ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20 листопада 2025 року м. ТернопільСправа № 921/687/25
Суддя Охотницька Н.В. розглянувши матеріали позовної заяви б/н від 13.11.2025 (вх.№780 від 18.11.2025)

за позовом Фізичної особи-підприємця Мельник Тетяни Сергіївни, АДРЕСА_1

до відповідача Meest-Germany GmbH, адреса: Vor der Struth 1, 57627 Hachenburg, Germany (HRB7400 Amtsgericht Montabaur 236013206, DE236013206, Sparkasse Westerwald Sieg DE48 5735 1030 0002 1244 85 MALADE51AKI)

про стягнення 33 388,56 Євро, що еквівалентно 1 624 500,35 грн

Встановила:

18.11.2025 до Господарського суду Тернопільської області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Мельник Тетяни Сергіївни про стягнення з відповідача Meest-Germany GmbH, Vor der Struth 1, 57627 Hachenburg, заборгованості в загальній сумі 33 388,56 євро, що еквівалентно 1 624 500,35 грн, в тому числі 12 614,40 Євро боргу та 20 774,16 Євро пені.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2025 справу №921/687/25 розподілено судді Охотницькій Н.В.

Перевіряючи поданий позов на його відповідність вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що він не в повній мірі відповідає приписам цього правового акта, з наступних підстав.

Загальні вимоги до форми, змісту та додатків до позовної заяви визначені ст.ст.162-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Так, відповідно до ст.162 ГПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи і повинна, містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову (п.5).

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 76, ст. 78 ГПК України).

За приписами ч. 1, 2, 4, 5 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що долучена до позовної заяви б/н від 13.11.2025 (вх.№780) копія договору поставки №РЕ-09112023 від 09.11.2023 є нечитабельною, з нечітким текстом, у зв`язку з чим встановити за вказаною копією будь-які факти та обставини, не видається за можливе.

Також, позивач у позовній заяві зазначає, що в порушення своїх договірних зобов`язань Відповідач не повернув товар до термінів Договору та в листуванні з Позивачем пропонував оформити повернення через третіх осіб, порушуючи умови Договору, що підтверджується електронним листування між Позивачем та Відповідачем "Листування повернення товарів від MEEST-GERMANY GMBH до ФОП Мельник" (додаток 8).

Слід зазначити, що серед переліку додатків до позовної заяви міститься посилання на додаток 8 (листування з відповідачем щодо повернення та оплати товару), проте при надходженні позовної заяви через підсистему "Електронний суд" такий доказ був відсутній.

Відсутність таких документів під час реєстрації позовної заяви підтверджується відповідним актом про відсутність вкладень підсистеми "Електронний суд" складеним 18.11.2025 канцелярією Господарського суду Тернопільської області.

Відповідно ст.3 Закону України "Про міжнародне приватне право" якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

Крім того, як вказується у позовній заяві, відповідач Meest-Germany GmbH, Vor der Struth 1, 57627 Hachenburg (HRB7400 Amtsgericht Montabaur 236013206, DE236013206, Sparkasse Westerwald Sieg DE48 5735 1030 0002 1244 85 MALADE51AKI) є нерезидентом України, країна резидентства Німеччина.

Відповідно до ст. 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність справ за участю іноземних осіб може бути визначено за угодою сторін.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про міжнародне приватне право", учасники приватноправових відносин з іноземним елементом можуть укласти угоду про вибір суду, якою визначити підсудність судам певної держави або одному чи декільком конкретним судам певної держави справ у спорах, що виникли або можуть виникнути між ними у зв`язку з такими правовими відносинами. Угода про вибір суду укладається у письмовій формі незалежно від місця її укладення. Угода про вибір суду, якою обрано суд України, укладається у письмовій формі відповідно до закону України. Угода про вибір суду не може передбачати зміну виключної підсудності справи з іноземним елементом судам України.

Так, згідно зі ст.76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Відповідно до ст.77 ГПК України підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом: 1) якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України, крім справ, що стосуються укладення, зміни, розірвання та виконання договорів, укладених в рамках державно-приватного партнерства, зокрема концесійних договорів, згідно з якими нерухоме майно є об`єктом такого партнерства, зокрема об`єктом концесії, а спір не стосується виникнення, припинення та реєстрації речових прав на такий об`єкт; 2) якщо у справі, яка стосується правовідносин між дітьми та батьками, обидві сторони мають місце проживання в Україні; 3) якщо у справі про спадщину спадкодавець - громадянин України і мав в ній місце проживання; 4) якщо спір пов`язаний з оформленням права інтелектуальної власності, яке потребує реєстрації чи видачі свідоцтва (патенту) в Україні; 5) якщо спір пов`язаний з реєстрацією або ліквідацією на території України іноземних юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців; 6) якщо спір стосується дійсності записів у державному реєстрі, кадастрі України; 7) якщо у справах про банкрутство боржник був створений відповідно до законодавства України; 8) якщо справа стосується випуску або знищення цінних паперів, оформлених в Україні; 9) справи, що стосуються усиновлення, яке було здійснено або здійснюється на території України; 10) в інших випадках, визначених законами України.

