УХВАЛА

м. Київ

24.11.2025Справа № 910/14243/25

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши заяву Комунального підприємства "КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС" (01030, місто Київ, вулиця Леонтовича, будинок 6) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця Кулик Андрія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ) заборгованості у сумі 15 299,32 грн.,

Представники сторін не викликались.

ВСТАНОВИВ:

17.11.2025 в системі «Електронний суд» представником Комунального підприємства "КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС" сформовано заяву про видачу судового наказу до фізичної особи-підприємця Кулик Андрія Анатолійовича про стягнення заборгованості у сумі 15 299,32 грн за Договором № ДНП-2021-03/12 від 17.03.2021 та передана 18.11.2025 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Подана заява обґрунтована тим, що боржник належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором № ДНП-2021-03/12 від 17.03.2021 у зв`язку з чим стягувач просить стягнути з боржника заборгованість у розмірі 15 299,32 грн, з яких 8 190,00 грн - основного боргу, 675,84 грн - пеня, 5 354,42 грн - інфляційні втрати, 1 079,06 грн - 3% річних.

В обгрунтування заяви, стягувач зазначає, що 17 березня 2021 року між комунальним підприємством «Київтранспарксервіс» (далі - Заявник, Сторона-1, КП «Київтранспарксервіс») та фізичною особою-підприємцем Куликом Андрієм Анатолійовичем (далі - Боржник, Сторона-2,ФОП Кулик А.А.) укладено Договір про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування № ДНП-2021-03/12 (далі за текстом - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору: «Сторона-1 передає за плату Стороні-2 для експлуатації, утримання та облаштування майданчик для паркування транспортних засобів (далі - майданчик для паркування) за адресою: місто Київ, Солом`янський район, вул. Августина Волошина (вул. Ярослава Галана), 30 в межах ІІІ територіальної зони паркування у м. Києві (надалі - майданчик для паркування), що включає 90 (дев`яносто) місця для платного паркування транспортних засобів, а також 10 (десять) спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю, для ведення діяльності з паркування транспортних засобів та здійснення розрахунків з юридичних та фізичних осіб за паркування їхніх транспортних засобів».

Згідно з п. 7.2. Договору: «Строк дії договору становить 1095 календарних днів від дати підписання акту приймання передачі Стороною-1 від дати підписання Акту приймання-передачі майданчика для паркування».

17.04.2021 між сторонами договору укладено акт приймання-передачі паркувального майданчика.

Представник заявляє, що оскільки Комунальне підприємство "КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС" передало місця для паркування транспортних засобів відповідно до умов укладеного договору, останній повністю виконав свої зобов`язання за Договором, а Боржник, в свою чергу, грошові зобов`язання не виконав, передані місця для паркування не оплатив, чим порушив умови Договору та майнові права Заявника, а тому така заборгованість підлягає стягненню у судовому порядку

Розглянувши заяву Комунального підприємства "КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС", суд дійшов висновку, що подана заява про видачу судового наказу не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір (ч. 2 ст. 148 ГПК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За змістом п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Судом встановлено, що 17 березня 2021 року між комунальним підприємством «Київтранспарксервіс» (далі - Заявник, Сторона-1, КП «Київтранспарксервіс») та фізичною особою-підприємцем Куликом Андрієм Анатолійовичем (далі - Боржник, Сторона-2,ФОП Кулик А.А.) укладено Договір про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування № ДНП-2021-03/12 (далі за текстом - Договір).

Пунктом 3.4 Договору передбачено, що щомісяця до 10-го числа Сторони підписують акт приймання-передачі послуг наданих в попередньому місяці. Підписання акту приймання-передачі наданих послуг здійснюється за місцезнаходженням Сторони-1. У випадку не підписання Стороною-2 акту приймання-передачі наданих послуг в строк до 10 числа акт приймання-передачі послуг наданих в попередньому місяці вважається підписаним Стороною-2 без зауважень.

Оплата вартості експлуатації майданчика починається з дня підписання акту приймання передачі Стороною-1 в експлуатацію Стороні-2 майданчика для паркування та здійснюється Стороною-2 щомісячно шляхом перерахування коштів на рахунок Сторони-1 у розмірі 100% місячної вартості експлуатації майданчика з урахування кількості календарних днів в місці, за який проводиться оплата не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, за який здійснюється розрахунок. Плата за місяць в якому підписано акт приймання-передачі здійснюється пропорційно до фактичної кількості днів експлуатації майданчика для паркування в даному місяці. Якщо акт приймання-передачі майданчика в експлуатацію підписано після 15 числа місяця, платіж вноситься до 1 (першого числа) наступного місяця.

Однак матеріали заяви не містять жодних актів приймання-передачі наданих послуг.

Окрім того Додатковою угодою №1 від 15.06.2021 до Договору про надання права на експлуатацію фіксованих місць маркування від 17.03.2021 №ДНП-2021-03/12 сторони домовились призупинити дію Договору в частині дії зобов`язань з 15.06.2021.

Доказів поновлення дії зобов`язань в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до ст. 74 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому достовірними доказами є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Разом з тим, суд зазначає, що належних доказів, які б підтверджували заявлену до стягнення заборгованість у розмірі 15299,32 грн., до заяви не додано.

Тобто, із вищенаведеного вбачається, що вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, не підтверджуються доданими до неї документами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права безспірної грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення суми грошової заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст. 150, 152, 153, 154, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству "КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця Кулик Андрія Анатолійовича про стягнення заборгованості у сумі 15 299,32 грн за Договором № ДНП-2021-03/12 від 17.03.2021.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 24.11.2025

Суддя Владислав ДЕМИДОВ