ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року

м. Київ

cправа № 8/570(917/165/24)

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Картере В.І.,

за участю секретаря судового засідання Сулім А.В.,

за участю представників сторін:

Міністерства юстиції України - Мазур О.О.

Козельщинської селищної ради - Нестеренка О.В.,

ліквідатора арбітражного керуючого Терещенка О.В.,

Фонду державного майна України - Скороход Р.В.,

Офісу Генерального прокурора - Колодяжної А.В.,

ГУ Держгеокадастру у Полтавській області - Ткачук О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційні скарги Козельщинської селищної ради та Міністерства юстиції України

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.05.2025

та рішення Господарського суду Полтавської області від 16.01.2025

у справі № 8/570(917/165/24)

за позовною заявою Державної Галещинської біологічної фабрики в особі ліквідатора арбітражного керуючого Терещенка Олександра Васильовича

до Міністерства юстиції України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Фонд державного майна України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача:

- Козельщинська селищна рада

- Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області

- Державний реєстратор виконавчого комітету Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області Стешіна Тетяна Остапівна

- Державне підприємство Державна Новогалещинська біологічна фабрика

за участю Полтавської обласної прокуратури,

про визнання протиправним та скасування наказу

в межах справи про банкрутство №8/570

за заявою Головного управління ДПС у Полтавській області

до Державної Галещинської біологічної фабрики , смт. Н.Галещина

за участю Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про визнання банкрутом.

ВСТАНОВИВ:

Державна Галещинська біологічна фабрика в особі ліквідатора арбітражного керуючого Терещенка Олександра Васильовича (позивач) звернулась до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Міністерства юстиції України (відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 25.01.2024 № 213/5 "Про задоволення скарг".

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №8/570(917/165/24), постановлено справу розглядати в межах справи №8/570 про банкрутство Державної Галещинської біологічної фабрики за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Козельщинську селищну раду; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Державного реєстратора виконавчого комітету Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області Стешіну Тетяну Остапівну.

Ухвалою суду від 27.08.2024 судом здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження; призначено дату підготовчого засідання; залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Фонд державного майна України; на стороні відповідача - Державне підприємство Державна Новогалещинська біологічна фабрика.

16.10.2024 на адресу суду від Полтавської обласної прокуратури надійшла заява про вступ у справу з метою захисту інтересів держави в особі - Фонду державного майна України .

Обставини справи, встановлені судами

25.01.2024 Міністерством юстиції України було прийнято наказ № 213/5, яким:

1. Скаргу Козельщинської селищної ради від 19.10.2023 №02-04/2081 задоволено.

2. Визнано прийнятими з порушенням Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та анульовано рішення від 27.09.2023 №№69488265, 69488610, 69488856, від 28.09.2023 №№69496116, 69497230, 69497883 державного реєстратора Виконавчого комітету Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області Стешіної Тетяни Остапівни.

3. Тимчасово блоковано доступ державному реєстратору Виконавчого комітету Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області Стешіній Тетяні Остапівні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 (один) місяць.

4. Виконання пункту 2 наказу покладено на Офіс протидії рейдерству.

5. Виконання пункту 3 наказу покладено на Державне підприємство "Національні інформаційні системи".

Підставою для прийняття вказаного наказу став висновок Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Колегія) від 03.01.2024 за результатами розгляду скарги Козельщинської селищної ради від 19.10.2023 № 02-04/2081 зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 19.10.2023 за №СК-4198-23, 25.10.2023 за №СК-4273-23 на рішення від 27.09.2023 № 69488265, №69488610, № 69488856 (далі - оскаржувані рішення 1), від 28.09.2023 № 69496116, №69497230, № 69497883 (далі - оскаржувані рішення 2) (далі разом - оскаржувані рішення) державного реєстратора Виконавчого комітету Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області Стешіної Тетяни Остапівни (далі - державний реєстратор Стешіна Т.О.) щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :00:001:0987, :00:001:0988, :00:001:0989 (далі - земельні ділянки).

Згідно з висновком Колегії, встановлено, що державним реєстратором Стешіною Т.О. оскаржуваними рішеннями від 27.09.2023 №№ 69488265, 69488610, 69488856 зареєстровано право постійного користування земельними ділянками та оскаржуваними рішеннями від 28.09.2023 №№ 69496116, 69497230, 69497883 внесено зміни до записів про право власності з порушенням Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Зокрема, на підставі оскаржуваних рішень - 1 державним реєстратором Стешіною Т.О. зареєстровано право постійного користування земельними ділянками за Державною Галещинською біологічною фабрикою на підставі державного акту на право постійного користування землею від 26.03.2002 серії І-ПЛ № 001938, виданого Солоницькою сільською радою Козельщинського району Полтавської області, та на підставі оскаржуваних рішень - 2 внесено зміни до записів про право власності, якими видалено скаржника та додано власника Головне Управління Держгеокадастру у Полтавській області на підставі пункту 24 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин".

Разом з тим, Висновок Колегії мотивовано тим, що земельні ділянки належали скаржнику на праві комунальної власності та зареєстровані в Державному реєстрі речових прав, а отже оскаржувані рішення є незаконними, оскільки призвели до позбавлення права комунальної власності та речового права на земельні ділянки шляхом виключення та зміни відповідних відомостей в державному реєстрі. Оскаржувані рішення державного реєстратора Стешіної Т.О. прийняті з порушенням загальної засади державної реєстрації прав, визначеної пунктом 1 частини першої статті 3 Закону, а саме щодо гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, та за наявності підстави для відмови в державній реєстрації прав, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 24 Закону, то допущені при їх прийнятті порушення не є формальною (несуттєвою) помилкою та впливають на об`єктивність, достовірність та повноту відомостей Державного реєстру прав, а тому враховуючи, що відновлення порушеного права неможливе шляхом прийняття Міністерством юстиції України рішень, передбачених пунктами 2 і 3 частини сьомої ст. 37 Закону, такі рішення підлягають анулюванню.

Позивач вважає, що Колегією, яка здійснювала колегіальний розгляд скарги Козельщинської селищної ради, було порушено встановлений порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Зокрема зазначає, що в ході засідання колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України взагалі не було досліджено факту, на підставі яких документів та норм чинного законодавства України Козельщинська селищна рада у 2020 році перереєструвала земельні ділянки державної форми власності з кадастровими номерами :00:001:0989 площею 289,0000 га, :00:001:0988 площею 2,0000 га, :00:001:0987 площею 2,0000 га на комунальну форму власності та не надано оцінки відомим під час прийняття висновку обставинам.

Позивач посилається на те, що земельні ділянки з кадастровими номерами :00:001:0989 площею 289,0000 га, :00:001:0988 площею 2,0000 га, :00:001:0987 площею 2,0000 га на виконання Розпорядження Кабінету Міністрів України не передавалася Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області Козельщинській селищній раді із земель державної власності до земель комунальної форми власності, оскільки дані земельні ділянки знаходяться у постійному користуванні Державної Галещинської біологічної фабрики відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія І-ПЛ №001938 від 26.03.2002 року і є землями державної власності. Однак, зазначені обставини Колегією були проігноровані не взяті до уваги під час розгляду скарги.

Позивач зазначає, що Колегією 19.10.2023 не досліджено факту наявності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному земельному кадастрі земельних ділянок з кадастровими номерами :00:001:0989 площею 289,0000 га, :00:001:0988 площею 2,0000 га, :00:001:0987 площею 2,0га. Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру (на момент розгляду скарги) земельних ділянок з кадастровими номерами :00:001:0989 площею 289,0000 га, :00:001:0988 площею 2,0000 га, :00:001:0987 площею 2,0000 га не існувало.

Оскільки на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася зміна кадастрового номеру та площі земельної ділянки, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується, що відповідно до частини другої статті 37 Закону №1952-ІV є окремою підставою для відмови Міністерством юстиції України у задоволенні скарги.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказує, що Міністерством юстиції України було дотримано вимоги законодавства в повному обсязі, зокрема, Міністерство юстиції України не мало правових підстав залишати скаргу без розгляду по суті чи приймати рішення про відмову в її задоволенні, оскільки скарга Козельщинської селищної ради відповідала вимогам закону, скаржник повно та належним чином виклав обставини, що стали підставою для звернення зі скаргою, зі змісту якої можливо встановити норми законодавства, які порушені на думку скаржника держаним реєстратором. Таким чином, на думку відповідача, доводи позивача є безпідставними.

Короткий зміст рішення та постанови судів попередніх інстанцій

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 16.01.2025, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.05.2025, позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано Наказ Міністерства юстиції України від 25.01.2024у № 213/5 "Про задоволення скарг".

Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанції керувалися наступними мотивами: при винесенні наказу від 25.01.2024 № 213/5 "Про задоволення скарг" Міністерством юстиції України не взято до уваги ряд обставин, зокрема, перебування Державної Галещинської біологічної фабрики в управлінні Фонду державного майна України згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.07.2022 № 683-р "Деякі питання управління об`єктами державної власності", державну форму власності на спірну земельну ділянку, відсутність доказів її передачі до земель комунальної форми власності, наявність чинного Державного акту на право постійного користування землею серія І-ПЛ № 001938 від 26.03.2002.

Короткий зміст касаційних скарг

До Верховного Суду з касаційними скаргами звернулися Козельщинська селищна рада та Міністерство юстиції України, які просять скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 16.01.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.05.2025, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Козельщинська селищна рада підставою касаційного оскарження зазначає обставини, визначені пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, вказує про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права, неврахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в справі №910/11679/22 від 23.05.2024, об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.12.2024 у справі № 910/21682/15 (910/17038/21), Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2024 у справі № 916/4093/21.

Міністерство юстиції України підставами касаційного оскарження судових рішень зазначає обставини, визначені пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України.

Вважає, що суди не врахували висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 11.10.2021 у справі № 910/5971/20 згідно з якими, законодавство розмежовує процедуру оскарження дій чи рішень державного реєстратора та розгляду скарг у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування за статтею 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Зазначає, що в оскаржуваних рішеннях суди допустили неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, не врахували, що Міністерство юстиції України розглядаючи скаргу на рішення державного реєстратора повинно надавати оцінку безпосередньо діям державного реєстратора, а не факту незаконних реєстраційних дій, а також не врахували висновків Верховного Суду, зокрема, що до Міністерства юстиції України оскаржується дія або бездіяльність відповідного державного реєстратора, а не факт незаконної реєстраційної дії.

Крім того, Міністерство посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права - Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" та статті 24 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України у подібних правовідносинах.

