ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" листопада 2025 р. Справа № 924/1147/25

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ХД ТРЕЙД ЦЕНТР" про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи - підприємця Волошиної Нелі Вікторівни 24691,43грн. заборгованості за договором купівлі-продажу №ХДЦ-350КСП/2025 від 14.08.2025, 302,80грн. судового збору.

ВСТАНОВИВ:

19.11.2025 до Господарського суду Хмельницької області надійшла заява ТОВ "ХД ТРЕЙД ЦЕНТР" з вимогою про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи - підприємця Волошиної Нелі Вікторівни 24691,43грн. заборгованості за договором купівлі-продажу №ХДЦ-350КСП/2025 від 14.08.2025, 302,80грн. судового збору та 5 000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

24.11.2023 судом видано судовий наказ за заявою ТОВ "ХД ТРЕЙД ЦЕНТР" про стягнення з фізичної особи - підприємця Волошиної Нелі Вікторівни на користь заявника 24691,43грн. заборгованості та 302,80грн. судового збору.

Щодо вимог заявника про стягнення з боржника 5 000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що подана заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

У заяві про видачу судового наказу заявник окрім вимог про стягнення 24691,43грн. заборгованості та 302,81грн відшкодування витрат зі сплати судового збору просить стягнути з боржника 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 4 статті 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частини 1статті 151 ГПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Пунктом 1 частини 3 статті 150 цього Кодексу передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 155 ГПК України у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Із системного аналізу наведених норм слідує, що у порядку наказного провадження судом вирішується лише прямо визначений законом перелік вимог, судовий наказ не може бути виданий судом по вимогах, які не зазначені в законі, судовий наказ видається без судового розгляду у письмовому провадженні, що не передбачає виклику та змагальності сторін.

У наказному провадженні стягненню з боржника підлягають лише безспірні суми, до яких витрати заявника на правничу допомогу не відносяться, зважаючи на положення ст. 126 ГПК України, якою для розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами витрат на правову допомогу, передбачено як подання доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, так і доведення співмірності їх розміру критеріям, визначеним ч. 4 ст. 126 ГПК України, а саме: розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, суд може за клопотанням іншої сторони, при доведенні нею неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги, зменшити їх розмір.

Отже, вирішення судом питання про розподіл між сторонами витрат на правничу допомогу адвоката відбувається за участю сторін, статус яких статтею 41 ГПК України визначений лише у справах позовного провадження, у той же час за приписами частини другої наведеної норми при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Судом враховано, що розмір та склад витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги входять до предмету доказування у справі. Водночас, за правилами наказного провадження боржник по справі позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

За загальним правилом, відповідно до вимог пункту 12 частини 3 статті 2, частини 2 статті 126, частини 4 статті 129 ГПК України розподіл судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу здійснюється за наслідками розгляду справи по суті щодо сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Натомість частиною 2 статті 12 ГПК України встановлено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

При цьому, пунктом 7 частини 1 статті 155 ГПК України передбачено, що суд під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Таким чином, під час розгляду заяви про видачу судового наказу суд не надає висновку про обґрунтованість чи необґрунтованість заявлених вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами лише за результатами розгляду справи по суті у порядку позовного провадження, що у свою чергу забезпечує дотримання принципів змагальності сторін та пропорційності у господарському судочинстві.

Частиною 3 статті 152 ГПК України встановлено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Враховуючи порядок здійснення судочинства у наказному провадженні та те, що процесуальний закон не передбачає розподілу будь-яких судових витрат, окрім судового збору під час розгляду вимоги у порядку наказного провадження, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ТОВ "ХД ТРЕЙД ЦЕНТР" про видачу судового наказу в частині стягнення із боржника 5000грн. витрат на професійну правничу допомогу. Згідно частини

2 статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини 1 статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 147, 148, 150, 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ТОВ "ХД ТРЕЙД ЦЕНТР" у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з фізичної особи - підприємця Волошиної Нелі Вікторівни 5000грне. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили 26.11.2025 та може бути оскаржена до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені ст.256, 257 ГПК України.

Суддя М.Є. Муха

Віддруковано 2 примірники: 1 - до справи, 2 - відповідачу (вул.Заводська, 10, кв.7, смт.Стара Синява Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 31400)

Представнику позивача направлено до електронного кабінету