ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2025 р. Справа№ 909/232/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: не з`явились

від відповідача: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД"

на рішення господарського суду міста Києва від 01.07.2025

у справі № 909/232/25 (суддя Бондаренко-Легких Г. П.)

за позовом Комунального некомерційного підприємства "Прикарпатський клінічний онкологічний центр Івано-Франківської обласної ради"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД"

про стягнення 558 528, 11 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В березні 2025 року Комунальне некомерційне підприємство "Прикарпатський клінічний онкологічний центр Івано-Франківської обласної ради" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД" про стягнення 558 528, 11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведеної Управлінням західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області перевірки закупівель комунального некомерційного підприємства "Прикарпатський клінічний онкологічний центр Івано-Франківської обласної ради", встановлено, що позивачем за договорами поставки №328/23 від 13.11.2023 та № 326 від 02.05.2024, укладеними з ТОВ "ОЛАМЕД" не дотримано вимог постанови Кабінету Міністрів України №1447 від 22.12.2022 та як наслідок за отримане обладнання позивачем зайво сплачено на користь відповідача кошти ПДВ у загальному розмірі 558 528, 11 грн.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 06.03.2025 матеріали справи №909/232/25 передано за встановленою підсудністю до господарського суду міста Києва.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.07.2025 у справі № 909/232/25 позов задоволено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД" на користь Комунального некомерційного підприємства "Прикарпатський клінічний онкологічний центр Івано-Франківської обласної ради" грошові кошти у розмірі 558 528 грн 11 коп., судовий збір у розмірі 8 377 грн 92 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 900 грн 00 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що господарські операції з постачання відповідачем товару за договором №328/23 від 13.11.2023 та №326 від 02.05.2024 станом на момент здійснення поставки не обкладались ПДВ відповідно до чинного законодавства, а включення такої суми ПДВ в умови договору є нікчемною умовою договору.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 01.07.2025 у справі № 909/232/25, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить його скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", ст.ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79 ГПК України, ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі.

При цьому скаржник зазначає, що позивачем не доведено факту та не надано жодних доказів того, що ним надавалась медична допомога військовослужбовцям.

Позивач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції належним чином досліджено подані докази та дійшов обґрунтованих висновків.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2025 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Демидова А.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД" на рішення господарського суду міста Києва від 01.07.2025 у справі № 909/232/25. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 у справі № 909/232/25 в засіданні суду на 08.10.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2025 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД" на рішення господарського суду міста Києва від 01.07.2025 у справі № 909/232/25. Розгляд справи відкладено на 10.11.2025.

Учасники справи явку своїх представників у судове засідання 10.11.2025 не забезпечили. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника судом задоволено, оскільки участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасника справи, яке використовується ним на власний розсуд.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, за умовами договору від 13.11.2023 №328/23, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Прикарпатський клінічний онкологічний центр Івано-Франківської обласної ради" як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД" як постачальником, останнє зобов`язалось поставити позивачу ДК 021:2015:33170000-2 - Обладнання для анестезії та реанімації (Наркозно-дихальний апарат, НК 024:2023:47244 Апарат штучної вентиляції легенів загального призначення для інтенсивної терапії).

Згідно з пунктом 3.1. договору №328/23 загальна вартість договору: 3 304 000, 57 грн, з ПДВ, у т.ч. ПДВ - 216 149, 57 грн, з них 3 161 318, 43 з ПДВ, кошти бюджету та 142 682, 14 грн кошти НСЗУ.

В специфікації №1 вказане найменування товару та його ціна.

Пунктом 4.1. договору №328/23 встановлено, що розрахунок за поставлену партію товару здійснюється в розмірі 100% упродовж 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки товару на адресу покупця на підставі наданого оригіналу видаткової накладної.

Пунктом 5.1. договору №328/23 визначено, що строк (термін) поставки товару становить - до 31.12.2023. Місце (передачі) товарів: 76018, Україна, м. Івано-Фраківськ, вул. Медична.

Пунктом 5.2. договору №328/23 передбачено, що приймання-передача товару по кількості та асортименту проводиться покупцем (представником) в день приймання, що підтверджується підписанням матеріально-вілповідальними особами постачальника та покупця, видаткової накладної.

Також, між Комунальним некомерційним підприємством "Прикарпатський клінічний онкологічний центр Івано-Франківської обласної ради" як покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД" як постачальником укладено договір 02.05.2024 №326/24, за яким останнє зобов`язалось поставити: ДК 021:2015:33160000-9: Устаткування для операційних блоків (Стійка лапарокскопічна, НК 024:223:32617 - Система лапароскопічна багаторазового використання).

