УХВАЛА

м. Київ

17.11.2025Справа № 910/7601/25

за заявою ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність боржника фізичної особи

Суддя Омельченко Л.В.

За участю секретаря Демидової А.А.

Особи, які беруть участь у справі:

Заявник (боржник) - не з`явився;

Керуюча реструктуризацією арбітражна керуюча Дикаленко А.В. - особисто;

Від осіб, які заявили грошові вимоги до боржника:

АТ КБ «ПриватБанк» - не з`явився;

ПАТ «МТБ - Банк» - Олейнічук Т.В. (на підставі довіреності у порядку передоручення від 22.08.2025);

ОСОБА_2 - не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) звернувся до Господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у зв`язку з неможливістю погасити заборгованість у розмірі 1 710 253,09.

Ухвалою суду від 24.06.2025 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; підготовче засідання суду призначено на 14.07.2025 о 14:45 год; зобов`язано заявника надати у засідання суду оригінали документів, копії яких приєднано до поданої ним заяви, а також додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; заборонено фізичній особі ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) відчужувати належне йому майно; копію ухвали направлено боржнику, органу державної виконавчої служби, органу з питань банкрутства.

Ухвалою суду від 14.07.2025 відкрито провадження у справі неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) з відповідними правовими наслідками; визначено дату проведення попереднього судового засідання на 29.09.25 о 10:45 год.

13.08.2025 до суду від Публічного акціонерного товариства «МТБ - Банк» (ідентифікаційний код: 21650966) надійшла заява з грошовими вимогами до боржника у розмірі 112 821,53 грн.

Ухвалою суду від 28.08.2025 прийнято заяву Публічного акціонерного товариства «МТБ - Банк» (ідентифікаційний код: 21650966) з грошовими вимогами до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) у розмірі 112 821,53 грн, розгляд якої призначити у судовому засіданні на 29.09.25 о 10:45. Засідання суду відбудеться у приміщенні Господарського суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-В, зал судових засідань № 21.

14.08.2025 до суду від ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) надійшла заява з грошовими вимогами до боржника у розмірі 335 864,81 грн.

Ухвалою суду від 28.08.2025 прийнято заяву ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) з грошовими вимогами до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) у розмірі 335 864,81 грн, розгляд якої призначити у судовому засіданні на 29.09.25 о 10:45. Засідання суду відбудеться у приміщенні Господарського суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-В, зал судових засідань № 21.

14.08.2025 до суду від Акціонерного товариства «ПриватБанк» (ідентифікаційний код: 14360570) надійшла заява з грошовими вимогами до боржника у розмірі 4 943 503,54 грн.

Ухвалою суду від 28.08.2025 прийнято заяву Акціонерного товариства «ПриватБанк» (ідентифікаційний код: 14360570) з грошовими вимогами до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) у розмірі 4 943 503,54 грн, розгляд якої призначено у судовому засіданні на 29.09.25 о 10:45.

26.09.2025 від представника АТ КБ «Приватбанк» - Іванової С.І. надійшло клопотання про участь у судових засіданнях у справі № 910/7601/25 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

29.09.2025 судове засідання не відбулося у зв`язку з технічною несправністю системи відеоконференцзв`язку «ВКЗ», за допомогою якої судом здійснюється фіксування судового засідання технічними засобами.

Ухвалою суду від 29.09.2025 призначено розгляд справи про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) у судовому засіданні на 17.11.2024 о 13:15 год. Засідання суду відбудеться у приміщенні Господарського суду м. Києва у залі судових засідань № 21 (корпус Б); викликано у судове засідання учасників справи.

30.09.2025 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

03.11.2025 від арбітражної керуючої Дикаленко Аліни Віталіївни надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 17.11.2025 у справі № 910/7601/25 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

13.11.2025 від представника Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» Тетяни Вадимівни надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 17.11.2025 у справі № 910/7601/25 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

У зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді у відпусті у період з 03.11.2025 по 16.11.2025 включно, 17.11.2025 судом було розглянуто клопотання, які надійшли від учасників справи, про участь у судовому засіданні 17.11.2025 у справі № 910/7601/25 в режимі відеоконференції

Ухвалою суду від 17.11.2025 клопотання арбітражної керуючої Дикаленко Аліні Віталіївні (ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ) про участь у судовому засіданні 17.11.2025 у справі № 910/7601/25 Дикаленко Аліни Віталіївни в режимі відеоконференції - задовольнити.

