ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25 листопада 2025 року м. ТернопільСправа № 921/662/25
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Боровця Я.Я.

розглянув заяву (вх.№8222 від 21.11.2025) боржника про скасування судового наказу

у справі №921/662/25

заявника Товариства з обмеженою відповідальністю "медіа5А", вул. Володимира Великого, 5А, м. Львів

до боржника Фізичної особи-підприємця Флешар Ігора Адамовича, АДРЕСА_1

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "медіа5А" звернулося до Господарського суду Тернопільської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Флешар Ігора Адамовича заборгованості за договором про поставку друкованої продукції від 14.04.2021.

В обґрунтування заяви, заявником долучено договір про поставку друкованої продукції від 14.04.2021, додаток № 2 до Договору, заяву - приєднання до умов договору приєднання про поставку друкованої продукції (в редакції від 14.04.2021) підписану боржником Флешар Ігорем Адамовичем від 30.04.2021, Додаток № 2 до Договору №94 від 20.03.2018 та зведені видаткові накладні за квітень 2022 року № 3вРН-00353 від 30.04.2022 на суму 7 140,00 грн та за травень 2022 року № 3вРН-00422 від 31.05.2022 на суму 7 140,00 грн.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2025, для розгляду справи №921/662/25 визначено суддю Боровця Я.Я.

13.11.2025 Господарським судом Тернопільської області видано судовий наказ про стягнення з Фізичної особи-підприємця Флешар Ігора Адамовича, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "медіа5А", вул. Володимира Великого, 5А, м. Львів, 14 280,00 грн заборгованості та 302,80 грн судового збору.

Вказаний судовий наказ (текст), згідно статті 156 ГПК України, 14.11.2025 надіслано на адресу боржника, разом з копією заяви стягувача та доданими до неї документами.

21.11.2025 боржник звернувся до Господарського суду Тернопільської області із заявою (вх. №8222), в якій просить скасувати судовий наказ у справі №921/662/25 від 13.11.2025.

В обґрунтування заяви боржник, зазначає, що подана заява про видачу судового наказу є необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.11.2025, для розгляду заяви у справі №921/662/25 визначено суддю Боровця Я.Я.

Розглянувши заяву про скасування судового наказу, суд зазначає таке.

Згідно з частинами 1, 2 статті 157 Господарського процесуального кодексу України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Судом встановлено, що копію судового наказу боржником отримано, заяву про скасування судового наказу надіслано до суду 21.11.2025, тобто з дотриманням встановленого ч. 1 ст. 157 ГПК України строку.

Разом з тим, відповідно до частини 1, 2 статті 12 ГПК України, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження та позовного провадження (загального або спрощеного). Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Таким чином, істотною особливістю розгляду справ у порядку наказного провадження є відсутність спору.

Частиною 3 статті 158 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, положення Господарського процесуального кодексу України не ставлять в залежність скасування судового наказу від обґрунтованості доводів боржника, викладених у заяві про скасування судового наказу.

Пункт 5 частини 3 статті 157 ГПК України лише містить вимогу до боржника зазначити про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

За таких обставин, враховуючи, що судом не встановлено підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, виходячи з того, що вказана заява містить заперечення щодо обґрунтованості та правомірності вимог стягувача у справі №921/662/25, заява боржника про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність скасування судового наказу від 13.11.2025 у справі №921/662/25.

За подання заяви боржником сплачено судовий збір в сумі 151,40 грн (квитанція до платіжної інструкції №1.410049235.1 від 20.11.2025).

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Факт зарахування сплаченого судового збору в сумі 151,40 грн до спеціального фонду державного бюджету України підтверджується Випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, сформованою Господарським судом Тернопільської області.

Згідно частини 2 статті 151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.151, 157, 158, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву (вх.№8222 від 21.11.2025) боржника про скасування судового наказу у справі №921/662/25, задовольнити.

2. Скасувати судовий наказ від 13.11.2025 у справі №921/662/25.

3. Ухвалу надіслати:

- до електронного кабінету в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному ГПК України заявнику,

- рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення боржнику: Фізичній особі-підприємцю Флешар Ігорю Адамовичу, АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею з "25" листопада 2025 року та оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя Я.Я. Боровець