УХВАЛА

26 листопада 2025 року

м. Київ

cправа № 910/6583/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі - ТОВ «Нафтогаз Трейдинг», скаржник)

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2025 за результатами розгляду скарги на дії та рішення приватного виконавця

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2025

за скаргою Акціонерного товариства «Банк Альянс» на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маєвської Владлени Олександрівни

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»

до Акціонерного товариства «Банк Альянс»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання»

про стягнення 291 039 866,10 грн

та за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Банк Альянс»

до:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання»

про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Нафтогаз Трейдинг» 17.11.2025 через Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, просить, зокрема, скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2025 (повний текст постанови складено 29.10.2025), ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2025 у справі №910/6583/22 та ухвалити нове рішення, яким у задоволені скарги Акціонерного товариства «Банк Альянс» (далі - АТ «Банк Альянс») на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця в оскаржуваній частині відмовити.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.11.2025 для розгляду справи №910/6583/22 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуючої, Бенедисюка І.М., Власова Ю.Л.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) Північним апеляційним господарським судом у справі №910/6583/22 ухвалено 23.10.2025 постанову відповідно до вступної частини якої склад учасників справи зазначено: за скаргою Акціонерного товариства «Банк Альянс» на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маєвської Владлени Олександрівни у справі №910/6583/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Акціонерного товариства «Банк Альянс», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» про стягнення 291 039 866,10 грн та за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Банк Альянс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» про визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню.

Проте, у поданій скаржником касаційній скарзі не зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання, яке за первісним позовом є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, а за зустрічним позовом є відповідачем, що свідчить про невідповідність касаційної скарги вимогам пункту 3 частини другої статті 290 ГПК України.

Виходячи з вищевикладеного, Верховний Суд зазначає, що з метою усунення допущеного недоліку скаржнику необхідно привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пункту 3 частини другої статті 290 та зазначити учасника справи з урахуванням його процесуального статусу, а також повне його найменування (для юридичних осіб), та місцезнаходження (для юридичних осіб)

Отже касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 ГПК України.

Наслідком не усунення цього недоліку є повернення касаційної скарги скаржнику на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

Разом з тим, Суд звертає увагу, що відповідно до статті 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Відповідно до абзаців першого, другого частини сьомої статті 42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення; якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Згідно з приписами статті 6, 42 ГПК України:

- у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система;

- позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів;

- Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції;

- суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів);

- електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу;

- адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку;

- особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою;

- якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

З системного аналізу статті 6 ГПК України можна дійти висновку, що фізична особа та фізична особа - п ідприємець не зобов`язана реєструвати Електронний кабінет. Втім, означеною статтею 6 ГПК України передбачено, що адвокати, державні та приватні виконавці, юридичні особи, зареєстровані за законодавством України за будь-яких обставин зобов`язані зареєструвати Електронний кабінет.

В цьому випадку касаційна скарга подана ТОВ «Нафтогаз Трейдинг» через Електронний суд, який забезпечує повідомлення сторін у справі, та відповідно в електронній формі.

Суд відзначає, що учасниками справи є юридичні особи, які зобов`язані зареєструвати Електронний кабінет.

Судом встановлено, що згідно з відповіді №28333536 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» () має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС з 17.10.2023.

Водночас на момент подання касаційної скарги до Суду через Електронний кабінет, скаржником не надано доказів надіслання копії касаційної скарги з додатками Товариству з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» () в його Електронний кабінет.

З огляду на суб`єктний склад учасників справи, обраний скаржником спосіб звернення до суду з касаційною скаргою, а саме через Електронний суд, скаржник має надсилати копії документів іншим учасникам справи, які зобов`язані реєструвати Електронний кабінет, в їх Електронні кабінети.

Ненадання доказів направлення касаційної скарги, з огляду на приписи статті 292 ГПК України, не є підставою для залишення касаційної скарги без руху. Втім цей обов`язок передбачений статтею 291 ГПК України і належне його виконання покладається ГПК України на скаржника.

Таким чином, скаржнику слід виконати вимоги статті 291 ГПК України та надіслати копію касаційної скарги з доданими до неї документами Товариству з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання», а докази надіслання копії касаційної скарги з доданими до неї документами Товариству з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» надати суду у 10-ти денний строк з дня вручення цієї ухвали.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, предметом касаційного оскарження є ухвала Господарського суду міста Києва від 19.06.2025 за результатами розгляду скарги на дії та рішення приватного виконавця у справі №910/6583/22, залишена без змін Північним апеляційним господарським судом постановою від 23.10.2025, якою, зокрема:

визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маєвської Владлени Олександрівни щодо винесення 11.06.2025 постанови про арешт коштів АТ «Банк Альянс» за виконавчим провадженням з примусового виконання наказу виданого 10.06.2025 Господарським судом міста Києва у справі № 910/6583/22;

