровича звільнити приміщення №3 в будівлі літ. «Г» за адресою: м.Одеса, вул.Василя Стуса,1 А, та відкриту територію за тією ж адресою. Ухвалено усунути перешкоди у здійсненні Міністерством оборони України права користування та розпорядження державним нерухомим майном шляхом визнання недійсним договору про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг від 01.01.2025 №ВКС 1581, укладеного між Концерном «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» та Фізичною особою-підприємцем Дубчаком Дмитром Федоровичем. Стягнуто в рівних частинах з відповідачів на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону витрати зі сплати судового збору у сумі 4844,80 грн (по 1614,93 грн). Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Дубчака Дмитра Федоровича 1614,93 грн судового збору. Стягнуто з Концерна «Військторгсервіс» 1614,93 грн судового збору. Стягнуто з Концерна «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» 1614,93 грн судового збору.

Рішення суду мотивоване обґрунтованістю та доведеністю позовної вимоги про визнання недійсним оспорюваного договору та наявністю підстав для закриття провадження у справі стосовно позовної вимоги про звільнення приміщення і відкритої території.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, Концерн «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2025 у даній справі в частині розподілу судового збору і ухвалити нове рішення в цій частині про стягнення з кожного із відповідачів по 807,46 грн судового збору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції помилково визначив суму судового збору, поклавши на відповідачів обов`язок сплатити 4844,80 грн, тоді як з огляду на закриття провадження в частині вимог ця сума підлягає зменшенню на 2422,40 грн та поверненню з державного бюджету, крім того, стягнута судовим рішенням сума судового збору суперечить принципу пропорційності, закріпленому у статті 129 Господарського процесуального кодексу України, адже фактично суд стягнув із відповідачів повний розмір збору, тобто так, як ніби всі позовні вимоги були розглянуті та задоволені.

Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції

Апеляційну скаргу зареєстровано судом 02.10.2025 за вх.№3918/25.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2025 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.10.2025 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Концерна «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» на рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2025 у справі №916/1107/25 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/1107/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

09.10.2025 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» на рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2025 у справі №916/1107/25. Встановлено учасникам справи строк до 28.10.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Розгляд апеляційної скарги призначено на 26.11.2025 о 14:00 год.

Учасники справи не реалізували своє процесуальне право щодо подання відзиву на апеляційну скаргу Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс», що згідно із частиною третьою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про дату, час та місце проведення судового засідання учасники справи були повідомлені належним чином, однак не скористалися своїм правом участі у ньому.

Приймаючи до уваги, що матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду апеляційної скарги, обов`язкова явка учасників справи в судове засідання апеляційної інстанції Південно-західним апеляційним господарським судом не визнавалась, а частиною дванадцятою статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності в судовому засіданні представників учасників справи.

В силу статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, апеляційна інстанція дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і розмір сплати судового збору в Україні встановлено Законом України «Про судовий збір».

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовну заяву подано у 2025 році.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2025 року для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 вище означеного Закону за подання до господарського суду позову немайнового характеру судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За умовами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Також правова позиція щодо необхідності застосування частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті в електронній формі, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду 16.11.2022 у справі №916/228/22.

Таким чином, при поданні позовної заяви у даній справі має бути сплачений судовий збір у сумі 4844,80 грн, виходячи з такого розрахунку: 2 вимоги немайнового характеру х 3028,00 грн (ставка судового збору за подання позову немайнового характеру у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2025 році, в якому прокурор звернувся з позовом до суду) х 0,8 (понижуючий коефіцієнт, оскільки позовна заява була подана через систему «Електронний Суд») = 4844,80 грн.

З урахуванням наведених вище приписів чинного законодавства, Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону згідно із платіжною інструкцією №249 від 18.03.2025 було сплачено 4844,80 грн судового збору за подання позовної заяви у цій справі.

