ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"26" листопада 2025 р. Справа№ 752/9416/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Барсук М.А. та Руденко М.А.

за апеляційними скаргами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2025

у справі №752/9416/23 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л"

про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання надати документи.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Північного апеляційного господарського суду знаходиться справа №752/9416/23 за апеляційними скаргами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосійська, 2Л" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2025.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2025 та протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (складу суду) від 23.10.2025 апеляційні скарги у справі №752/9416/23 передано на розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Пономаренко Є.Ю. (суддя-доповідач), судді Руденко М.А., Барсук М.А.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2025 відкрито апеляційне провадження за вказаними апеляційними скаргами, розгляд справи призначено на 01.12.2025.

19.11.2025 до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Барсук М.А. та Руденко М.А. від розгляду справи №752/9416/23.

Мотивуючи доводи поданої заяви позивач зазначає про наявність у нього сумнівів у неупередженості або об`єктивності суддів Барсук М.А. та Руденко М.А. при розгляді даної справи, оскільки вказані судді приймали участь у розгляді справи №910/18904/23 з ідентичним даному складом сторін та під час розгляду спору ними заявлено самовідвід. Вказані обставини, на переконання заявника, є підставами для відводу суддів Барсук М.А. та Руденко М.А. від участі в розгляді даної справи в силу вимог п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 у справі №752/9416/23 визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Барсук М.А. та Руденко М.А. від розгляду справи. Матеріали справи №752/9416/23 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою, відповідно до положень ст. 32 ГПК України для розгляду відводу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Барсук М.А. та Руденко М.А. від розгляду справи №752/9416/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Згідно з ч. ч. 7 та 8 ст. 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Дослідивши наведені у заяві про відвід аргументи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. ст. 35, 36 ГПК України.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною 1 статті 35 ГПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Наведеними нормами передбачено обов`язкові підстави для відводу (самовідводу) судді. Втім, посилання на відповідну обставину повинно бути обґрунтованим, а сама обставина - такою, що дійсно викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, колегії суддів.

Приписами ч. 4 ст. 35 ГПК України імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 9901/22/17).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду; позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій, поведінки судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність; особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Особа яка подала заяву про відвід судді (суддів), повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді (суддів) у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Європейський суд з прав людини зазначає, що у кожній окремій справі потрібно вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У межах суб`єктивного критерію ЄСПЛ завжди вважав, що особиста неупередженість судді є презумпцією, доки не буде доведено протилежне (рішення ЄСПЛ у справі "Кіпріану проти Кіпру" (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява N73797/01, ECHR 2005-ХІІІ, рішення ЄСПЛ §119; "Хаушільдт проти Данії" (Hauschildt v. Denmark), §47).

Слід наголосити, що істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена за вказаною обставиною саме заявником з огляду на приписи ч. 4 ст. 38 ГПК України, адже суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних та фактичних дій суддів під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці суддів, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів їх безсторонність.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Разом з тим колегія суддів виходить з імперативного припису ч. 4 ст. 35 ГПК України та того, що висновки або позиції суддів/судді, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя, а в протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших таких справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує (аналогічні висновки викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №761/16124/15-ц).

З огляду на викладене, саме по собі посилання заявника на заявлення суддями Барсук М.А. та Руденко М.А. самовідводу у іншій справі №910/18904/23, навіть з ідентичним складом сторін, як і незгода або суб`єктивне ставлення ОСОБА_1 до них не свідчить про наявність упередженості. Сам факт вчинення процесуальних дій у іншій судовій справі не може бути доказом упередженості суддів, якщо не доведено наявність особистої зацікавленості. Водночас внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання, без наявності певних доказів чи інформації на їх підтвердження, не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості суддів.

При цьому перелічені у заяві ОСОБА_1 доводи не узгоджуються із вищенаведеними нормами законодавства, не підтверджені належними доказами, ґрунтуються на припущеннях, які не містять об`єктивно обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості суддів, які могли б бути перевіреними та/або на переконливі факти, які б могли викликати сумнів у їх об`єктивності і неупередженості, з якими процесуальне законодавство пов`язує наявність підстав для відводу суддів у розумінні приписів статті 35 ГПК України.

За наведеного, розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Барсук М.А. та Руденко М.А. від участі у розгляді справи №752/9416/23, суд не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. ч. 8, 11 ст. 39 ГПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 35, 38-40, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Барсук М.А. та Руденко М.А. від участі у розгляді справи №752/9416/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко