УХВАЛА

м. Київ

24.11.2025Справа № 910/14196/25

Суддя Мудрий С.М., розглянувши заяву Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Бойчука Василя Дмитровича заборгованості із відшкодування земельного податку за Договором оренди нерухомого майна або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до майнового комплексу НАН України №49253 від 23.05.2024 у розмірі 10 757,95 грн

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 Державне житлово-комунальне підприємство Національної академії наук України звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Бойчука Василя Дмитровича заборгованості за Договором оренди нерухомого майна або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до майнового комплексу НАН України №49253 від 23.05.2024 у розмірі 10 757,95 грн.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Подану заяву підписано Морозовим Олександром В`ячеславовичем.

Пунктом 2 частини 3 статті 150 ГПК України унормовано, що до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує повноваження представника.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 60 ГПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Судом встановлено, що заявником до заяви додано довіреність №26 від 16.01.2024 видана директором Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України - Дихничем Ігорем Васильовичем на ім`я Морозова Олександра В`ячеславовича.

Проте, зазначена довіреність видана терміном на 1 рік та дійсна до 16.01.2025, а отже строк дії довіреності №26 від 16.01.2024 сплинув.

Таким чином, заявником порушено вимоги п. 2 ч. 3 ст. 150 ГПК України.

Крім того, згідно п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено, серед іншого, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Частиною 2 статті 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Проте, у заяві про видачу судового наказу заявником зазначено невірне місцезнаходження боржника Фізичної особи-підприємця Бойчука Василя Дмитровича - АДРЕСА_1 , тоді як відповідно до даних, зазначених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вірною адресою місцезнаходження боржника є: АДРЕСА_2 .

Таким чином, заявником порушено вимоги п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі Державному житлово-комунальному підприємству Національної академії наук України судового наказу про стягнення заборгованості, оскільки таку заяву подано з порушенням вимог ст. 150 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись викладеним та ст.ст. 152, 154, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Державному житлово-комунальному підприємству Національної академії наук України у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Бойчука Василя Дмитровича заборгованості із відшкодування земельного податку за Договором оренди нерухомого майна або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до майнового комплексу НАН України №49253 від 23.05.2024 у розмірі 10 757,95 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає оскарженню.

Суддя Сергій МУДРИЙ