Позиція інших учасників справи

Полтавська обласна прокуратура заперечує проти доводів касаційних скарг Міністерства та Козельщинської селищної ради, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, просить касаційні скарги залишити без задоволення, оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Відзиви аргументовано тим, що розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Полтавської області є Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, а Міністерством юстиції України не дотримано вимог законодавства при розгляді скарг Козельщинської селищної ради та винесенні Наказу від 04.04.2024 №973/5 щодо земельної ділянки яка належить державі; незаконне використання земель, переданих державному підприємству на праві постійного користування порушує інтереси держави у сфері використання та охорони земель, ефективного і раціонального використання земельних ресурсів.

Фонд державного майна України у наданих поясненнях звертає увагу, що при винесенні оскаржуваного наказу Міністерством не було досліджено, що вказана земельна ділянка, право постійного користування на яку затверджено Державним актом на право постійного користування землею серії І-ПЛ №001938, зареєстрованим 26.03.2002 за № 80, є державною власністю, що вірно встановлено попередніми судовими інстанції всупереч аргументам, наведеним у касаційних скаргах Козелещинської селищної ради та Міністерства юстиції України. Просить касаційні скарги залишити без задоволення, оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Ліквідатор Державної Галещинської біологічної фабрики арбітражний керуючий Терещенко О. В. у відзиві на касаційну скаргу Міністерства просить закрити касаційне провадження у справі з посиланням на положення статті 9 КУзПБ, мотивуючи тим, що у визначеному в частині третій даної статті переліку судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, відсутнє судове рішення про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства, що виключає можливість касаційного перегляду.

Козелещинська селищна рада у поданому відзиві на касаційну скаргу Міністерства, підтримує доводи та вимоги касаційної скарги Міністерства, просить її задовольнити, вважає, що при скасуванні оскаржуваного наказу є очевидним доведеність законності дій та рішень державного реєстратора, що вочевидь не відповідає встановленим обставинам справи.

Державний реєстратор виконавчого комітету Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області Стешіна Т. О. заперечує проти доводів касаційної скарги Міністерства з підстав, викладених у відзиві, вважає, що оскаржувані рішення та постанова є законними та обґрунтованими, ухваленими відповідно до норм матеріального та при дотриманні норм процесуального права.

Від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшов відзив, в якому Головне управління зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0842 та земельні ділянки, які в подальшому утворювалися в результаті її поділу :00:001:0987, :00:001:0988, :00:001:0989) та об`єднання :00:001:1164), належить до земель виключно державної форми власності, реєстрація права комунальної власності за Козельщинською селищною радою є незаконною.

Позиція Верховного Суду

Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

Предметом судового розгляду є питання щодо наявності/відсутності правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 25.01.2024 № 213/5 "Про задоволення скарг".

Надаючи оцінку доводам скаржників та відповідності рішення та постанови місцевого та апеляційного господарського судів положенням матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

За змістом оскаржуваних судових рішень у цій справі вбачається, що суди першої та апеляційної інстанції виходили, зокрема, з обставин наявності чинного Державного акту на право постійного користування землею серія І-ПЛ № 001938 від 26.03.2002, за змістом якого спірні земельні ділянки, які розташовані на території Козельщинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області знаходяться у постійному користуванні Державної Галещинської біологічної фабрики ().

Ухвалюючи рішення у цій справі, місцевий та апеляційний суди посилались на обставини, встановлені у справах № 917/165/24, № 917/1132/19, № 917/429/17.

Разом з тим, колегія суддів вважає передчасним висновки судів попередніх інстанцій про те, що позивач є користувачем відповідних земельних ділянок, зокрема, з огляду на таке.

Так, під час розгляду справи № 917/429/17 Східний апеляційний господарський суд (постанова від 06.08.2019, набрала законної сили), зокрема, встановив:

- у 1999 році з метою виведення Галещинської біофабрики з економічної кризи було розпочато комплекс дій по її реорганізації з метою збереження виробничих потужностей та кадрового потенціалу зі створенням нової юридичної особи - Державної Новогалещинської біологічної фабрики;

- на праві постійного користування за Галещинською біофабрикою були закріплені земельні ділянки державної власності, у тому числі, і земельна ділянка площею 331, 20 га в межах Солоницької сільради відповідно до державного акту на право постійного користування землею серія І-ПЛ №001938;

- рішеннями Солоницької сільської ради та розпорядженнями Козельщинської районної державної адміністрації було здійснено розподіл земельних ділянок, зокрема, за Державною Новогалещинською біологічною фабрикою (позивачем) було закріплено і погоджено 300, 5га земель в межах Солоницької сільської ради.

- розпорядженням Козельщинської РДА Полтавської області від 02.12.2003 №649 (з урахуванням рішення Солоницької сільської ради від 29.08.2005) було затверджено технічну документацію про видачу державних актів на право постійного користування землею з інвентаризацією земель та уточненню площ по передачі земельних ділянок Державній Новогалещинській біологічній фабриці та розпоряджено видати Державній Новогалещинській біологічній фабриці державні акти на право постійного користування землею площею 300, 5га - на території Солоницької сільської ради і площею 15, 82 га - на території Новогалещинської селищної ради.