Ухвалою суду від 17.11.2025 клопотання представника Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» Олейнічук Тетяни Вадимівни про участь у судовому засіданні 17.11.2025 у справі № 910/7601/25 в режимі відео-конференції задоволено.

Ухвалою суду від 17.11.2025 клопотання адвоката Іванової Світлани Олександрівни (ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 ) про участь у судових засіданнях у справі № 910/7601/25 в режимі відео-конференції задоволено.

У судове засідання 17.11.2025 з`явились керуюча реструктуризацією арбітражна керуюча Дикаленко А.В.; представник особи, яка заявила грошові вимоги до боржника - ПАТ «МТБ - Банк» Олейнічук Т.В. Інші учасники справи у судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Їх неявка у відповідності до вимог КУзПБ та ГПК України не перешкоджає проведенню попереднього судового засідання у справі.

Отже, 17.11.2025 судом було проведено попереднє судове засідання у справі та встановлено наступне.

Так, від 14.07.2025 відкрито провадження у справі неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) з відповідними правовими наслідками; оприлюднено відомості на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України.

Згідно з ч. 6 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства з метою виявлення всіх кредиторів здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУзПБ подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30-ти днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 14-ти днів з дня постановленої ухвали; дата засідання господарського суду, яке має відбутись не пізніше 60-ти днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Судом встановлено, що до боржника надійшли заяви з грошовими вимогами від Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК», ОСОБА_2 , Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк».

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» (ідентифікаційний код: 21650966) з грошовими вимогами до боржника в сумі 76 270,28 грн, судом встановлено наступне.

29.09.2006 між Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк», та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 00137/RK, на підставі якого Банк зобов`язався надати Позичальникові кредитні кошти у вигляді непоновлюваної кредитної лінії з 29.09.2006 терміном погашення по 28.09.2010 (включно) в сумі 12 203,97 доларів США на наступні цілі:

- на придбання автомобіля, в сумі 10 003,00 доларів США, 2200,87 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 10,5% річних за фактичний період користування кредитом (із розрахунку 360 календарних днів у році) на суму залишку заборгованості за кредитом та зі сплатою комісії за надання кредиту 0%, що сплачується у момент надання кредиту у гривні за курсі НБУ на дату нарахування, незалежно від валюти кредиту. Періодом оплати вважається період з « 26» по останній день кожного місяця.

Відповідно до умов вказаного договору, Позичальник зобов`язався на умовах, в розмірі та в строки, встановлені в Кредитному договорі, повернути Банку Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом, а також сплатити комісії, пені та штрафи, які передбачені умовами Кредитного договору, також здійснювати погашення заборгованості за Кредитним договором в наступному порядку: щомісяця в Період сплати, за який приймається період з 26 числа по останній день кожного місяця. Позичальник сплачує відсотки, розраховані відповідно до п.п. 3.1, 3.3 Кредитного договору, комісію, розраховану відповідно до п. 3.5 Кредитного договору. Погашення Кредиту здійснюється відповідно до Графіку погашення Кредиту (Додаток № 1 до Кредитного договору).

У зв`язку з тим, що станом на 16.02.2011 заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором № 00137/RK від 29.09.2006 становила 14299,20 доларів США та 2239,67 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.02.2011 (7,943500 грн/1 дол. США) становить 115825,33 грн, Банк звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 вказаної заборгованості.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.03.2012 у справі № 2-1589/11 позов Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» задоволенотягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» заборгованість і в розмірі 115 825,33 гривень та судові витрати у справі в сумі 1278,25 гривень.

