ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"19" листопада 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4594/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М., розглянувши матеріали позовної заяви (вх.№4730/25 від 14.11.2025),

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС" (вул. Чапаєва, буд.50, село Визирка, Комінтернівський р-н(п), Одеська обл., 67543; );

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС - МІНДОБРИВА" (вул. Олексія Ставніцера , буд. 60, село Визирка, Лиманський р-н, Одеська обл., 67543; );

про стягнення 128 127 508,62 грн,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 14.11.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№4730/25) Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС - МІНДОБРИВА" в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 128 127 508,62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Угоди про порядок сплати заборгованості від 25.10.2025, за якою сторони визначили наявність простроченої заборгованості відповідача перед позивачем на підставі укладених договорів про надання послуг, у загальному розмірі 128 127 508,62 грн.

Розглянувши матеріали позовної заяви суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Рішенням Конституційного Суду України №8-рп/2008 від 22.04.2008 у справі №1-18/2008 встановлено, що відповідно до статті 124 Конституції України, Конституційний Суд України та суди загальної юрисдикції здійснюють правосуддя, яке стосується конституційного, адміністративного, господарського, кримінального та цивільного судочинства. Ці види судочинства є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення. Суди реалізують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян щодо використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, відповідно до Конституції і законів України. Таким чином, Основним Законом України закладено конституційні основи для використання української мови як мови судочинства та одночасно гарантовано рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою, гарантування права громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, не означають абсолютного права сторони (учасника справи) подавати відповідні процесуальні документи мовою, якою вона володіє, якому кореспондує безумовний обов`язок суду приймати такі документи до розгляду.

Відповідно до ст. 12 Закону України Про судоустрій і статус суддів, судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Згідно з частиною 1 статті 10 ГПК України, господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою, а відповідний механізм забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою передбачено у частинах 3, 4 статті 10 ГПК України, відповідно до якої суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги положення ч. 1 ст. 10 ГПК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд зауважує, що докази надані до позовної заяви повинні бути подані державною (українською) мовою.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до статті 79 Закону України «Про нотаріат», нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд зазначає, що при зверненні із позовною заявою позивачем разом із документами, які виготовлені на іноземній мові, повинні бути подані належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на державну мову.

Між тим до позовної заяви додані копії документів, які не відповідають вищенаведеним положенням законодавства, а саме додаток №3 Договір №0110_01-М та додаток №5 Договір №КД_01_0338, які складені російською мовою та надані до суду без нотаріально засвідченого перекладу на українську мову.

Таким чином суд доходить висновку про недотримання позивачем вимог статті 164 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС" без руху, зі встановленням позивачу 10-ти денного строку для усунення виявлених недоліків, шляхом надання до суду нотаріально засвідченого перекладу вищевказаних додатків до позовної заяви, згідно вимог ст.ст. 10, 91, 162, 164, 172 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 162,164,174, 233-235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "ТРАНСІНВЕСТСЕРВІС" (вх.№4730/25 від 14.11.2025) залишити без руху.

2.Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10-ти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 13 ст. 176 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Невінгловська