- земельній ділянці, на яку було затверджено технічну документацію про видачу державних актів на право постійного користування землею з інвентаризацією земель та уточненню площ по передачі земельних ділянок Державній Новогалещинській біологічній фабриці, земельній ділянці площею 300, 5 га, яка перебувала у користуванні позивача до 01.01.2013, був присвоєний кадастровий номер :00:001:0504;

- у встановленому законом порядку ДП "Державна Новогалещинська біологічна фабрика" вчинялись дії щодо отримання у постійне користування земельної ділянки площею 300, 5 га, на підставі рішення Солоницької сільської ради і розпорядження Козельщинської РДА. Зазначене також встановлено і постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 у справі №910/22140/15.;

- за відомостями Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, у зв`язку з визнанням Державної Галещинської біологічної фабрики (іншої юридичної особи) банкрутом та враховуючи лист арбітражного керуючого Державної Галещинської біологічної фабрики, Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області прийнято наказ від 12.08.2014 №2186-СГ про припинення права користування земельною ділянкою Державною Галещинською біологічною фабрикою площею 331, 2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Солоницької сільської ради Козельщинського району Полтавської області;

- станом на 01.01.2015 згідно державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (6-зем), зазначена земельна ділянка знаходилась в землях запасу не наданих у власність і користування земель Солоницької сільської ради;

- 26.02.2015 гр. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держземагенства у Полтавській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства в оренду на території Солоницької сільської ради Козельщинського району Полтавської області, а Головним управлінням прийнято наказ від 03.03.2015 №764-СГ про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою громадянину ОСОБА_1 щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 320 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства;

- розробивши проект землеустрою, гр. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з клопотанням про затвердження проекту землеустрою та відведення земельної ділянки в оренду, кадастровий номер :00:001:0842, для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Солоницької сільської ради Козельщинського району Полтавської області ;

- за результатами розгляду вказаного клопотання, Головним управлінням було прийнято наказ від 24.05.2016 №3628-СГ, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 293 га громадянину ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства; надано громадянину ОСОБА_1 із земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності земельну ділянку площею 293 га (кадастровий номер :00:001:0842) в довгострокову оренду терміном на 7 років для ведення фермерського господарства;

- 24.05.2016 між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області (орендодавець) і гр. ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого згідно наказу від 24.05.2016 №3628-СГ орендодавець передав, в орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0842 для ведення фермерського господарства, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Солоницької сільської ради Козельщинського району Полтавської області, загальною площею 293 га; договір укладено строком на 7 років;

- Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області зазначало, що такої земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0504, як об`єкта цивільних прав на сьогодні не існує;

- за змістом листа ліквідатора Державної Галещинської біологічної фабрики - арбітражного керуючого Терещенко О.В. від 18.06.2014, надісланого начальнику Головного управління Держземагенства у Полтавській області, Державна Галещинська біологічна фабрика визнана банкрутом, господарська діяльність не ведеться; по управлінню земельних ресурсів Козельщинського району за підприємством рахується земельна ділянка та державний акт на землю І-ПЛ №001918 (акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №80, 26.03.2002) в розмірі 331, 2га, яку підприємство не в змозі обробляти чи передавати в оренду, оригіналу немає. За таких обставин, арбітражний керуючий просив прийняти в фонд земельну ділянку 331, 2 га, скасувати державний акт на землю І-ПЛ №001918 та припинити право постійного користування земельною ділянкою 331, 2га за Державною Галещинською біологічною фабрикою. Зазначений лист став підставою для винесення Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області оскаржуваного наказу від 12.08.2014 №2186-сг "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою", відповідно до якого припинено право постійного користування земельною ділянкою Державній Галещинській біологічній фабриці площею 331,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Солоницької сільської ради Козельщинського району Полтавської області; віднесено зазначену земельну ділянку до складу земель сільськогосподарського призначення державної власності в адміністративних межах Солоницької сільської ради Козельщинського району Полтавської області;

- згідно державного акту на право постійного користування землею серія І-ПЛ №001918, який виданий Новогалещинською селищною Радою народних депутатів Козельщинського району Полтавської області, у постійному користуванні Державної Галещинської біологічної фабрики перебувало 273, 19 га в межах Новогалещинської селищної ради (а не Солоницької сільської ради). Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №79. Водночас, відповідно до державного акту на право постійного користування землею серія І-ПЛ №001938, який виданий Солоницькою сільською Радою народних депутатів Козельщинського району Полтавської області, у постійному користуванні Державної Галещинської біологічної фабрики перебувало 331, 20 га в межах Солоницької сільради;

- відповідно до рішення 3 сесії 21 скликання Солоницької сільської Ради народних депутатів від 25.12.1998 №9, земельна ділянка була надана у постійне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Державній Галещинській біологічній фабриці. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №80;

- площа Галещинської державної біофабрики становить 604, 39га, з них, на території Новогалещинської селищної ради - 273, 19 га, на території Солоницької сільської ради - 331, 2 га;

- рішенням Солоницької сільської ради від 25.03.1999 було вирішено закріпити землі між Галещинською біологічною фабрикою та Новогалещинською біологічною фабрикою в кількості 32 га і 300, 5 га з оформленням відповідної документації, а рішенням Солоницької сільської ради Козельщинського району Полтавської області від 18.11.2003 було погоджено передачу земельної ділянки загальною площею 300, 5 га із земель, що перебували у користуванні Державної Галещинської біологічної фабрики до земель Державної Новогалещинської біологічної фабрики для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також погоджено видачу Державній Новогалещинській біологічній фабриці державного акту на право постійного користування землею площею 300, 5га.