ПАТ «МТБ БАНК» направило до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчий лист № 2-1589/2011, виданий 05.09.2012 про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 115 825,33 грн. Постановою від 21.10.2024 Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчий лист № 2-1589/2011 повернуто стягувачу із зазначенням що залишок нестягненої суми за виконавчим документом 112821,53 гривня; сума стягнутого виконавчого збору/сума стягненої винагороди приватного виконавця 11582,53 гривня.

20.08.2025 Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив ПАТ «МТБ БАНК», що на примусовому виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі Відділ), знаходиться виконавче провадження ВП № НОМЕР_7 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1589/2011 від 05.09.2012 Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення боргу в сум 115 825,33 грн з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Марфін Банк". На 20.08.2025 заборгованість у ВП № НОМЕР_7 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1589/2011 від 05.09.2012 Дніпровського районного суд м. Києва про стягнення боргу в сумі 115 825,33 грн з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Марфін Банк", який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Морський транспортний банк», становить 76 270,28 грн.

Отже, станом на 20.08.2025 залишок боргу за виконавчим документом складає 76270,28 грн.

Враховуючи викладене, Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК» просить суд визнати його кредитором боржника на суму 76 270,28 грн.

На підтвердження заявленого розміру заборгованості кредитор надав суду:

- дублікат виконавчого листа від 02.03.2012;

- копію кредитного договору № 00137/RK від 29.09.2006;

- копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачу;

- копію заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02.03.2012;

- копію відповіді Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.08.2025.

Арбітражною керуючою Дикаленко А.В. розглянуто та визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» до боржника у повному обсязі.

Боржник ОСОБА_1 просив суд відмовити кредитору у визнанні грошових вимог.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 1049 ЦК України встановлює, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначено у ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Отже, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи існування заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором перед Публічним акціонерним товариством «МТБ БАНК» в загальному розмірі 76 270,28 грн, тому у кредитора правомірно виникло право для звернення до суду із заявою про визнання грошових вимог до боржника.

Крім того, разом з визнаними судом грошовими вимогами кредитора до реєстру вимог кредиторів також підлягає включенню судовий збір, сплачений за подання до суду заяви з грошовими вимогами до боржника у розмірі 6 056,00 грн.

Розглянувши заяву ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) з грошовими вимогами до боржника в сумі 331 020,01 грн, судом встановлено наступне.

01 листопада 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Український професійний банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 551, згідно якого Позичальник отримав від Банку кредитні кошти у сумі 13 442,00 дол. США, строком до 10 жовтня 2011.

09 липня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк», від імені якого діє виконуючий обов`язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Шаров Володимир Сергійович, та ОСОБА_2 було укладено Договір № 63 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого Банк відступив, а ОСОБА_2 набув права вимоги до групи позичальників, заставодавців та поручителів, в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 551 від 01.11.2006, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами) та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1-1 та Додатку № 1-2 до цього Договору.

09 червня 2020 постановою Київського апеляційного суду у справі № 2-2623/2011 було замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк» на його правонаступника - ОСОБА_2 , у виконавчому листі Дніпровського районного суду м. Києва № 2-2623/2011 від 17.07.2013 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Отже, Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк», від імені якого діє виконуючий обов`язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» Шаров Володимир Сергійович, відступило право вимоги за Кредитним договором № 551 від 01.11.2006 ОСОБА_2 .

Оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним вище кредитним договором не виконав, ОСОБА_2 , як правонаступник Відкритого акціонерного товариства «Український професійний банк», просить суд визнати його кредитором боржника на суму 331 020,01 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 300 014,54 грн та заборгованості по відсотках у розмірі 36 563,70 грн.

На підтвердження заявленого розміру заборгованості кредитор надав суду:

- копію договору № 63 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09.07.2019;

- копію витягу з Додатку 1-1 до Договору 63 від 09.07.2019 (реєстр договорів);

- копія витягу з Додатку 1-2 до Договору 63 від 09.07.2019 (реєстр договорів);

- копію рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18.10.2011;

- копію ухвали Апеляційного суду м. Києва від 21.05.2013;

- копію постанови про відкриття виконавчого провадження №62595350;

- копію постанови Київського апеляційного суду від 09.06.2020.

