ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 рокум. ОдесаСправа № 916/338/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Принцевської Н.М.;

суддів: Аленіна О.Ю., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м. Одеса, пр-т Шевченка, 29)

Секретар судового засідання (за доручення головуючого судді): Романенко Д.С.;

Від Фізичної особи-підприємця Бабаєва Васіфа Назім Огли особисто та представник Лавриненко О.В.;

Від Одеського обласного комунального підприємства "Видавництво "Чорномор`я" - Яковлева А.О;

Від Одеської обласної ради Сваха А.Я.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бабаєва Васіфа Назім Огли

на рішення Господарського суду Одеської області від 18.06.2025 (повний текст рішення складено 30.06.2025) суддя Петренко Н.Д.

по справі №916/338/25

за позовом Фізичної особи-підприємця Бабаєва Васіфа Назім Огли

до Одеського обласного комунального підприємства "Видавництво "Чорномор`я"

за участю третьої особи, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Одеської обласної ради

про стягнення 368 773,74 грн,

(суддя першої інстанції Петренко Н.Д., дата та місце ухвалення рішення: 18.06.2025, Господарський суд Одеської області, м. Одеса, пр-т. Шевченка, 29)

31.01.2025 Фізична особа-підприємець Бабаєв Васіф Назім Огли (далі - Позивач, ФОП Бабаєв В.) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою з вимогами про стягнення з Одеського обласного комунального підприємства "Видавництво "Чорномор`я" (далі - Відповідач, ООКП "Видавництво "Чорномор`я") 368 773,84 грн, з яких - 237 835,53 грн безпідставно набуті кошти, 107 855,91 грн інфляційні нарахування та 23 082,40 грн - 3 % річних за період до 31.01.2025).

В обґрунтування позовних вимог ФОП Бабаєв Васіф Назім Огли посилається на те, що після припинення дії Договору оренди державного майна від 24.05.2016, укладеного між Позивачем та Відповідачем, - з 24.05.2021 він продовжував сплачувати орендні платежі за користування орендованим приміщенням, яке було повернуто 28.10.2022 за актом приймання-передачі внаслідок чого орендодавець - ООКП "Видавництво "Чорномор`я" безпідставно отримало від ФОП Бабаєва Васіфа Назім Огли грошові кошти у розмірі 237 835, 53 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.06.2025 у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Бабаєва Васіфа Назім Огли відмовлено в повному обсязі; судові витрати покладено на Позивача.

Суд першої інстанції у своєму рішенні дійшов висновку, що оплати, здійснені Позивачем у справі після закінчення терміну дії договору оренди (тобто, починаючи з 25.05.2021), не підтверджують, що вони не є погашенням попередньої заборгованості ФОП Бабаєва Васіфа Назіма Огли, що виникла під час дії Договору оренди.

Місцевий господарський суд у своєму рішенні зазначив, що Позивачем не були спростовані доводи Відповідача щодо того, що ООКП "Видавництво "Чорномор`я", як балансоутримувач та орендодавець, здійснювало комплексне обслуговування та утримання будівлі, в якій розташоване орендоване майно, прибудинкової території і земельних ділянок, у зв`язку з чим уклало із постачальниками комунальних та інших послуг відповідні договори, здійснювало оплату за спожиті послуги відповідно до їх умов, а ФОП Бабаєв Васіф Назім Огли, користуючись об`єктом оренди, фактично споживав комунальні послуги та послуги з комплексного обслуговування та утримання будівлі, прибудинкової території і земельних ділянок, на яких розташоване майно.

Не погоджуючись з таким рішенням, 24.07.2025 Позивач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 18.06.2025 по справі №916/338/25.

У своїй апеляційній скарзі Позивач вважає оскаржуване рішення таким, яке підлягає скасуванню з підстав нез`ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністі висновків, викладених у зазначеному рішенні, встановленим обставинам справи, а також з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права.

На переконання Апелянта, суд першої інстанції не врахував преюдиційні факти, встановлені у справі №916/2171/23 між тими ж сторонами, а саме, що Договір оренди припинив свою дію 24.05.2021, і Відповідачу було відмовлено у стягненні з Позивача орендної плати та експлуатаційних витрат за період після цієї дати.

Таким чином Позивач стверджує, що кошти у розмірі 237 835,53 грн, сплачені ним після 24.05.2021 із призначенням «Послуги оренди», були отримані Відповідачем без достатньої правової підстави.

