ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
19.11.2025 Справа №905/1200/25
без виклику сторін, -
ВСТАНОВИВ:
Поряд з цим, щодо видачі судового наказу в частині стягнення з фізичної особи-підприємця Анастасової Кристини Савівни 6541,51 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом нарахованих за період з 01.08.2022 по 04.01.2023, суд не знаходить правових підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За приписами ч. 2 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Суд зазначає, що, за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права, в тому числі щодо наявності підстав виникнення спірного зобов`язання у боржника.
Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст. 15 Господарського процесуального кодексу України).
Так, у випадку встановлення судом обставин, які свідчать про необґрунтованість вимог заявника у певній частині, мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог, що є обов`язковою умовою наказного провадження, а отже суд повинен відмовити у видачі наказу з таких підстав.
При цьому, законом не передбачено обов`язку суду здійснювати перерахунок заявлених вимог та право суду видавати судовий наказ в частині заборгованості, заявленої в межах конкретного виду вимоги, так як у протилежному випадку суд буде здійснювати розгляд вимог у порядку, який притаманний для позовного провадження, що суперечить цільовому призначенню інституту наказного провадження.
У зв`язку з цим, суд не вбачає безспірності виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Це виступає підставою відмови у видачі судового наказу у розумінні приписів наведених вище норм процесуального законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця Анастасової Кристини Савівни 6541,51 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом згідно договору б/н від 28.12.2020 на отримання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький».
Водночас, суд роз`яснює заявнику про його право на звернення до суду з тими самими вимогами в порядку ч. 2 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України у спрощеному позовному провадженні.
Керуючись статтями 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом, протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення та підписання ухвали 19.11.2025.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Кротінова