Арбітражною керуючою Дикаленко А.В. розглянуто та визнано грошові вимоги ОСОБА_2 до боржника у повному обсязі.

Боржник ОСОБА_1 просив суд відмовити ОСОБА_2 у визнанні грошових вимог в сумі 331 020,01 грн, натомість визнати суму грошових вимог в розмірі 65 322 грн 99 коп., обгрунтовуючи свою позицію тим, що фізична особа не є фінансовою установою і не може нараховувати відсотки на суму борг, борг не може зростати, фізична особа має право на стягнення тієї суми, яку придбало у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відкритих торгах і яка прописана у Договорі відступлення прав вимоги між банком і новим кредитором.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 1049 ЦК України встановлює, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів кредиторської заяви ОСОБА_2 заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.10.2011 позов ПАТ "Українських Професійний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, видано виконавчий лист № 2-2623/2011 від 17.07.2013 року.

09 червня 2020 постановою Київського апеляційного суду у справі № 2-2623/2011 було замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк» на його правонаступника - ОСОБА_2 , у виконавчому листі Дніпровського районного суду м. Києва № 2-2623/2011 від 17.07.2013 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Отже, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи існування заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором перед ОСОБА_2 в розмірі 7 242,04 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 882,61 доларів США - заборгованість по процентах, що в національній валюті (гривні) становить 331 020,01 грн, тому у кредитора виникло право для звернення до суду із заявою про визнання грошових вимог до боржника.

Крім того, разом з визнаними судом грошовими вимогами кредитора до реєстру вимог кредиторів також підлягає включенню судовий збір, сплачений за подання до суду заяви з грошовими вимогами до боржника у розмірі 4 844,80 грн.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (ідентифікаційний код: 14360570) з грошовими вимогами до боржника в сумі 4 948 348,34 грн, судом встановлено наступне.

Відповідно до кредиторської заяви АТ КБ «Приватбанк» 20.11.2007 ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_6 ) отримала кредит відповідно до умов договору № Д 07-02-145 МК у розмірі 36 000,00 США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.11.2013.

Виконання зобов`язання за кредитними договором № Д 07-02-145 МК від 20.11.2007 забезпечено договором поруки № 07-02-145 П/2 від 20.11.2007, укладеним з поручителем - ОСОБА_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 03.02.2010 у справі № 2-312/1 було, зокрема, стягнуто на користь ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк з ОСОБА_3 суму боргу за Кредитним договором у розмірі 35 372,65 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.02.2010 становить 282 995, 35 грн.

АТ КБ «Приватбанк» стверджує, що станом на 13.07.2025 (дату, що передує даті відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника) заборгованість Боржника - ОСОБА_1 як поручителя за Кредитним договором становить 114 243,82 дол США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 13.08.2025 (41,4268 грн за 1 дол США) становить 4 732 755,88 грн.

На підтвердження заявлених грошових вимог АТ КБ «Приватбанк» надав суду наступні докази:

- копію кредитного договору № Д 07-02-145 МК від 20.11.2007;

- копію договору поруки № 07-02-145 П/2 від 20.11.2007;

- копію рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. від 17.12.2010;

- копію рішення Дніпровського районного суду м. Києва по справі 2-312/1 від 03.02.2010;

- довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти;

- довідку про видані кредитні картки;

- виписку;

- копію заяви позичальника.

Арбітражною керуючою Дикаленко А.В. розглянуто та не визнано грошові вимоги АТ КБ «Приватбанк» до боржника. Арбітражна керуюча у своєму повідомленні щодо заявлених банком грошових вимог до боржника зазначила, що з боку заявника не надано до своєї заяви повного комплекту доказів на підтвердження заявленого розміру заборгованості за Договором № б/н від 07.04.2008, тому керуюча реструктуризацією боргів боржника Дикаленко А.В. просила суд зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» надати суду повний перелік документів на підтвердження отримання боржником кредитних коштів за Договором № б/н від 07.04.2008. До свого повідомлення долучила докази направлення його копії Акціонерному товариству КБ «ПриватБанк».