Згідно з пунктом 3.2. договору № 326/24 ціна договору становить: 5 233 500, 54 грн з ПДВ, у т.ч. ПДВ - 342 378, 54 грн.

В специфікації №1 вказане найменування товару та його ціна.

Пунктом 4.1. договору №326/24 встановлено, що розрахунок за поставлену партію товару здійснюється в розмірі 100% упродовж 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки товару на адресу покупця на підставі наданого оригіналу видаткової накладної.

Пунктом 5.1. договору №326/24 від 02.05.2024 визначено, що строк (термін) поставки товару становить - до 31.12.2024. Місце (передачі) товарів: 76018, Україна, м. Івано-Фраківськ, вул. Медична.

Пунктом 5.2. договору №326/24 передбачено, що приймання-передача товару по кількості та асортименту проводиться покупцем (представником) в день приймання, що підтверджується підписанням матеріально-вілповідальними особами постачальника та покупця, видаткової накладної.

На виконання умов вказаних вище договорів відповідачем поставлено обумовлений ними товар в погоджений строк, а позивач - прийнято такий товар без зауважень та здійснено його повну оплату.

З 18.12.2024 по 14.01.2025 Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області проведена ревізія перевірки закупівель комунального некомерційного підприємства "Прикарпатський клінічний онкологічний центр Івано-Франківської обласної ради", за результатами якої складено акт №130904-21/3-п від 21.01.2025, у якому вказано, що позивачем за договорами поставки №328/23 від 13.11.2023 та №326 від 02.05.2024 укладеними між позивачем та ТОВ "ОЛАМЕД" не дотримано вимог постанови Кабінету Міністрів України №1447 від 22.12.2022, підпунктів 2, 3 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, статті 180 Господарського кодексу України, статті 632 Цивільного кодексу України та, як наслідок, за отримане обладнання позивачем зайво сплачено на користь відповідача кошти ПДВ у загальному розмірі 558 528, 11 грн.

Листом від 24.01.2025 №01-16/69 позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути грошові кошти у розмірі 558 528, 11 грн. як безпідставно отримані.

У відповідь на вказаний лист відповідач листом від 24.01.2025 №24/01-25 відмовив позивачу у поверненні зазначених грошових коштів, що і стало підставою для звернення Комунальним некомерційним підприємством "Прикарпатський клінічний онкологічний центр Івано-Франківської обласної ради" з позовом у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та відповідачем було укладено та виконано договори від 13.11.2023 №328/23 про поставку ДК 021:2015:33170000-2 - Обладнання для анестезії та реанімації (Наркозно-дихальний апарат, НК 024:2023:47244 Апарат штучної вентиляції легенів загального призначення для інтенсивної терапії) та від 02.05.2024 №326/24 про поставку ДК 021:2015:33160000-9: Устаткування для операційних блоків (Стійка лапарокскопічна, НК 024:223:32617 - Система лапароскопічна багаторазового використання).

За результатами проведеної перевірки Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області вкладено акт №130904-21/3-п від 21.01.2025, у якому вказано, що сторонами за договорами поставки №328/23 від 13.11.2023, №326 від 02.05.2024 не дотримано вимог постанови Кабінету Міністрів України №1447 від 27.12.2022, підпунктів 2, 3 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, статті 180 Господарського кодексу України, статті 632 Цивільного кодексу України, внаслідок чого позивачем за отримане обладнання зайво сплачено на користь відповідача кошти ПДВ у загальному розмірі 558 528, 11 грн.

Відповідно до підпункту 2 і 3 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України в редакції Закону України №3019-ІХ від 10.04.2023, тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України:

- лікарських засобів та медичних виробів відповідно до підпункту "в" пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, що призначені для використання закладами охорони здоров`я, учасниками антитерористичної операції, особами, що беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, для надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я, за переліком, встановленим Кабінетом Міністрів України;

- лікарських засобів та медичних виробів без державної реєстрації та дозвільних документів щодо можливості ввезення на митну територію України, що призначені для використання закладами охорони здоров`я, учасниками антитерористичної операції, особами, що беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, для надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я, за переліком та в обсягах, встановлених Кабінетом Міністрів України;

Постановою Кабінету Міністрів України №1447 від 27.12.2022 затверджено "Перелік лікарських засобів та медичних виробів, що ввозяться та постачаються на митну територію України під час воєнного стану", в якому, зокрема передбачений товар за договорами поставки №328/23 від 13.11.2023, №326/24 від 02.05.2024.