- по 2016 рік Державна Новогалещинської біологічна фабрика користувалася земельною ділянкою площею 300, 5 га, якій було присвоєно кадастровий номер :00:001:0504. Дані про земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0504 до архівного шару не переносились (у поясненнях не зазначено, з яких підстав не вносились дані про земельну ділянку позивача), відомості про вказану земельну ділянку не скасовувались; вказаний кадастровий номер був пакетно завантажений до НКС, але геометричні та інші дані про земельну ділянку відсутні.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам у вказаних справах, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для:

- часткового задоволення апеляційної скарги (постанова від 06.08.2019, набрала законної сили) ДП "Державна Новогалещинська біологічна фабрика" на рішення Господарського суду Полтавської області від 17.10.2017 у справі № 917/429/17;

- скасування рішення Господарського суду Полтавської області від 17.10.2017 у справі № 917/429/17 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держземагенства у Полтавській області "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" №764-сг від 03.03.2015; визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду" №3628-сг від 24.05.2016; визнання недійсним договору оренди землі №б/н від 24.05.2016 та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:001:0842 (номер запису про інше речове право: 14770935 від 01.06.2016, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29860384 від 02.06.2016); визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держземагенства у Полтавській області "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою" №2186-сг від 12.08.2014;

- ухвалення в скасованій частині нового рішення про: визнання незаконним та скасування наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою" №2186-сг від 12.08.2014; визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держземагенства у Полтавській області "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" №764-сг від 03.03.2015; визнання незаконним та скасування наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду" №3628-сг від 24.05.2016; визнання недійсним договору оренди землі від 24.05.2016, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та гр. ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0842, з урахуванням додаткової угоди від 16.05.2017 про внесення змін до договору оренди землі, та скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:001:0842, що розташована на території Солоницької сільської ради Козельщинського району Полтавської області, загальною площею 293 гектари за ОСОБА_1. (номер запису про інше речове право: 14770935 від 01.06.2016, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29860384 від 02.06.2016);

- залишення без змін в іншій частині рішення Господарського суду Полтавської області від 17.10.2017 у справі № 917/429/17.

Водночас, з наявних в Єдиному судовому реєстрі судових рішень вбачається, що у справі № 917/1132/19 місцевий господарський суд, зокрема, встановив такі обставини:

- відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія І-ПЛ № 001938, який виданий Солоницькою сільською Радою народних депутатів Козельщинського району Полтавської області, у постійному користуванні Державної Галещинської біологічної фабрики перебувало 331,20 га в межах Солоницької сільської ради;

- відповідно до рішення 3 сесії 21 скликання Солоницької сільської Ради народних депутатів від 25.12.1998 № 9, земельна ділянка була надана у постійне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 80;

- 22.01.1999 на виконання наказу Агентства з питань банкрутства № 4 від 22.01.1999 реорганізовано Галещинську біофабрику шляхом її розподілу на два самостійні підприємства з метою збереження виробничих потужностей та кадрового потенціалу зі створенням нової юридичної особи - Новогалещинська біологічна фабрика;

- рішенням Солоницької сільської ради від 25.03.1999 розподілено земельні ділянки між Державною Галещинською біологічною фабрикою та Державною Новогалещинською біологічною фабрикою в кількості 32 га і 300,5 га відповідно з оформленням відповідної документації;

- розпорядженням Козельщинської районної державної адміністрації Полтавської області від 14.11.2003 № 602 надано дозвіл на виготовлення технічної документації зі складанням державних актів на право постійного користування землею для виробничих потреб з інвентаризацією земель Державній Новогалещинській біологічній фабриці на території Новогалещинської селищної та Солоницької сільської ради;

- рішенням Солоницької сільської ради Козельщинського району Полтавської області від 18.11.2003 (з урахуванням рішення Солоницької сільської ради Козельщинського району Полтавської області від 29.08.2005) погоджено передачу земельної ділянки загальною площею 300,5 га із земель Державної Галещинської біологічної фабрики до земель Державної Новогалещинської біологічної фабрики для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також погоджено видачу Державній Новогалещинській біологічній фабриці державного акту на право постійного користування землею площею 300,5 га;

- розпорядженням Козельщинської районної державної адміністрації Полтавської області від 02.12.2003 № 649 затверджено технічну документацію про видачу державних актів на право постійного користування землею з інвентаризацією земель та уточненню площ по передачі земельних ділянок Державній Новогалещинській біологічній фабриці; зобов`язано видати Державній Новогалещинській біологічній фабриці державні акти на право постійного користування землею площею 300,5 га - на території Солоницької сільської ради і площею 15,82 га - на території Новогалещинської селищної ради.

- на виконання розпорядження № 649 Козельщинської районної державної адміністрації Полтавської області від 02.12.2003 складено Акт про встановлення меж ділянки (ділянок) в натурі від 05.12.2003 Державної Новогалещинської біологічної фабрики на земельну ділянку загальною площею 300,5 га Солоницької сільської ради Козельщинського району у постійне користування;

- розпорядженням голови Полтавської обласної держаної адміністрації № 184 від 19.04.2013 були скасовані розпорядження голови Козельщинської районної державної адміністрації № 602 від 14.11.2003 та № 649 від 02.12.2003.

- постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 у справі № 910/22140/15 визнано недійсним та скасовано розпорядження голови Полтавської обласної державної адміністрації від 19.04.2013 №184 "Про скасування деяких розпоряджень голови Козельщинської районної державної адміністрації".

- земельній ділянці, на яку затверджено технічну документацію про видачу державних актів на право постійного користування землею з інвентаризацією земель та уточненню площ по передачі земельних ділянок Державній Новогалещинській біологічній фабриці і передано у постійне користування позивачеві, присвоєно кадастровий номер :00:001:0504.

- питання щодо земельної ділянки площею 300,5 га в межах Солоницької сільської ради вирішено не було, державний акт на право постійного користування позивачеві не виданий, хоча технічна документація була виготовлена і державний акт мав бути виданий позивачеві ще у жовтні 2011 року.

- земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0842 є частиною земельної ділянки площею 300,5 га з кадастровим номером :00:001:0504, сформована внаслідок поділу останньої, що потягло за собою скасування кадастрового номеру :00:001:0504 та скасування державної реєстрації цієї земельної ділянки.

З огляду на встановлені обставини, місцевий господарський суд рішенням від 09.12.2020 (набрало законної сили 13.01.2021), визнав право постійного користування земельною ділянкою площею 293 гектари кадастровий номер :00:001:0842, яка сформована за рахунок поділу площі земельної ділянки кадастровим номером :00:001:0504, та знаходиться в адміністративних межах Солоницької сільської ради Козельщинського району Полтавської області за Державним підприємством Державна Новогалещинська біологічна фабрика ().

Системний аналіз зазначених обставин, які в силу частини четвертої статті 75 ГПК України, є преюдиційними, свідчить про те, що з метою виведення Галещинської біофабрики з економічної кризи було розпочато комплекс дій по її реорганізації, яка передбачала створення Державної Новогалещинської біологічної фабрики та розподіл між зазначеними юридичними особами відповідних земельних ділянок. Водночас, на праві постійного користування за Галещинською біофабрикою були закріплені земельні ділянки державної власності, у тому числі, і земельна ділянка площею 331,20 га в межах Солоницької сільради відповідно до державного акту на право постійного користування землею серія І-ПЛ №001938.

Встановлені у зазначених справах обставини також свідчать про те, що з земельною ділянкою, закріпленою за боржником на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія І-ПЛ №001938, були пов`язані спори щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :00:001:1164, :00:001:0842, :00:001:0504, :00:001:0989 площею 289,0000 га, :00:001:0988 площею 2,0000 га, :00:001:0987 площею 2,0000 га. При цьому, виникнення відповідних земельних ділянок здійснювалося шляхом поділу/об`єднання, внаслідок чого змінювалися кадастрові номери й розміри відповідних земельних ділянок.

Разом з тим, надаючи оцінку наказу Міністерства у цій справі, суди попередніх інстанцій обмежились посиланням на дійсність державного акту на право постійного користування землею серія І-ПЛ №001938 від 26.03.2002, водночас не дослідили обставини, чи не втратив позивач права користування відповідною земельною ділянкою, не встановили чи наявна земельна ділянка не була поділена/приєднана до інших земельних ділянок, чи не відбувалися зміни щодо приналежності відповідної земельної ділянки іншим територіальним громадам та чи не змінився власник, а також не перевірили обставини, встановлені судами у справах № 917/1132/19, № 917/429/17.

За таких обставин колегія суддів вважає передчасним висновком судів попередніх інстанцій про наявність у цій справі порушеного права Державної Галещинської біологічної фабрики та наявності підстав для звернення з відповідним позовом у цій справі та правильно обраним способом захисту порушених прав, а також чи дійсно такі права були порушені, чи не втратив позивач права на звернення до суду з огляду на обставини, встановлені судами у справах № 917/1132/19 та №917/429/17.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні судові рішення у справі № 8/570 (917/812/24), в якій предметом спору є визнання протиправним та скасування Наказу Міністерства юстиції України від 04.04.2024 № 973/5 "Про задоволення скарг".

У вказаній справі позивач - Державна Галещинська біологічна фабрика також посилається на Державний акт на право постійного користування землею серія I - ПЛ №001938 від 26.03.2002 та спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :00:001:0989 площею 289,0000 га, :00:001:0988 площею 2,0000 га, :00:001:0987 площею 2,0000 га.

Аналіз змісту наказів Міністерства юстиції України від 25.01.2024 № 213/5 "Про задоволення скарг" та від 04.04.2024 № 973/5 "Про задоволення скарг" свідчить про те, що в обох випадках накази Міністерством юстиції України прийняті у зв`язку із діями державного реєстратора Виконавчого комітету Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області Стешіної Т.О. щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :00:001:0987, :00:001:0988, :00:001:0989 та утворення земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1164.

Тобто, в обох справах здійснюється оскарження дій державного реєстратора, однак за своєю суттю зазначені дії стосуються земельної ділянки, яка перебувала у користуванні позивача на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія І-ПЛ №001938 від 26.03.2002.

Разом з тим, якщо у випадку скасування в судовому порядку права постійного користування земельними ділянками за Державною Галещинською біологічною фабрикою на підставі державного акту на право постійного користування землею від 26.03.2002 серії І-ПЛ № 001938 може прямо свідчити про порушення відповідних прав позивача, то у справі, що розглядається, позивач не обґрунтував, а суди не дослідили, яким чином рішення державного реєстратора щодо внесення запису про новоутворену земельну ділянку порушує його права, оскільки він не є власником такої ділянки, а створення з декількох земельних ділянок однієї саме по собі не свідчить про наявність порушеного права безпосередньо користувача відповідних земельних ділянок.

З огляду на зазначене суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Державної Галещинської біологічної фабрики.

Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на зазначене, оскільки суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки доводам і доказам, які стосуються наявності/відсутності порушеного права позивача, правильності визначення позивачем суб`єктного складу відповідачів, обґрунтованості/необґрунтованості позову по суті заявлених позовних вимог, не перевірили і не дослідили судові рішення у справах №917/1132/19, № 917/429/17, № 8/570(917/812/24) на предмет наявності обставин, вже встановлених судом, та які можуть бути використані у цій справі, оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій не можна визнати такими, що відповідають вимогам, визначеним положеннями статей 236, 238 ГПК України.

Адже, як неодноразово зазначав ЄСПЛ, право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Дюлоранс проти Франції", "Донадзе проти Грузії"). Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

Що стосується підвідомчості цієї справи господарському суду та наявності підстав для розгляду справи в межах провадження у справі про банкрутство

За принципом диспозитивності визначення відповідачів, предмета і підстав позову є правом позивача, а суд у господарському чи цивільному судочинстві не вправі з власної ініціативи залучати іншого відповідача/співвідповідача до участі у справі.

Водночас, установлення належності відповідачів є обов`язком суду, який той виконує під час розгляду справи, навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (тобто ex officio), та має ґрунтуватися передусім на аналізі природи спірних правовідносин і позовних вимог.

Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор) та яка звернулася до суду з відповідним позовом, а відповідачем - особа, яка, за твердженням позивача, повинна виконати зобов`язання (боржник). Схожі висновки викладала Велика Палата Верховного Суду у пунктах 46, 47, 76 постанови від 18.12.2024 у справі №907/825/22.

Визначення в позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) повинне відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2023 у справі №686/20282/21).

Задля остаточного вирішення спору і захисту порушеного права за результатами судового розгляду справи сторонами в судовому процесі мають бути саме сторони у спірних матеріальних правовідносинах, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Схожий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у пункті 80 постанови від 18.12.2024 у справі №907/825/22.

Виникнення спірних правовідносин у цій справі зумовлено незгодою Державної Галещинської біологічної фабрики в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Терещенка О.В. з наказом Міністерства юстиції України, яким, на переконання позивача, безпідставно Визнано прийнятими та анульовано рішення від 27.09.2023 №№69488265, 69488610, 69488856, від 28.09.2023 №№ 69496116, 69497230, 69497883 державного реєстратора Виконавчого комітету Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області Стешіної Т.О.

Тобто, позовні вимоги у справі заявлено для захисту речових прав позивача як користувача земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:1164, утвореної у результаті об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :00:001:0987, :00:001:0988, :00:001:0989, які, за твердженнями позивача, порушені спірним Наказом (див. mutatis mutandis пункт 31 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 910/7781/19).

Суди попередніх інстанцій встановили, що Міністерство ухвалило наказ за результатами розгляду скарги Козельщинської селищної ради, обґрунтованої тим, що спірна земельна ділянка належала скаржнику - Козельщинській селищній раді на праві комунальної власності.

Колегія суддів вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій про те, що спір про скасування наказу Мін`юсту, яким скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності земельних ділянок, має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельну ділянку іншою особою, за якою було зареєстровано аналогічне право щодо тих же земельних ділянок.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої було здійснено аналогічний запис у Реєстрі.

Участь Міністерства юстиції та державного реєстратора як співвідповідачів (якщо позивач чи третя особа вважають їх винними у порушенні прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру. Схожі висновки Велика Палата Верховного Суду виклала і в постановах від 27.11.2019 у справі №815/1915/18, від 03.09.2025 у справі № 910/2546/22.

Колегія суддів звертає увагу, що оскарження рішень про державну реєстрацію права власності земельної ділянки безпосередньо пов`язане із захистом позивачем цивільного права у спорі щодо земельної ділянки з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею (цією особою) права на це майно. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Реєстрі. Участь Мін`юсту як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його приватноправового характеру.

Позовні вимоги в цій справі є похідними при вирішенні судом питання щодо правомірності набуття фізичними особами права власності на спірне майно і можуть впливати на майнові права та інтереси цих осіб. Предметом спору в цій справі є визнання права власності на нерухоме майно, оскільки зазначені позовні вимоги приводять до вирішення питання про право власності на це нерухоме майно. Отже, спірні правовідносини у справі пов`язані з необхідністю захисту права на об`єкт нерухомого майна, тобто права цивільного.

З огляду на зазначене, Верховний Суд дійшов висновку, що спір у цій справі виник щодо речових прав на земельні ділянки, а сторонами цього спору є, з одного боку позивач - Державна Галещинська біологічна фабрика, яка посилається на безпідставне скасування наказом належного її прав власності земельної ділянки, а з іншого - Козельщинська селищна рада, яка ініціювала відповідне скасування, оскільки вважає, що право комунальної власності на спірні землі належить саме їй.

Відтак, у такому спорі вирішуватиметься юридична доля майнових прав та інтересів Козельщинської селищної ради, а також, виходячи з правової природи спірних відносин, саме до цієї особи мають бути звернуті матеріально-правові вимоги позивача, які здатні ефективно захистити порушені, на їх думку, права оренди та суборенди земельних ділянок, про що йтиметься в наступному розділі цієї постанови.