Станом на час розгляду заяви АТ КБ «ПриватБанк» з грошовими вимогами до боржника по суті від кредитора додаткових доказів на повідомлення керуючої реструктуризацією на підтвердження заявленого розміру заборгованості за Договором № б/н від 07.04.2008 не надходило.

Боржник - ОСОБА_1 просив суд відмовити АТ КБ «ПриватБанк» у визнанні грошових вимог на загальну суму 4 948 348,34 грн, пояснив, що 03.02.2010 Дніпровським районним судом м. Києва була розглянута справа № 2-312/1, згідно рішення суду у цій справі було стягнуто 282 995 грн 35 коп. заборгованості зі ОСОБА_3 . Втім, АТ «ПриватБанк» не звертався до нього з позовом за Договором поруки № 07-02-145 П/2 від 20.11.2007, тому вважає, що оскільки 6-ти місячний строк кредитором пропущено, то пред`явлення боргу за Договором поруки № 07-02-145 П/2 від 20.11.2007 є безпідставним і незаконним. Щодо рішення суду від 17.12.2010 у справі № 2-4202/10 боржник зазначив, що для пред`явлення виконавчого документа на примусове виконання встановлено строк - три роки, який відраховується з дня, що настає за днем набрання рішенням суду законної сили, або з дня закінчення строку, встановленого для його виконання. Однак, банком не було пред`явлено виконавчий лист до примусового виконання, оскільки вже минуло майже п`ятнадцять років, то боржник уважає пред`явлені вимоги необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині першій статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що 20.11.2007 між ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_6 ) та ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № Д 07-02-145 МК, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 36 000,00 США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.11.2013.

Крім того, судом встановлено, що 20.11.2007 між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк» укладено договір поруки № 07-02-145 П/2 у забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договором № Д 07-02-145 МК від 20.11.2007, що укладений між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ «Приватбанк».

Пунктом 11 Договору поруки встановлено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов`язань за Кредитним договором.

Слід зазначити, що на момент укладення сторонами договору поруки (14.11.2007), відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України (у редакції станом на 14.06.2007 ) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня

настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить

вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не

встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука

припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя

протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Так, у пункті 14 договору поруки сторони погодили, що «цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Сторони, керуючись умовами частини четвертої статті 559 ЦК України, встановили, що строком припинення поруки, встановленої цим договором, є повне виконання позичальником та / або поручителем зобов`язань, що складають основне зобов`язання».

Велика Палата Верховного Суду у своїх правових висновках, зокрема у постановах від 22 серпня 2018 року у справі № 2-1169/11 (пункт 60), від 10 квітня 2019 року у справі № 604/156/14-ц, від 19 червня 2019 року у справі № 523/8249/14-ц (пункт 71), від 03 липня 2019 року у справі № 1519/2-3165/11 (пункт 58), від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц (пункт 35) наголосила, що погоджена сторонами умова про чинність зобов`язань за договором поруки до повного виконання позичальником та/або поручителем основного зобов`язання, не є строком, встановленим у договорі поруки, в розумінні частини четвертої статті 559 ЦК України, оскільки строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Тому Велика Палата Верховного Суду не погоджується з висновком апеляційного суду про те, що сторони в договорі визначили інший, ніж у частині четвертій статті 559 ЦК України, строк чинності поруки, та констатує необхідність застосування припису речення другого частини четвертої статті 559 ЦК України про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Зазначений шестимісячний строк є преклюзивним, тобто його сплив є підставою для припинення поруки, а отже і для відмови кредиторові у позові до поручителя. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати.

Судом встановлено, що заявником - АТ КБ «Приватбанк» не долучено до матеріалів кредиторської заяви жодних доказів відносно звернення АТ КБ «Приватбанк» до поручителя - ОСОБА_1 протягом 6-ти місяців з від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Отже, з урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що оскільки АТ КБ «Приватбанк» пропущено встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України процесуальний строк для звернення з вимогою до поручителя, то договір поруки, укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк» та боржником ОСОБА_1 , на який АТ КБ «Приватбанк» посилається як на підставу своїх вимог, уважається припиненим.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що на копії рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.12.2010 у справі № 2-4202/10, яким з ОСОБА_1 було стягнуто 41 438 грн станом на 23.11.2010 за Договором № б/н від 07.04.2008, 500 грн витрат за надання юридичних послуг, 200 грн солідарно з ТОВ «УФА «Верус», відсутня відмітка про набрання законної сили. Інших доказів на підтвердження наявності боргу ОСОБА_1 за Договором № б/н від 07.04.2008, таких як наприклад заява боржника на відкриття рахунку, виписки за рахунком, відкритим для обслуговування кредитної картки, документ, підтверджуючий факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, АТ КБ «Приватбанк» не надано.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526,527,530 ЦК України кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року по справі № 161/16891/15-ц). Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Так, суд наголошує, що під час розгляду заявлених грошових вимог застосовується підвищений стандарт доказування. Сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому: перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредиторів здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншого боку; - при визнанні вимог кредиторів у справі про банкрутство слід виходити з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості; - під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або розпорядником майна арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги, саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку.

Запроваджений законодавцем підвищений стандарт доказування у справах про банкрутство для кредиторів приводить у випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог до прийняття рішення судом про відмову у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Така позиція суду ґрунтується на сталій судовій практиці, відображеній, зокрема, у Постанові КГС у складі ВС від 22.12.2022 у справі № 910/14923/20.

Вимоги кредитора до боржника мають бути безспірними, тобто ґрунтуватися на первинних документах, які беззаперечно підтверджували би дійсний розмір заборгованості, правомірність підстави її виникнення та доводили б прострочення виконання грошового зобов`язання боржника.

Підсумовуючи викладене, судом встановлено, що грошові вимоги АТ КБ «Приватбанк» до боржника - ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження у матеріалах кредиторської заяви та наданих суду доказах. Тому, у визнанні Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (ідентифікаційний код: 14360570) кредитором боржника слід відмовити.

Судом встановлено, що станом на 17.11.2025 заяв від інших кредиторів до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14-ти днів з дня постановлення такої ухвали; дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60-ти днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

З огляду на викладене, суд уважає правомірним закінчити попереднє засідання у справі, про що постановляє відповідну ухвалу.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства та ст. ст. 216, 234, 235 , 256-257 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати кредиторами ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ):

- Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК» (ідентифікаційний код: 21650966) на суму 82 326,28 грн, з яких: 6 056,00 грн - судовий збір (позачергово); 76 270,28 грн - основний борг (друга черга);

- ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) на загальну суму 335 864,81 грн, з яких: 4 844,80 грн - судовий збір (позачергово); 331 020,01 грн - основний борг (друга черга).

2. Відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» (ідентифікаційний код: 14360570) у визнанні кредитором боржника на загальну суму 4 948 348,34 грн.

3. Зобов`язати керуючу реструктуризацією боргів боржника арбітражну керуючу Дикаленко А.В. сформувати реєстр вимог кредиторів, оформивши його відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

4. Зобов`язати керуючу реструктуризацією боргів боржника арбітражну керуючу Дикаленко А.В. провести збори кредиторів боржника у строк не пізніше 22.12.2025, докази чого надати суду.

5. Призначити розгляд справи про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) у підсумковому судовому засіданні на 02.02.2026 о 10:00 год. Засідання суду відбудеться у приміщенні Господарського суду м. Києва у залі судових засідань № 21 (корпус Б).

6. Встановити учасникам справи строк до 19.01.2026 для подачі до суду пояснень/заперечень щодо переходу до наступної процедури у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ).

7. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набрала законної сили 17.11.2025, може бути оскаржена у відповідності до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 20.11.2025.

Суддя Л.В. Омельченко