Обґрунтовуючи підсудність цього спору Господарському суду Тернопільської області, позивач у позовній заяві посилається на пункт 10.3 Договору поставки №РЕ09112023 від 09.11.2023, яким передбачено, що всі суперечки і розбіжності, що виникають з цього Договору чи пов`язані з ним, будуть вирішуватись шляхом переговорів між сторонами. У випадку, якщо сторони не дійдуть згоди, всі суперечки, які виникли у зв`язку із укладенням, тлумаченням, порушенням, виконанням і припиненням, розірванням цього Договору, підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення в Господарський суд Тернопільської області. Сторони згодні з тим, що в процесі розгляду і вирішення спору застосовуватиметься матеріальне і процесуальне право України.

Поряд з цим, з долученої до матеріалів позовної заяви копії договору поставки №РЕ-09112023 від 09.11.2023 не можливо встановити обставину щодо укладення між сторонами в письмовій формі угоди про вибір суду.

Окрім того, слід зазначити, що позивач уже звертався до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою б/н від 24.10.2025 (вх. №712 від 27.10.2025) про стягнення з відповідача Meest-Germany GmbH, Vor der Struth 1, 57627 Hachenburg, заборгованості в загальній сумі 33 869,59 євро, що еквівалентно 1 644 375,37 грн, в тому числі 12 644,40 Євро боргу та 20 823,57 Євро пені.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 31.10.2025 позовну заяву б/н від 24.10.2025 (вх.№712 від 27.10.2025) Фізичної особи-підприємця Мельник Тетяни Сергіївни було залишено без руху.

Поряд з цим, залишаючи позовну заяву Фізичної особи-підприємця Мельник Тетяни Сергіївни б/н від 24.10.2025 (вх. №712 від 27.10.2025) без руху в ухвалі суд зокрема, вказував на необхідність у зв`язку із відсутністю доказів укладення між сторонами в письмовій формі угоди про вибір суду надати обґрунтування підстав підсудності даної справи Господарському суду Тернопільської області (подання оригіналу договору поставки №РЕ-09112023 від 09.11.2023, укладеного в письмовій формі).

Надалі, Фізична особа-підприємець Мельник Тетяна Сергіївна зверталася до суду із заявами б/н від 06.11.2025 (вх. №7833 від 07.11.2025) та б/н від 08.11.2025 (вх.№7870 від 10.11.2025) відповідно до яких просила в порядку ч.1 ст. 119 ГПК України поновити строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі від 31.10.2025 у справі №921/623/25, та надати додатковий строк - 15 календарних днів для виконання вимог суду. В обґрунтування зазначеного позивач посилалася на те, що для виконання вимог суду, зокрема: отримання офіційної виписки з торгового реєстру Німеччини (Handelsregisterauszug); підготовки перекладу іноземного документа та формування додаткових доказів (включаючи поштові підтвердження), їй потрібний додатковий час.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 11.11.2025 у справі №921/623/25 суд приймаючи до уваги, що визначений судом в ухвалі від 31.10.2025 максимально допустимий строк для усунення недоліків позовної заяви позивача сплив 10.11.2025, а позивач у визначені ГПК України строки недоліки позовної заяви не усунув, відмовив у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Мельник Тетяни Сергіївни б/н від 06.11.2025 (вх. №7833 від 07.11.2025) та заяви б/н від 08.11.2025 (вх.№7870 від 10.11.2025) про поновлення процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви у справі №921/623/25 та повернув заявнику позовну заяву б/н від 24.10.2025 (вх.№712 від 27.10.2025) Фізичної особи-підприємця Мельник Тетяни Сергіївни до відповідача Meest-Germany GmbH, про стягнення 33 869,59 Євро, що еквівалентно 1 644 375,37 грн, з додатками.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги відсутність доказів укладення між сторонами в письмовій формі угоди про вибір суду, суд вважає недостатньо обґрунтованими твердження позивача про підсудність вказаного спору саме Господарському суду Тернопільської області.

При цьому, розгляд справи судом, яка йому не підсудна, є безумовною підставою для скасування судового рішення прийнятого за результатами вирішення судового спору, а також може розцінюватись як перевищення повноважень, компетенції, прийняття завідомо неправосудного рішення тощо.

Відповідно до частин 1, 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати заявнику можливість усунути недоліки, допущені при поданні позовної заяви, а саме шляхом:

- подання оригіналу договору поставки №РЕ-09112023 від 09.11.2023, укладеного в письмовій формі; обґрунтування підстав підсудності даної справи Господарському суду Тернопільської області;

- подання листування з відповідачем щодо повернення та оплати товару.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до частин 3, 4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст.176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 42, 162, 163, 164, 174, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву б/н від 13.11.2025 (вх.№780 від 18.11.2025) Фізичної особи-підприємця Мельник Тетяни Сергіївни - залишити без руху.

2. Встановити заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Попередити заявника про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

4. Копію ухвали надіслати Фізичній особі-підприємцю Мельник Тетяні Сергіївні відповідно до положень ч.5 ст. 6 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 20.11.2025, та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Охотницька