Водночас Міністерство юстиції України не може бути єдиним відповідачем у цьому випадку незалежно від доводів та підстав позову, оскільки з ним у позивачів відсутній спір про речові права на земельні ділянки.

Колегія суддів звертає увагу, що при розгляді скарги на рішення державного реєстратора Міністерство юстиції України не вправі вирішувати спір між сторонами, зокрема робити висновки про права сторін на майно. Натомість до повноважень Міністерства належить повернення майна у володіння скаржника (особи, за якою було зареєстроване право власності до оскаржуваної реєстрації), якщо майно вибуло з володіння скаржника за відсутності його волевиявлення, а державна реєстрація вчинена з порушенням закону, внаслідок чого інша особа за посередництва державного реєстратора самоправно заволоділа майном скаржника. Повернення майна у володіння скаржника на підставі наказу Міністерства юстиції України можливе лише в тому випадку, якщо право власності на майно досі зареєстроване за тією особою, за якою воно було зареєстроване на підставі оскаржуваного рішення державного реєстратора. При цьому розгляд скарги має відбуватися відповідно до закону та з додержанням прав заінтересованих осіб.

Отже, якщо суд дійшов висновку, що речове право позивача було порушене та підлягає поновленню зі скасуванням рішення Міністерства юстиції України, прийнятого на підставі статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", посадова особа Міністерства на підставі судового рішення повинна повернути таке право позивача у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації на користь позивача змін чи набуття зазначеного речового права. Разом з тим, судове рішення про задоволення вказаних вище позовних вимог є підставою для державної реєстрації відповідного речового права за позивачем тільки за умови, що на час вчинення реєстраційної дії право власності зареєстроване за відповідачем, а не за іншою особою.

За змістом оскаржуваних судових рішень вбачається, що суди попередніх інстанцій, з огляду на зазначене та положення частин першої, другої статті 7 КУзПБ, дійшли правильного висновку про те, що в цьому випадку спір підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство, оскільки спір має цивільно-правовий характер, оскільки спрямований на захист права власності боржника на нерухоме майно, тобто є майновим.

Разом з тим, суди попередніх інстанцій хоч і залучили як третю особу Козельщинську селищну раду, однак не врахувала наявність/відсутність відповідного запису дійсного права комунальної власності за зазначеною особою, а також не досліджували чи зачіпає спір у цій справі права та інтереси Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та Фонду державного майна України, які також зазначили про належність права власності на спірну земельну ділянку державі.

Тобто в цьому випадку суди не перевірили правильність визначеного позивачем суб`єктного складу відповідачів, їх належність/неналежність та не врахували, які наслідки матимуть результати вирішення позову для третіх осіб у випадку його задоволення.

Наведене у сукупності свідчить про порушення судами попередніх інстанцій вимог статей 86 та 236 ГПК України щодо обґрунтованості судового рішення, оскільки оскаржувані судові рішення прийняті за неповного і не всебічного дослідження обставин справи, що з огляду на імперативно визначені статтею 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції, унеможливлює ухвалення остаточного рішення у цій справі.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що за наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.10.2025: закрито провадження у справі № 8/570 про банкрутство Державної Галещинської біологічної фабрики (); припинено ліквідаційну процедуру Державної Галещинської біологічної фабрики () та повноваження ліквідатора боржника арбітражного керуючого Терещенка О.В. з покладенням на нього виконання обов`язків керівника боржника до моменту призначення керівника Державної Галещинської біологічної фабрики - Фондом державного майна України; зобов`язано арбітражного керуючого Терещенка О.В. підготувати для передачі в установленому порядку новому керівнику боржника документи, печатки і штампи та матеріальні цінності, отримані у зв`язку з виконанням цих повноважень; зобов`язано Фонд державного майна України забезпечити призначення керівника Державної Галещинської біологічної фабрики (чи особи, яка буде тимчасово виконувати його повноваження) та прийняття ним документів, печаток і штампів та матеріальних цінностей Державної Галещинської біологічної фабрики від арбітражного керуючого Терещенка О.В.; скасовано дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою суду від 10.10.2002.

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене, повно та всебічно перевірити фактичні обставини справи, надати належну оцінку наявним у справі доказам, доводам та запереченням сторін, і в залежності від установленого та вимог закону прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає частково обґрунтованими підстави касаційного оскарження та погоджується з тими доводами скаржників, які відповідають висновкам суду, наведеним у мотивувальній частині цієї постанови.

Тому касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню із направленням справи на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Під час нового розгляду судам слід звернути увагу на викладене у цій постанові, надати належну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, перевірити доводи та докази, аргументи сторін у справі, дати їм належну правову оцінку, і, в залежності від встановленого, вирішити спір відповідно до закону.

Щодо розподілу судових витрат

Оскільки справа направляється на новий розгляд до місцевого господарського суду, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Козельщинської селищної ради та Міністерства юстиції України задовольнити частково.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 та рішення Господарського суду Полтавської області від 16.01.2025 у справі №8/570(917/165/24) скасувати.

3. Справу № 8/570(917/165/24) в скасованій частині передати на новий розгляд до Господарського суду Полтавської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Судді Жуков С.В.

Картере В.І.