ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

24 листопада 2025 року м. ОдесаСправа № 916/2762/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: Я.Ф. Савицького, А.І. Ярош,

розглянувши апеляційну скаргу арбітражної керуючої Орлової Тетяни Анатоліївни

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.11.2025 (суддя В.Д. Найфлейш, м.Одеса, повну ухвалу складено 10.11.2025)

у справі №916/2762/20

за заявою: ОСОБА_1

про неплатоспроможність,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Одеської області знаходиться справа №916/2762/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Постановою Господарського суду Одеської області від 16.02.2021 у справі №916/2762/20 визнано ОСОБА_1 банкрутом; введено відносно ОСОБА_1 процедуру погашення боргів та призначено арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича керуючим реалізацією майна.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.01.2024, зокрема, відсторонено арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича від виконання повноважень керуючого реалізацією майна боржника у справі №916/2762/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою суду першої інстанції від 04.07.2024 клопотання зборів кредиторів про призначення арбітражної керуючої Орлової Тетяни Анатоліївни керуючою реалізацією у справі №916/2762/20 задоволено; призначено керуючою реалізацією ОСОБА_1 арбітражну керуючу Орлову Тетяну Анатоліївну; зобов`язано арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича передати арбітражній керуючій Орловій Тетяні Анатоліївні документацію стосовно процедури реалізації боржника.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.11.2025 постановлено:

1)у задоволенні клопотання арбітражної керуючої Орлової Тетяни Анатоліївни від 17.06.2025 та від 14.10.2025 про здійснення судом огляду доказу у справі - спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_2 ), а саме: нежилого павільйону, загальною площею 259,6 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: №101, за його місцезнаходженням за участю арбітражної керуючої Орлової Тетяни Анатоліївни із залученням спеціалістів; зобов`язання власників майна, нежитлового павільйону, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: №101, забезпечити безперешкодний доступ суду, арбітражної керуючої Орлової Тетяни Анатоліївни, спеціалістів та учасників справи до вказаного нежитлового павільйону з метою його огляду відмовити;

2)у задоволенні клопотання арбітражної керуючої Орлової Тетяни Анатоліївни від 14.10.2025 про зобов`язання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_2 ) допустити керуючу реалізацією майна ОСОБА_1 арбітражну керуючу Орлову Тетяну Анатолівну для здійснення огляду та оцінки майна банкрута, розташованого за адресою: м. Одеса, проспект Маршала Жукова, 14-А, реєстраційний номер майна: 101 відмовити;

3)у задоволенні заяви від 14.10.2025 арбітражної керуючої Орлової Тетяни Анатоліївни про зобов`язання Державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Іріну Шавіріну (, вул. Центральна 132, смт. Великодолинське, Одеський р-н, Одеська обл.) прийняти від керуючої реалізацією майна ОСОБА_1 арбітражної керуючої Орлової Тетяни Анатоліївни заяву про державну реєстрацію прав; зобов`язання Державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Іріну Шавіріну (Код , вул. Центральна 132, смт. Великодолинське, Одеський р-н, Одеська обл.) зареєструвати у спільну сумісну власність подружжя ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_2 ) нежилий павільйон, загальною площею 259,6 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 101 відмовити;

4)у задоволенні заяви арбітражної керуючої Орлової Т.А. від 14.10.2025р. про зобов`язання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 зареєструвати право власності на спільну сумісну власність, а саме: на нежилий павільйон, загальною площею 259,6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер майна: №101 відмовити;

5)у задоволенні клопотання від 17.06.2025 арбітражної керуючої Орлової Тетяни Анатоліївни про видачу судового наказу відмовити;

6)у задоволенні клопотання від 14.10.2025 представника боржника ОСОБА_1 про відсторонення арбітражної керуючої Орлової Тетяни Анатоліївни відмовити.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.11.2025, арбітражна керуюча Орлова Тетяна Анатоліївна звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (вх.№4659/25 від 18.11.2025), в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу в частині пунктів 1 5 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити відповідні клопотання та заяви арбітражної керуючої; в іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2025 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В.Поліщук, суддів: Я.Ф. Савицького, А.І. Ярош.

21.11.2025 від представника ОСОБА_1 адвоката Нестеренка Станіслава Васильовича надійшли заперечення (вх.№4659/25/Д1 від 24.11.2025) проти відкриття апеляційного провадження, які мотивовані тим, що апелянтом оскаржується ухвала суду першої інстанції, яка не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

З`ясувавши у Єдиному державному реєстрі судових рішень рух справи №916/2762/20 та процесуальні дії суду першої інстанції, а також ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне повернути скаржнику апеляційну скаргу, виходячи з наступного.

До основних засад судочинства належить, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Аналогічні за змістом правила передбачені у пунктах 8, 9 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм.

Згідно із частинами першою та другою статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Статтею 255 Господарського процесуального кодексу України встановлено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України «Про міжнародне приватне право», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною шостою статті 12 Господарського процесуального кодексу України Господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

За приписами частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №2971-IX від 20.03.2023 частину першу статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства доповнено абзацом другим, за яким застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у приписах Кодексу України з процедур банкрутства законодавець утвердив пріоритет норм цього спеціального закону та субсидіарне застосування у процедурах банкрутства (неплатоспроможності) загальних норм Господарського процесуального кодексу України.

Відтак загальні норми Господарського процесуального кодексу України застосовуються при розгляді справ про банкрутство настільки, наскільки це узгоджується із логікою законодавчого регулювання відносин банкрутства (неплатоспроможності), зокрема ті норми Господарського процесуального кодексу України, що мають універсальний характер, тобто застосовні до вирішення однакових, переважно суто процедурних, питань руху справи у позовному провадженні, так само і у процедурі банкрутства (неплатоспроможності) за умови, що інше не встановлено Кодексом України з процедур банкрутства.

Відповідно до частини першої статті 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази. У випадках, передбачених цим Кодексом або Законом про банкрутство, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали, прийняттям постанови чи видачею судового наказу (частина п`ята статті 232 Господарського процесуального кодексу України).

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (частина перша статті 232 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, за загальним правилом господарського процесу, ознакою ухвали як судового рішення є те, що вона постановляється з питань застосування норм процесуального права у випадках, коли це прямо визначено в Господарському процесуальному кодексі України і таким судовим актом спір по суті не вирішується, а забезпечується створення необхідних умов для його вирішення.

Згідно положень частини першої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.08.2024 у справі №918/420/16 зазначено висновок про застосування норм права, відповідно до якого для цілей з`ясування принципів правового регулювання постановлення та оскарження таких ухвал їх можна поділити за ознаками спеціалізації та спрямованості на два типи:

-спеціальні - ухвали, які суд постановляє виключно з питань, що вирішуються у справах про банкрутство згідно з нормами Кодексу України з процедур банкрутства;

-універсальні - ухвали, які суд постановляє із загальних питань, що можуть вирішуватися як у справах про банкрутство, так і у справах позовного, інших форм провадження, та не врегульовані Кодексом України з процедур банкрутства.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.08.2024 у справі №918/420/16 також наведено висновок про застосування норм права, який полягає у тому, що системний аналіз співвідношення пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України, частини шостої статті 12, статей 254, 255 Господарського процесуального кодексу України, частини першої статті 2, частин першої, другої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства засвідчує, що у основному провадженні у справі про банкрутство (неплатоспроможність) в апеляційному порядку можуть бути оскаржені:

а)усі спеціальні ухвали місцевого господарського суду за правилом частини другої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, щодо яких цим Кодексом не встановлено виключення (зокрема, частина шоста статті 5 Кодексу України з процедур банкрутства, абзац 2 частини другої статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства);

б)ухвали, включені до переліку у частині першій статті 255 Господарського процесуального кодексу України, які суд постановляє, здійснюючи процесуальні дії та вирішуючи інші процесуальні питання, за правилами та на підставі норм Господарського процесуального кодексу України.

Суд першої інстанції постановляє універсальні ухвали у справі про банкрутство коли здійснює процесуальні дії чи вирішує процедурні питання, розглядає і вирішує клопотання, заяви, скарги за правилами та на підставі приписів Господарського процесуального кодексу України, зокрема, але не виключно за норми інститутів відводу (самовідводу) судді, процесуальних строків, судових викликів і повідомлень, судових витрат, заходів процесуального примусу, забезпечення судом повного і всебічного з`ясування обставин справи та дослідження доказів, фіксування судового процесу.

Серед спеціальних ухвал, зокрема, але не виключно: ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі (частина перша статті 35 Кодексу України з процедур банкрутства); про відмову у прийнятті заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (частина друга статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства); про залишення без руху заяви про відкриття провадження у справі (частина третя статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства); про повернення заяви про відкриття провадження у справі (стаття 38 Кодексу України з процедур банкрутства); про залишення заяви про відкриття провадження у справі без розгляду (абзац 3 частини шостої статті 38 Кодексу України з процедур банкрутства); про приєднання до матеріалів справи інших заяв (частина четверта статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства); про відкриття провадження у справі про банкрутство або відмову у відкритті провадження у справі (частина п`ята статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства); про відкладення проведення підготовчого засідання суду на час, необхідний для оформлення допуску до державної таємниці (частина одинадцята статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства) та інші ухвали, які суд першої інстанції постановляє з питань, що вирішуються виключно у справах про банкрутство за нормами Кодексу України з процедур банкрутства.

На кожній стадії судового провадження у справі про банкрутство досягнення її мети може забезпечуватися господарським судом постановленням як універсальних, так і спеціальних ухвал.

Зі змісту оскаржуваної ухвали Господарського суду Одеської області від 04.11.2025 у справі №916/2762/20 вбачається, що остання постановлена судом першої інстанції відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяв/клопотань арбітражної керуючої та фактично стосується питання забезпечення судом повного і всебічного з`ясування обставин справи і дослідження доказів.

Отже, вищенаведена ухвала, з огляду на її спрямованість, є універсальною, адже у Кодексі України з процедур банкрутства відсутня окрема норма, що передбачала б вирішення питань, за результатами розгляду яких місцевим господарським судом було постановлено оскаржувану ухвалу, виключно у справах про банкрутство за нормами цього Кодексу.

Південно-західний апеляційний господарський суд зауважує, що приписи статті 255 Господарського процесуального кодексу України свідчать про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких проміжних ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення у справі. Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18.10.2018 у справі № 912/1398/18, від 12.03.2019 у справі № 918/361/18, від 15.01.2020 у справі №923/133/19, від 19.04.2021 у справі № 910/4248/20, від 05.11.2021 у справі № 906/294/21.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

З урахуванням того, що предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції, яка з огляду на її спрямованість є універсальною та не включена законодавцем до переліку ухвал, наведеного у статті 255 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про повернення заявнику апеляційної скарги з доданими до неї документами на підставі пункту 4 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 234-235, 254, 255, п.4 ч.5 ст. 260 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Повернути апеляційну скаргу (вх.№4659/25 від 18.11.2025) арбітражній керуючій Орловій Тетяні Анатоліївні на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.11.2025 у справі №916/2762/20 та додані до неї документи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя Я.Ф. Савицький

Суддя А.І. Ярош