скасовано винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Маєвською Владленою Олександрівною 11.06.2025 постанову про арешт коштів АТ «Банк Альянс» за виконавчим провадженням з примусового виконання наказу виданого 10.06.2025 Господарським судом міста Києва у справі № 910/6583/22;

зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маєвську Владлену Олександрівну зняти арешт з коштів АТ «Банк Альянс» накладений за виконавчим провадженням з примусового виконання наказу, виданого 10.06.2025 Господарським судом міста Києва у справі № 910/6583/22;

закрито провадження у справі за скаргою АТ «Банк Альянс» на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маєвської Владлени Олександрівни в межах виконавчого провадження в частині вимог щодо визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маєвської Владлени Олександрівни щодо невинесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу, виданого 10.06.2025 Господарським судом міста Києва у справі №910/6583/22 та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маєвську Владлену Олександрівну зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу, виданого 10.06.2025 Господарським судом міста Києва у справі №910/6583/22.

Отже, постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2025 переглянута ухвала Господарського суду міста Києва від 19.06.2025 у справі №910/6583/22 про розгляд скарги на рішення, дії приватного виконавця.

З огляду на викладене оскаржується постанова зі справи якою переглянута ухвала про розгляд скарги на рішення, дії приватного виконавця (пункт 25 частини першої статті 255 ГПК України), яка належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки), мають право подати касаційну скаргу (пункт 2 частини першої статті 287 ГПК України).

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Отже, у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Верховний Суд звертає увагу, що частина друга статті 287 ГПК України визначає і розмежовує підстави оскарження судових рішень передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України та підстави оскарження судових рішень визначених пунктами 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України.

Відтак, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену частиною другою статті 287 ГПК України.

Суд касаційної інстанції в силу приписів статті 300 ГПК України переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно форми, змісту касаційної скарги та строку її подання.

У поданій касаційній скарзі ТОВ «Нафтогаз Трейдинг» вважає прийняті судові рішення, що оскаржуються в цій справі такими, що ухвалені з порушенням норм матеріального права, допущенням неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

При цьому скаржник не посилається на підставу подання касаційної скарги, визначеною відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України (оскільки оскаржується судове рішення, передбачене пунктом 2 частини першої статті 287 ГПК України) та не вказує, які саме норми права порушено.

При поданні касаційної скарги на судові рішення, ухвалені за результатом розгляду скарги на дії та рішення приватного виконавця, скаржнику необхідно посилатися на підставу подання касаційної скарги, визначеною відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України, при цьому касаційна скарга має містити належне обґрунтування того, у чому саме полягало невірне застосування норм матеріального права та/чи порушення норм процесуального права попередніми судовими інстанціями під час прийняття оскаржуваних судових рішень.

Наразі скаржник не зазначає підстави касаційного оскарження за відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України з огляду на предмет оскарження (постанови, прийнятої за наслідками розгляду ухвали).

З огляду на принципи диспозитивності, рівності, змагальності та межі касаційного перегляду закріплені у статті 300 ГПК України, Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті, або самостійно визначати конкретну підставу.

За таких обставин, Верховний Суд доходить висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки не містить чіткого визначення підстав, на яких подається касаційна скарга з належним обґрунтуванням, у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального та/або порушення норм процесуального права попередніми судовими інстанціями під час прийняття оскаржуваних судових актів.

Таким чином, враховуючи доводи касаційної скарги, скаржнику слід виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України та вказати підстави касаційного оскарження судового рішення, визначену у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу), з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, з огляду на предмет касаційного оскарження.

У разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу (зокрема, передбачено частиною другою статті 292 ГПК України).

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Верховний Суд роз`яснює, що у разі неусунення вищевказаного недоліку касаційної скарги у встановлений судом строк, касаційну скаргу буде повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

З огляду на викладене, касаційна скарга ТОВ «Нафтогаз Трейдинг» підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених вище недоліків, шляхом надання касаційної скарги в новій редакції із зазначенням:

всіх учасників справи, а також зазначити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої у відповідному абзаці частини другої статті 287 ГПК України, з огляду на предмет касаційного оскарження, з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Матеріали з усуненням недоліків касаційної скарги, враховуючи й надіслання копії касаційної скарги з доданими до неї документами Товариству з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання», слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії цих матеріалів іншим учасникам справи, ураховуючи приписи статей 6, 42, 291 ГПК України.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що з огляду на повноту та межі неусунення недоліків касаційної скарги протягом установленого строку може мати наслідки повернення скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України, виходячи з вищенаведеного.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 291, 292 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2025 за результатами розгляду скарги на дії та рішення приватного виконавця та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2025 у справі №910/6583/22 - залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через «Електронний суд» або поштою за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України у залежності від повноти усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова