ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24 листопада 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1511/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Сікорської Н.А.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Два ЕС"

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця Шейко Юлії Віталіївни 185199,64 грн боргу, що виник за договором оренди №3 від 28.12.2023, а також 302,80 грн судового збору та 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2025 до суду надійшла заява про видачу судового наказу, в якій заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з фізичної особи-підприємця Шейко Юлії Віталіївни 185199,64 грн. заборгованості за договором оренди № 3 від 28.12.2023, 302,80 грн. витрат по сплаті судового збору та 5 000,00 грн. витрат, понесених на правову допомогу адвоката.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за вимогою про стягнення витрат, понесених на правову допомогу адвоката у розмірі 5 000,00 грн., з огляду на наступне.

Частинами 1, 3статті 123 ГПК України ередбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Отже, за приписами ПК України опередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якими відповідно до частини 2статті 161 ГПК Україниє позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

При цьому, таття 150 ГПК України, яка визначає форму і зміст заяви про видачу судового наказу, на відмінуст. 162 ГПК України, не містить норми щодо подачі заявником до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.

Оскільки наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо, подання заяви з боку боржника по суті спору в межах наказного провадженнярозділ ІІ ГПК України також не передбачає.

Відповідно до частини першоїстатті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Враховуючи порядок здійснення судочинства у наказному провадженні, виходячи з приписів у тому числістатті 126 ГПК України, у боржника відсутня можливість доведення неспівмірності витрат, заявлених до стягнення заявником, що суперечить приписам частини першоїстатті 13 ГПК України.

Окрім того, зі змісту глави 8 "Судові витрати" ГПК України вбачається, що судові витрати на професійну правничу допомогу можуть бути предметом розгляду у позовному провадженні, де учасниками справи, в порядку ч.1ст. 41 ГПК України, зокрема, є сторони, які мають право доводити розмір витрат, а суд за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу та здійснити їх розподіл за результатами розгляду справи.

Разом з тим, згідно ч.2ст. 41 ГПК Українипри розгляді вимог у наказному провадженні учасники справи мають статус заявника та боржника.

Таким чином, у разі видачі судом судового наказу у ньому зазначаються судові витрати у вигляді судового збору, який справляється за подання заяви про видачу судового наказу.

З урахуванням викладеного, оскільки процесуальний закон не передбачає при здійсненні судочинства у наказному провадженні розподілу будь-яких судових витрат, окрім судового збору, у видачі судового наказу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. належить відмовити.

Відповідно до ч.2ст.152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Частиною 2 ст. 153 ГПК України визначено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першоїстатті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 12, 123, 124, 126, 147, 148, 150, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Два ЕС" у задоволенні заяви від 18.11.2025 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця Шейко Юлії Віталіївни 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя Сікорська Н.А.

1- до справи