Спільним наказом Міністерство оборони України та Міністерства охорони здоров`я України №49/180 від 07.02.2018, затверджено перелік закладів охорони здоров`я та державних установ НАМН, що залучаються для надання вторинної (спеціалізованої) і третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги військослужбовцям, які беруть участь в антитерористичній операції та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерацій та/або в умовах запровадження воєнного чи надзвичайного станку", в який включено Комунальне некомерційне підприємство "Прикарпатський клінічний онкологічний центр Івано-Франківської обласної ради" (позивач), яке є спеціалізованим та єдиним високоспеціалізованим закладом в Івано-Франківській області, щодо надання медичної допомоги з локалізаціями пухлинних процесів.

З урахуванням наведеного посилання скаржника на відсутність доказів надання позивачем медичних послуг військовим та постраждалим внаслідок військової агресії рф є необґрунтованими.

При цьому ведення позивачем обліку кількості поранених (хворих), а також виконання інших положень наказу Міністерства охорони здоров`я України від 07.02.2018 № 49/180 "Про визначення механізму надання вторинної (спеціалізованої) і третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги військовослужбовцям, які беруть участь в антитерористичній операції та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або в умовах запровадження воєнного чи надзвичайного стану" не входить до предмету доказування у даній справі.

В частині посилання скаржника на те, що позивач відсутній у Переліку закладів охорони здоров`я та державних установ НАМН, що залучаються для надання вторинної (спеціалізованої) та третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги військовослужбовцям Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів, особам рядового і начальницького складу та поліцейським, які беруть участь в антитерористичній операції та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або в умовах запровадження воєнного чи надзвичайного стану, то відповідно до даних з відкритих джерел ОБЛАСНИЙ КЛІНІЧНИЙ ОНКОЛОГІЧНИЙ ДИСПАНСЕР, м. Івано-Франківськ, який міститься у наведеному Переліку було переіменовано в Комунальний заклад "Прикарпатський клінічний онкологічний центр", якому, в свою чергу, було змінено назву на Комунальне некомерційне підприємство "Прикарпатський клінічний онкологічний центр Івано-Франківської обласної ради".

Так само безпідставним, є посилання скаржника на відсутність у Переліку обладнання, саме з такою назвою, як те, що поставлялось за спірним договором, оскільки відмінності у вигляді додаткових літер у назві обладнання можуть свідчити про його додаткову комплектацію, проте, первісно це те саме обладнання, яке міститься у Переліку.

З огляду на викладене, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що господарські операції з постачання відповідачем товару за договором №328/23 від 13.11.2023 та №326 від 02.05.2024 станом на момент здійснення поставки не обкладались ПДВ відповідно до чинного законодавства, а включення такої суми ПДВ в умови договору є нікчемною умовою договору.

Згідно з підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України ПДВ - це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу. За змістом підпунктів "а" і "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів / послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 ПК України.

За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг).

При цьому судом першої інстанції правомірно враховано правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №910/12764/20 та постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 01.06.2021 у справі №916/2478/29, відповідно до якої хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлювати (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто в договірному порядку.

Порядок та механізм нарахування і сплати ПДВ чи навпаки (операції, які не є об`єктом оподаткування або звільнені від оподаткування тощо) врегульовано відповідними нормами Податкового кодексу України та, відповідно, не можуть встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто в договірному порядку.

Отже відповідач, як одна із сторін зобов`язання, набув кошти, що є предметом спору, за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов`язання, що виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а поза підставами, передбаченими договором поставки, які є нікчемними в частині включення суми ПДВ до ціни товару, який звільняється від оподаткування ПДВ, внаслідок їх перерахування на рахунок відповідача понад ціну товару, який було поставлено.

Зазначене відповідає також висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №916/2478/20, №916/707/21 від 10.02.2022, від 04.05.2023 у справі №910/59/22.

З врахуванням зазначеного вище безпідставним є посилання скаржника на те, що включення ПДВ у вартість товару є істотною умовою договору.

Частиною 1 ст.1212 ЦК передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.2 ст.1212 ЦК).

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (ч.3 ст.1212 ЦК).

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК).

Основна умова ч.1 ст.1212 ЦК звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст.1212 ЦК можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Аналіз ст.1212 ЦК дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17).

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Отже, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно з п.3 ч.3 ст.1212 ЦК положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №910/9072/17).

З огляду на викладене, встановлений факт безпідставного отримання відповідачем коштів у розмірі 558 528, 11 грн, сплачених позивачем як ПДВ за товар, який не підлягав оподаткуванню ПДВ на підставі прямої вказівки закону, правомірним є висновок суду про задоволенні позову.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМЕД" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 01.07.2025 у справі №909/232/25 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повна постанова складена - 24.11.2025 (після закінчення підготовки для підтримання кваліфікації суддів Ходаківської І. П., Демидової А. М. і Владимиренко С. В. у Національній школі суддів України з 17.11.2025 по 21.11.2025).

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

А.М. Демидова