Господарський суд Одеської області, встановивши, що оспорюваний договір є удаваним правочином і правовідносини сторін за ним є орендними та регулюються, зокрема, спеціальним Законом України «Про оренду державного та комунального майна», Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, а також відповідними підзаконними нормативно-правовими актами, і що при укладенні оспорюваного договору не було дотримано обов`язкових вимог чинного законодавства, яке регулює питання надання в оренду державного майна, дійшов висновку, що оспорюваний правочин є таким, що суперечить закону та підлягає визнанню недійсним у судовому порядку, у зв`язку з чим позов в цій частині задовольнив.

В частині позовних вимог про усунення перешкод у здійсненні Міністерством оборони України права користування та розпорядження державним нерухомим майном шляхом зобов`язання Фізичної особи підприємця Дубчака Дмитра Федоровича звільнити приміщення №3 в будівлі літ. «Г» за адресою: м.Одеса, вул. Василя Стуса,1 А, та відкриту територію за тією ж адресою, суд першої інстанції закрив провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

При цьому Господарський суд Одеської області, здійснюючи розподіл судового збору, дійшов висновку про стягнення в рівних частинах з відповідачів на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону витрат зі сплати судового збору у сумі 4844,80 грн (по 1614,93 грн).

Колегія суддів не погоджується зі здійсненим Господарським судом Одеської області розподілом судового збору, з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, судовий збір у розмірі 2422,40 грн, сплачений прокурором за позовну вимогу про усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпорядження державним нерухомим майном шляхом звільнення майна, на підставі пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» підлягає поверненню з державного бюджету за клопотанням особи, яка його сплатила, у зв`язку із закриттям провадження у справі в цій частині позовних вимог, та не підлягає розподілу між сторонами.

У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції помилково поклав на відповідачів судовий збір у розмірі 2422,40 грн, сплачений за позовну вимогу, провадження за якою було закрито.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення місцевим господарським судом позовної вимоги про усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпорядження державним нерухомим майном шляхом визнання спірного договору недійсним, судовий збір у розмірі 2422,40 грн, сплачений прокурором за вказану позовну вимогу, має бути покладений на відповідачів в рівних частинах, з огляду на що з кожного з них слід стягнути по 807,46 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Частиною четвертою статті 277 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За наведених обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд, користуючись наданими процесуальним законом повноваженнями, вважає за необхідне змінити оскаржуване судове рішення в частині стягнення з відповідачів 4844,80 грн витрат по сплаті судового збору, поклавши на них витрати за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 2422,40 грн та стягнувши з кожного з відповідачів по 807,46 грн судового збору.

Розподіл судових витрат

Колегія суддів зазначає, що скаржник не сплачував, а суд апеляційної інстанції не вимагав сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2025 в частині розподілу судових витрат, оскільки судові витрати не є самостійними позовними вимогами та не входять до ціни позову, тому не підлягають оплаті окремо судовим збором при зверненні до суду із позовом або відповідною заявою, передбаченою процесуальним законодавством, тобто не є об`єктом справляння судового збору.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для розподілу судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2025 у справі №916/1107/25 змінити в частині розподілу судових витрат, виклавши пункти 3 6 резолютивної частини рішення у наступній редакції:

« 3.Стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону (вул.Пироговська, буд.11, м.Одеса,65012; ) витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн (по 807,46грн).

4.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дубчака Дмитра Федоровича ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону (вул.Пироговська, буд.11, м.Одеса,65012; ) 807 (вісімсот сім) гривень 46 копійок витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

5.Стягнути з Концерну «Військторгсервіс» (03151, м.Київ, вул. Молодогвардійська, 28-А, ) на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону (вул.Пироговська, буд.11, м.Одеса,65012; ) 807 (вісімсот сім) гривень 46 копійок витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

6.Стягнути з Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» (65012, м. Одеса, вул. Штабний, 1, ) на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону (вул.Пироговська, буд.11, м.Одеса,65012; ) 807 (вісімсот сім) гривень 46 копійок витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви».

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повну постанову складено 27.11.2025.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран