ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2025 Справа № 914/2639/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Никон О.З. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення сторін

справу № 914/2639/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західбетонбуд», с. Семенівка, Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна Ліга Захід», м. Львів

про стягнення 591 368, 54 грн

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Західбетонбуд» до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна Ліга Захід» про стягнення 591 368, 54 грн.

Хід розгляду справи.

Ухвалою суду від 16.09.2025 постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) сторін.

06.10.2025 від представника відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи у електронному вигляді. Суд надав доступ Нагорняк Ірині Михайлівні до матеріалів справи в електронному вигляді.

Позивач та відповідач повідомлялись про розгляд справи шляхом направлення копії ухвали в їх електронний кабінет.

Аргументи сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач виконав свої зобов`язання з поставки відповідачу товару, а відповідач порушив умови за договором поставки від 06.02.2025 та допустив заборгованість на суму 591 368, 54 грн.

Відповідач відзиву на позов не подав, щодо заявлених вимог в установленому порядку не заперечив.

Обставини справи.

06 лютого 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Західбетонбуд» (надалі - Позивач) в особі директора Яськіва Юрія Васильовича, який діє на підставі Статуту, з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна Ліга Захід» (надалі - Відповідач) в особі директора Чернишина Андрія Васильовича, який діє на підставі Статуту, з другої сторони, укладено договір поставки №06/02-2025 (надалі договір), відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві товар, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар.

Згідно з пунктом 2.1 договору предметом поставки є залізобетонні вироби (надалі Товар).

Перехід права власності на товар відбувається в момент підписання Видаткової накладної та товарно-транспортної накладної на Товар (пункт 6.2 договору).

Згідно з пунктом 3.2 договору поставка загальної кількості Товару, яка визначена Рахунком, може здійснюватися в строки та в кількості, яка визначається графіком поставок, який надається Покупцем Постачальнику у письмовому вигляді, за умови внесення Покупцем на рахунок Постачальника сто відсоткової попередньої оплати за обсяг товару зазначений у графіку поставок або інших термінів оплати, які узгоджені в усній чи письмовій формі між сторонами.

На виконання обов`язків за договором Товариство з обмеженою відповідальністю «Західбетонбуд» здійснило поставку товару Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна Ліга Захід»:

- 13.02.2025 видаткова накладна №33 на суму 97 032,00 грн;

- 13.02.2025 видаткова накладна №34 на суму 89 568,00 грн;

- 17.02.2025 видаткова накладна №35 на суму 97 032,00 грн;

- 17.02.2025 видаткова накладна №36 на суму 89 568,00 грн;

- 20.02.2025 видаткова накладна №39 на суму 29 452,50 грн;

- 24.02.2025 видаткова накладна №41 на суму 61 353,00 грн;

- 24.02.2025 видаткова накладна №43 на суму 97 032,00 грн;

- 24.02.2025 видаткова накладна №44 на суму 97 032,00 грн;

- 24.02.2025 видаткова накладна №45 на суму 97 032,00 грн;

- 01.03.2025 видаткова накладна №51 на суму 111 960,00 грн;

- 01.03.2025 видаткова накладна №52 на суму 12 550,00 грн;

- 03.03.2025 видаткова накладна №56 на суму 97 032,00 грн;

- 03.03.2025 видаткова накладна №57 на суму 97 032,00 грн;

- 04.03.2025 видаткова накладна №62 на суму 59 712,00 грн;

- 05.03.2025 видаткова накладна № 63на суму 89 568,00 грн;

- 05.03.2025 видаткова накладна №64 на суму 62 347,50 грн;

- 06.03.2025 видаткова накладна №66 на суму 89 568,00 грн;

- 10.03.2025 видаткова накладна №70 на суму 89 568,00 грн;

- 10.03.2025 видаткова накладна №71 на суму 97 032,00 грн;

- 11.03.2025 видаткова накладна №72 на суму 7 440,00 грн;

- 13.03.2025 видаткова накладна №77 на суму 97 032,00 грн;

- 14.03.2025 видаткова накладна №78 на суму 89 811,00 грн;

- 14.03.2025 видаткова накладна №79 на суму 89 568,00 грн;

- 19.03.2025 видаткова накладна №90 на суму 97 032,00 грн;

- 20.03.2025 видаткова накладна №91 на суму 97 032,00 грн;

- 21.03.2025 видаткова накладна №94 на суму 97 032,00 грн;

- 21.03.2025 видаткова накладна №95 на суму 74 640,00 грн;

- 21.03.2025 видаткова накладна №96 на суму 31 747,50 грн;

- 24.03.2025 видаткова накладна №100 на суму 97 032,00 грн;

- 24.03.2025 видаткова накладна №101 на суму 97 032,00 грн;

- 24.03.2025 видаткова накладна №102 на суму 97 032,00 грн;

- 26.03.2025 видаткова накладна №104 на суму 89 568,00 грн;

- 01.04.2025 видаткова накладна №119 на суму 89 568,00 грн;

- 03.04.2025 видаткова накладна №122 на суму 29 922,97 грн;

- 04.04.2025 видаткова накладна №123 на суму 1 536,00 грн;

- 07.04.2025 видаткова накладна №128 на суму 31 900,50 грн;

- 08.04.2025 видаткова накладна №129 на суму 12 579,90 грн;

- 05.05.2025 видаткова накладна №162 на суму 3 600,00 грн;

- 11.06.2025 видаткова накладна №231 на суму 52 248,00 грн;

- 11.06.2025 видаткова накладна №232 на суму 2 400,00 грн;

- 16.06.2025 видаткова накладна №238 на суму 1 740,00 грн.

Загальна вартість товару, яка поставлена покупцю становить 2 848 964, 87 грн, факт доставки та відвантаження товару підтверджується товарно-транспортними накладними, копії яких додані до позовної заяви.

Згідно з пунктом 5.1 договору підставою внесення оплати є Рахунок Постачальника, а датою оплати за Товар вважається день зарахування коштів на рахунок Постачальника (пункт 5.3 договору).

На виконання умов договору, відповідач здійснив на користь позивача наступні оплати: 07.02.2025 - 373 200, 00 грн; 13.02.2025 - 350 000, 00 грн; 26.02.2025 - 61 353, 00 грн; 26.02.2025 - 29 452, 50 грн; 07.03.2025 - 100 000, 00 грн; 13.03.2025 - 7 440, 00 грн; 13.03.2025 - 115 149, 46 грн; 17.03.2025 - 150 000, 00 грн; 18.03.2025 - 146 400, 00 грн; 18.03.2025 - 62 347, 50 грн; 24.03.2025 - 89 811, 00 грн; 27.03.2025 - 31 747, 50 грн; 28.03.2025 - 200 000, 00 грн; 03.04.2025 - 173 200, 00 грн; 03.04.2025 - 89 568, 00 грн; 03.04.2025 1 536, 00 грн; 25.04.2025 29 922,97 грн; 25.04.2025 31 900, 50 грн; 05.05.2025 50 000, 00 грн; 19.05.2025 62 000, 00 грн; 11.06.2025 52 248, 00 грн; 13.06.2025 2 400, 00 грн; 13.06.2025 12 579, 90 грн; 13.06.2025 1 740, 00 грн; 13.06.2025 15 000, 00 грн; 13.06.2025 3 600, 00 грн; 01.08.2025 15 000, 00 грн.

Тобто відповідач оплатив позивачу на виконання умов договору поставки 2 257 596, 33 грн, що підтверджено платіжними інструкціями.

04 серпня 2025 року позивач надіслав відповідачу претензію/вимогу, в якій просив виконати свої зобов`язання за договором поставки належним чином та перерахувати на рахунок позивача заборгованість в розмірі 606 368, 54 грн.

До претензії долучено акт звірки, в кому відображено заборгованість на суму 591 368, 54 грн.

Претензію відповідач отримав 06 серпня 2025 року, що підтверджується інформацією з реєстру поштових відправлень, однак відповіді на претензію матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача на свою користь 591 368, 54 грн основного боргу.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.

Згідно статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його в підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншими подібними використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовують загальні положення про купівлю-продаж, якщо іншого не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин.

Відповідно до приписів статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) а покупець або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму.

За змістом статтей 691, 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою в договорі купівлі-продажу, а також учинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено іншого строку оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплату товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Сторони у справі 06.02.2025 уклали договір поставки №06/02-2025.

Позивач здійснив поставку товару на загальну суму 2 848 964, 87 грн, що підтверджено видатковими та товарно-транспортними накладними, які підписано обома сторонами без зауважень.

Відповідач оплатив позивачу 2 257 596, 33 грн, що підтверджено платіжними інструкціями.

Тобто неоплаченою залишилась сума - 591 368, 54 грн.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено-якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Строк оплати сторони погодили у пункті 3.2 договору - сто відсоткова попередня оплата за обсяг товару зазначений у графіку поставок, або інші терміни оплати, які узгоджені в усній чи письмовій формі між сторонами.

Однак матеріали справи не містять ні доказів здійснення передоплати на суму 591 368, 54 грн, ні доказів оплати по факту поставки товару.

Оскільки матеріали справи містять належним чином оформлені первинні документи, які підтверджують факт поставки товару, суд вважає, що позивач довів, а відповідач не спростував факт наявності заборгованості на суму 591 368, 54 грн.

Отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Щодо судового збору.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна Ліга Захід» (місцезнаходження: 79071, місто Львів, пров. Скнилівський 8-й, будинок 6, офіс 36, ідент. код: 44863588) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Західбетонбуд» (місцезнаходження: 81162, Львівська область, Пустомитівський район, с. Семенівка, вул. Лесі Українки, будинок 8, ідент. код: 45342093) заборгованість на суму 591 368,54 грн та 8 870, 53 грн на відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з перебуванням судді Никон О.З. у відпустці з 07.11.2025 по 21.11.2025, рішення ухвалено 25.11.2025.

Суддя Никон О.З.