Позивач у своїй скарзі зазначає, що не зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів, щодо наявності заборгованості по орендної платі, та експлуатаційним витратам, суд першої інстанції самостійно, без належним на те підстав, визначив, що сплачені ФОП Бабаєв Васіф Назім Огли грошові кошти можна віднести до погашення заборгованості, що виникла під час дії Договору оренди, при цьому сам же і зазначає, що доказів такої заборгованості сторонами не надано.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні позову, не застосувавши належним чином принцип верховенства права та преюдиційності судових рішень.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бабаєва Васіфа Назім Огли на рішення Господарського суду Одеської області від 18.06.2025 по справі №18.06.2025; розгляд справи за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бабаєва Васіфа Назім Огли на рішення Господарського суду Одеської області від 18.06.2025 призначено на: 20.10.2025 о 12-30 год, зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 18.06.2025 по справі №916/338/25; витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/338/25.

30.07.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/338/25.

06.08.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Одеського обласного комунального підприємства "Видавництво "Чорномор`я" надійшов відзив на апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бабаєва Васіфа Назім Огли.

У своєму відзиві, Відповідач вважає апеляційну скаргу Позивача необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На думку Відповідача, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що в наданих Позивачем чеках не зазначено конкретний період, за який здійснено оплату, та не розмежовано орендну плату і експлуатаційні витрати.

Також, Відповідач зазначає, що Позивач не довів, що кошти не були спрямовані на погашення заборгованості, яка виникла під час дії Договору. Крім того, Позивач фактично користувався приміщенням у період з 28.05.2021 по 28.10.2022, споживав комунальні послуги, а Відповідач забезпечував обслуговування будівлі. Отже, отримані Відповідачем кошти є компенсацією понесених витрат, а не безпідставним збагаченням.

На переконання Відповідача акти звірки, на які посилається Позивач, не є належним доказом, оскільки підписані лише Відповідачем, не містять періодів, за які здійснювались платежі, і не підтверджують господарських операцій. Верховний Суд неодноразово зазначав, що акт звірки має лише інформаційний характер і не є первинним бухгалтерським документом. Також призначення платежу як «послуги оренди» не доводить, що кошти сплачувались саме як орендна плата після припинення договору.

Відповідач у своєму відзиві зазначив, що рішення у справі №?916/2171/23, яким встановлено факт припинення Договору оренди 24.05.2021, має преюдиційне значення, оскільки набрало законної сили і стосується тих самих сторін. Однак інші обставини, на які посилається Апелянт зокрема, суми, періоди та характер здійснених платежів у зазначених справах (№?916/2171/23 та №?916/2159/24) не встановлювались, тому не мають преюдиційної сили.

Додатково Відповідач зазначив, що судове рішення по справі № 916/2159/24 на цей час досі є невиконаним ФОП Бабаєв Васіф Назім Огли навіть частково ані у добровільному, ані у примусовому порядку та знаходиться на виконанні у приватного виконавця.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.10.2025 оголошено перерву в судовому засіданні по справі №916/338/25 до 20.11.2025 о 15-00 год.

17.11.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Бабаєва Васіфа Назім Огли надійшло клопотання про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.11.2025 задоволено клопотання Фізичної особи-підприємця Бабаєва Васіфа Назім Огли про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

Одеська обласна рада не скористалася своїм правом та не надала суду відзив на апеляційну скаргу, разом з тим 13.08.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Одеської обласної ради надійшли пояснення, які за своїм змістом є відзивом на апеляційну скаргу, однак враховуючи, що вони були подані з пропущенням встановленого судом строком на подачу відзиву, судова колегія залишає їх без розгляду.

20.11.2025 у судове засідання з`явилися Позивач, представник Позивача, представник Відповідача та представник третьої особи, які підтримали доводи викладені ними письмово.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу та відзив на неї, заслухавши пояснення представників Сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, судова колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи при безпосередньому дослідженні доказів, 24.05.2016 між Одеським обласним комунальним підприємством "Видавництво "Чорномор`я" (Орендодавець) і Фізичною особою-підприємцем Бабаєвим Васіфом Назімом Огли (Орендар) був укладений Договір оренди державного майна (далі Договір оренди, Договір), згідно з яким Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення другого поверху виробничого корпусу № 3-101 загальною площею 188,1 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пл. Бориса Дерев`янка, 1, вартість якого згідно з незалежною оцінкою від 13.04.2016 становить 700150,00 гри (майно), з метою розміщення швейного виробництва.

Відповідно до п. 2.1 Договору орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, вказаний в цьому договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі майна.

Згідно з п. 2.3 Договору майно вважається поверненим орендодавцю з часу підписання сторонами Акта приймання-передачі (повернення майна).

П. 3.1 Договору передбачено, що орендна плата перераховується орендодавцю щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, та визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - березень 2016 року - 8751,87 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - травень 2016 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за квітень та травень 2016 року, після їх повідомлення Держкомстатом. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п. 3.5 Договору вказана у п. 3.1 договору орендна плата не враховує ПДВ, експлуатаційні витрати Орендодавця по утриманню об`єкта оренди, податок на землю тощо, які сплачуються Орендарем окремо, на підставі виставлених Орендодавцем рахунків за ставками, що діють на час сплати.

Згідно з п. 8.1 Договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та умовами цього договору.

Договір діє з 24 травня 2016 року і до 24 травня 2017 року (п. 9.1 Договору).

Дія договору оренди припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено (п. 9.4 Договору).

У відповідності до п. 9.5 Договору у разі припинення цього договору майно повертається Орендарем Орендодавцеві не пізніше трьох робочих днів. У разі, якщо Орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкової загибелі або пошкодження та сплачує Орендодавцеві неустойку у розмірі подвійної плати за користування майном, визначеної відповідно до п.3.1 цього договору за весь час прострочення.

24.05.2016 між Одеським обласним комунальним підприємством "Видавництво "Чорномор`я" і ФОП Бабаєвим Васіфом Назімом Огли був підписаний Акт приймання-передачі майна, згідно з яким Орендодавець здав, а Орендар прийняв нежитлове приміщення другого поверху виробничого корпусу № 3-101 загальною площею 188,1 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, пл. Бориса Дерев`янка, 1, вартістю згідно з незалежною оцінкою від 13.06.2016 року 700150,00 грн.

24.05.2016 сторони уклали Додаткову угоду, якою продовжили термін дії Договору оренди майна до 24.05.2018.

24.05.2017 сторони уклали Додаткову угоду, якою продовжили термін дії Договору оренди майна до 24.05.2019.

24.05.2019 сторони уклали Додаткову угоду, якою продовжили термін дії Договору оренди майна до 24.05.2020, а також виклали п. 1.1. та п. 3.1. Договору у наступній редакції: 1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення другого поверху виробничого корпусу № 3-101 загальною площею 188,1 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пл. Бориса Дерев`янка, 1, вартість якого згідно з незалежною оцінкою від 06.05.2019 року становить 798702,00 грн, з метою розміщення швейного виробництва.. 3.1. Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і перераховується Орендодавцю щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, та становить без ПДВ за базовий місяць квітень 2019 року 10083,61 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - травень 2019 року, визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за травень 2019 року після його повідомлення Держкомстатом. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць..

22.05.2020 сторони уклали Додаткову угоду, якою продовжили термін дії Договору оренди майна до 24.05.2021 (включно).

28.10.2022 сторонами підписаний Акт повернення з оренди орендованого майна, згідно з яким Орендар передав, а Орендодавець прийняв нерухоме майно, що належить до комунальної власності, нежитлове приміщення другого поверху виробничого корпусу № 3-101 загальною площею 188,1 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, пл. Бориса Дерев`янка, 1.

В матеріалах справи містяться розрахунки 3% річних та інфляційних нарахувань, здійснені Позивачем окремо щодо орендних платежів і окремо щодо компенсаційних платежів.

На підтвердження своєї позиції Позивачем надано дублікати фіскальних чеків, відповідно до яких ним було сплачено на рахунок Відповідача наступні платежі:

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 27.05.2021 платником: Бабаєв Васіф було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 7000 грн. з призначенням платежу: «Послуги оренди Бабаєв Васіф»;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 27.05.2021 платником: Бабаєв Васіф було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 9000 грн. з призначенням платежу: «Послуги оренди ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 30.05.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 3000 грн. з призначенням платежу: «Послуги оренди ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 02.06.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 1800 грн. з призначенням платежу: «Послуги оренди ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 25.06.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 7055 грн. з призначенням платежу: «Послуги оренди Бабаєв Васіф»;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 01.07.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 3000 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 07.07.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 7000 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 12.07.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 1000 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 14.07.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 2200 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 28.07.2021 платником: ОСОБА_2 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 6975 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди ОСОБА_2 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 28.07.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 8000 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 30.07.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 4000 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 02.08.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 2000 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 04.08.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 800 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 28.08.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 8000 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 31.08.2021 платником: ОСОБА_2 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 7000 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди ОСОБА_2 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 03.09.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 3000 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 03.09.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 1000 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 09.09.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 2000 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 22.09.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 12000 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 22.09.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 7370 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди ОСОБА_2 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 29.09.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 2500 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 26.10.2021 ОСОБА_2 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 7552.40 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди ОСОБА_2 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 27.10.2021 ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 6000 грн з призначенням платежу: «За оренду, ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 26.11.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 8000 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 28.11.2021 ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 7825 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_2 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 30.11.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 7600 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 23.12.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 10000 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 29.12.2021 ОСОБА_2 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 7700 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_2 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 30.12.2021 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 9000 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 26.01.2022 ОСОБА_2 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 8420 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_2 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 31.01.2022 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 10891,09 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 03.02.2022 платником: ОСОБА_1 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 9200 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_1 »;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 11.10.2022 ОСОБА_2 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 8400 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_2 січень-лютий 2022 року»;

- за платіжною інструкцією 0.0..1 від 12.10.2022 ОСОБА_2 було сплачено на рахунок Відповідача суму у розмірі 7000 грн з призначенням платежу: «Послуги оренди, ОСОБА_2 ».

В матеріалах справи також наявні Акти звірки взаємних розрахунків за період: 01.07.2017 03.05.2023 за Договором оренди від 24.05.2016 та за Договором оренди (компенсація), які підписані лише зі сторони Одеського обласного комунального підприємства "Видавництво "Чорномор`я".

В матеріалах справи наявне рішення Господарського суду Одеської області від 21.12.2023 у справі №916/2171/23 за позовом ООКП "Видавництво "Чорномор`я" до ФОП Бабаєва Васіфа Назіма, яким було відмовлено у задоволенні позовних вимог ООКП "Видавництво "Чорномор`я" про стягнення 307 300,95 грн за період з 01.01.2022 по 28.10.2022, в т.ч. 140585,98 грн заборгованості з орендної плати, 88857,40 грн - заборгованості зі сплати експлуатаційних витрат, 30819,53 грн пені, 24934,90 грн інфляційних втрат та 5282,69 грн з огляду на закінчення строку дії Договору оренди від 24.05.2016 з 24.05.2021.

Також в матеріалах справи є рішення Господарського суду Одеської області від 08.07.2024 у справі №916/2159/24 за позовом ООКП "Видавництво "Чорномор`я" до ФОП Бабаєв Васіф Назім Огли про стягнення 387244,11 грн неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди в порядку ст. 758 Цивільного кодексу України за період з 01.01.2022 по 28.10.2022, яким позовні вимоги ООКП "Видавництво "Чорномор`я" були задоволені в повному обсязі.

Зазначене рішення було залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.10.2024.

Оцінюючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального права, в контексті встановлених обставин, судова колегія дійшла наступних висновків.

Предметом позову в даній справі є матеріально-правова вимога щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача безпідставно отриманих грошових коштів та нарахованих на неї 3% річних та інфляційних втрат.

Отже предметом доказування є обставини, що підтверджують наявність або відсутність правових підстав користування спірним майном в світлі приписів ст.1212 Цивільного кодексу України.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України (глава 83 Цивільного кодексу України) регулює випадки набуття, збереження майна без достатніх правових підстав.

Згідно з приписами частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина 2 статті 1212 Цивільного кодексу України).

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (частина 3 статті 1212 Цивільного кодексу України).

Отже, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності наступних умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14.06.2022 у справі №915/517/21, відсутністю правової підстави вважають такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин та їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

При цьому, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись і після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 920/1122/19, від 19.02.2020 у справі №915/411/19, від 21.02.2020 у справі №910/660/19, від 17.03.2020 у справі №922/2413/19.

З огляду на наведене, судова колегія повинна оцінити, чи існувала правова підстава для отримання Відповідачем спірних коштів.

Як було встановлено судовою колегією, 24.05.2016 між Одеським обласним комунальним підприємством "Видавництво "Чорномор`я" (Орендодавець) і Фізичною особою-підприємцем Бабаєвим Васіфом Назімом Огли (Орендар) був укладений Договір оренди державного майна, згідно з яким Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення другого поверху виробничого корпусу № 3-101 загальною площею 188,1 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пл. Бориса Дерев`янка, 1, вартість якого згідно з незалежною оцінкою від 13.04.2016 становить 700150,00 гри (майно), з метою розміщення швейного виробництва.

При цьому, рішенням Господарського суду Одеської області від 21.12.2023 у справі №916/2171/23 встановлені обставини припинення дії з 24.05.2021 Договору оренди майна від 24.05.2016.

Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/9823/17.

Отже, не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому, не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - Позивачів, Відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі, в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Таким чином, виходячи, що спір у справі №916/2171/23 виник між тими ж сторонами, що і у даній справі, обставини щодо припинення дії Договору оренди майна від 24.05.2016 з 24.05.2021 не підлягають доказуванню у даній справі, і не є предметом її розгляду, що підтверджується сторонами.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 19 квітня 2021 року у справі №910/11131/19 зазначав, що обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення Договору (до спливу строку дії Договору оренди), оскільки орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном та відповідає суті орендних правовідносин, що полягають у строковому користуванні орендарем об`єктом оренди на платній основі.

У зв`язку з наведеним судова колегія доходить висновку, що, оскільки строк дії договору оренди був припинений 24.05.2021, правова підстава для отримання та збереження Відповідачем коштів, сплачених Позивачем після цієї дати, відпала. Відтак зазначені суми є безпідставно збереженими коштами Відповідача у розумінні статті 1212 Цивільного кодексу України.

Як було встановлено судовою колегією, Позивачем було сплачено на рахунок Відповідача наступні платежі: за платіжною інструкцією 0.0..1 від 27.05.2021 суму у розмірі 7000 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 27.05.2021 суму у розмірі 9000 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 30.05.2021 суму у розмірі 3000 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 02.06.2021 суму у розмірі 1800 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 25.06.2021 суму у розмірі 7055 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 01.07.2021 суму у розмірі 3000 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 07.07.2021 суму у розмірі 7000 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 12.07.2021 суму у розмірі 1000 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 14.07.2021 суму у розмірі 2200 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 28.07.2021 суму у розмірі 6975 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 28.07.2021 суму у розмірі 8000 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 30.07.2021 суму у розмірі 4000 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 02.08.2021 суму у розмірі 2000 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 04.08.2021 суму у розмірі 800 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 28.08.2021 суму у розмірі 8000 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 31.08.2021 суму у розмірі 7000 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 03.09.2021 суму у розмірі 3000 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 03.09.2021 суму у розмірі 1000 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 09.09.2021 суму у розмірі 2000 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 22.09.2021 суму у розмірі 12000 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 22.09.2021 суму у розмірі 7370 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 29.09.2021 суму у розмірі 2500 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 26.10.2021 суму у розмірі 7552.40 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 27.10.2021 суму у розмірі 6000 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 26.11.2021 суму у розмірі 8000 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 28.11.2021 суму у розмірі 7825 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 30.11.2021 суму у розмірі 7600 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 23.12.2021 суму у розмірі 10000 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 29.12.2021 суму у розмірі 7700 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 30.12.2021 суму у розмірі 9000 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 26.01.2022 суму у розмірі 8420 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 31.01.2022 суму у розмірі 10891,09 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 03.02.2022 суму у розмірі 9200 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 11.10.2022 суму у розмірі 8400 грн; за платіжною інструкцією 0.0..1 від 12.10.2022 суму у розмірі 7000 грн.

Здійснивши розрахунок на підставі наданих дублікатів фіскальних чеків, судова колегія встановила, що загальний розмір сплачених Позивачем коштів становить: 7000 грн + 9000 грн + 3000 грн +1800 грн + 7055 грн + 3000 грн + 7000 грн +1000 грн + 2200 грн + 6975 грн + 8000 грн + 4000 грн + 2000 грн + 800 грн + 8000 грн + 7000 грн + 3000 грн + 1000 грн + 2000 грн + 12000 грн + 7370 грн + 2500 грн + 7552.40 грн + 6000 грн + 8000 грн + 7825 грн + 7600 грн +10000 грн + 7700 грн + 9000 грн + 8420 грн + 10891,09 грн + 9200 грн + 8400 грн +7000 грн = 107 855,91 грн, що не відповідає розрахунку, який надав Позивач до суду.

Зокрема, у своєму розрахунку Позивач додатково враховує суми, зазначені в Актах звірки взаємних розрахунків за період: 01.07.2017 03.05.2023 за Договором оренди від 24.05.2016 та за Договором оренди (компенсація), однак не надає платіжних інструкцій, які б підтверджували здійснення ним таких платежів.

Судова колегія зауважує, посилання Позивача на зазначені Акти звірки, які наявні в матеріалах справи, як на підтвердження перерахування ним на рахунок Відповідача коштів є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу Відповідачем.

Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18, від 20.04.2021 у справі № 910/14518/19.

Судом також враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 22.08.2023 у справі № 910/14570/21, згідно з якою визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню у бухгалтерському обліку. Отже, документами, які підтверджують виконання Позивачем зобов`язання з надання послуг Відповідачу, а також виникнення у Відповідача зобов`язання з їх оплати, є акти надання послуг, які є первинними бухгалтерськими документами в розумінні вказаних положень законодавства та засвідчують факт здійснення сторонами господарських операцій і містять інформацію про вартість послуг.

Згідно з частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Натомість вказані Акти звірки є односторонніми та підписаними лише Відповідачем, у зв`язку з чим не є належними доказами у даній справі, а тому не приймається судовою колегією до уваги.

Разом з тим, судова колегія не погоджується з доводами Відповідача про те, що зазначені кошти були сплачені як погашення заборгованості за минулі періоди та як оплата експлуатаційних витрат, пов`язаних з обслуговуванням об`єкта оренди під час фактичного користування ним Позивачем.

Судова колегія зауважує, що в призначенні платежів у зазначених вище дублікатах фіскальних чеків Позивачем зазначено саме «сплата орендної плати», що додатково підтверджує, що Позивачем здійснювалися саме платежі за оренду.

Разом із тим судова колегія зазначає, що посилання Відповідача на наявність у Позивача заборгованості з орендної плати станом на момент припинення дії Договору оренди не підтверджуються жодними належними доказами. Посилання ж на дані Актів звірки, які, як уже було встановлено судовою колегією, не є належним доказом, також не можуть бути прийняті судом. Жодних інших доказів, зокрема виставлених рахунків, актів приймання-передачі, первинних бухгалтерських документів, розрахунку з зазначенням періоду за який виникла заборгованість матеріали справи не містять і на підтвердження своїх доводів Відповідачем не надано, аналогічна ситуація стосується і тверджень Відповідача щодо наявності у Позивача заборгованості з оплати експлуатаційних витрат в період дії Договору оренди.

Крім того, рішенням Господарського суду Одеської області від 21.12.2023 у справі №916/2171/23 було відмовлено ООКП "Видавництво "Чорномор`я" у частині стягнення з ФОП Бабаєва Васіфа Назіма огли суми заборгованості з експлуатаційних витрат у розмірі 88 857,40 грн, оскільки без виконання ним свого обов`язку щодо виставлення ФОП Бабаєву Васіфу Назіму огли рахунків на експлуатаційні витрати у останнього не виникло обов`язку щодо їх оплати.

Натомість у даному випадку Позивачем сплачувалися кошти з призначенням платежу "за послуги оренди", а не компенсація за експлуатаційні витрати, проте суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог і зазначаючи про наявність у Позивача заборгованості з орендних платежів і компенсації експлуатаційних витрат не вказав на підставі яких доказів він дійшов таких висновків.

З огляду на викладене вище та враховуючи, що матеріали справи підтверджують факт сплати Позивачем коштів на рахунок Відповідача після припинення дії Договору оренди, колегія суддів доходить висновку, що Відповідач безпідставно набув і зберіг у себе кошти в розмірі 107 855,91 грн. У зв`язку з цим колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції в частині того, що сплачені Позивачем кошти не можуть вважатися безпідставно набутими є помилковим, а доводи Відповідача, що сплачені кошти є погашенням попередньої заборгованості Позивача є такими, що не підтверджені належними доказами.

За таких обставин позовні вимоги щодо стягнення з Відповідача безпідставно збережених коштів підлягають частковому задоволенню в сумі 107 855,91 грн.

Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до висновку, наведеного у п.84 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.02.2024 по справі № 910/3831/22, зобов`язання повернути безпідставно набуте майно виникає в особи безпосередньо з норми статті 1212 Цивільного кодексу України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Виконати таке зобов`язання особа повинна відразу після того, як безпідставно отримала майно або як підстава такого отримання відпала. Це зобов`язання не виникає з рішення суду. Судове рішення в цьому випадку є механізмом примусового виконання Відповідачем свого обов`язку з повернення безпідставно отриманих коштів, який він не виконує добровільно.

Згідно із ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За змістом статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

Враховуючи вищенаведене, Позивачем цілком правомірно нараховано інфляційні втрати на суму боргу та 3% річних.

При цьому, судовою колегією було самостійно здійснено розрахунок 3% річних із застосуванням вірної суми заборгованості та за визначений Позивачем період нарахування:

СумаПеріодКількість днівСума 3% річних
7000з 28/05/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 948 : 365 : 100 = 545,42 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 210,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025317 000,00 x 3 % x 31 : 365 : 100= 17,84 грн
9000з 28/05/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 948 : 365 : 100 = 701,26 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 270,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025319 000,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 22,93 грн
3000з 31/05/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 945 : 365 : 100 = 233,01 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 90,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025313 000,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 7,64 грн
1800з 03/06/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 942 : 365 : 100 = 139,36 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 54,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025311 800,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 4,59 грн
7055з 26/06/2021 до 31/12/5,00 x 3 % x 919 : 365 : 100 = 532,89 грн
з 01/01/2024 до 31/12/5,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 211,65 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025317 055,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 17,98 грн
3000з 02/07/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 913 : 365 : 100 = 225,12 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 90,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025313 000,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 7,64 грн
7000з 08/07/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 907 : 365 : 100 = 521,84 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 210,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025317 000,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 17,84 грн
1000з 13/07/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 902 : 365 : 100 = 74,14 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 30,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025311 000,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 2,55 грн
2200з 15/07/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 900 : 365 : 100 = 162,74 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 66,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025312 200,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 5,61 грн
6 975,00з 29/07/2021 до 31/12/5,00 x 3 % x 886 : 365 : 100 = 507,93 грн
з 01/01/2024 до 31/12/5,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 209,25 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025316 975,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 17,77 грн
8000з 29/07/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 886 : 365 : 100 = 582,58 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 240,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025318 000,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 20,38 грн
4000з 31/07/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 884 : 365 : 100 = 290,63 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 120,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025314 000,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 10,19 грн
2000з 03/08/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 881 : 365 : 100 = 144,82 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 60,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025312 000,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 5,10 грн
800з 05/08/2021 до 31/12/,00 x 3 % x 879 : 365 : 100 = 57,80 грн
з 01/01/2024 до 31/12/,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 24,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/202531800,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 2,04 грн
8000з 29/08/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 855 : 365 : 100 = 562,19 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 240,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025318 000,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 20,38 грн
7000з 01/09/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 852 : 365 : 100 = 490,19 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 210,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025317 000,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 17,84 грн
3000з 04/09/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 849 : 365 : 100 = 209,34 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 90,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025313 000,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 7,64 грн
1000з 04/09/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 849 : 365 : 100 = 69,78 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 30,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025311 000,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 2,55 грн
2000з 10/09/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 843 : 365 : 100 = 138,58 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 60,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025312 000,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 5,10 грн
12000з 23/09/2021 до 31/12/20,00 x 3 % x 830 : 365 : 100 = 818,63 грн
з 01/01/2024 до 31/12/20,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 360,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/0,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 30,58 грн
7370з 23/09/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 830 : 365 : 100 = 502,78 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 221,10 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025317 370,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 18,78 грн
2500з 30/09/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 823 : 365 : 100 = 169,11 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 75,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025312 500,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 6,37 грн
7 552,40з 27/10/2021 до 31/12/2,40 x 3 % x 796 : 365 : 100 = 494,11 грн
з 01/01/2024 до 31/12/2,40 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 226,57 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025317 552,40 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 19,24 грн
6 000,00з 28/10/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 795 : 365 : 100 = 392,05 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 180,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025316 000,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 15,29 грн
8 000,00з 27/11/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 765 : 365 : 100 = 503,01 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 240,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025318 000,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 20,38 грн
7 825,00з 29/11/2021 до 31/12/5,00 x 3 % x 763 : 365 : 100 = 490,72 грн
з 01/01/2024 до 31/12/5,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 234,75 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025317 825,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 19,94 грн
7600з 01/12/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 761 : 365 : 100 = 475,36 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 228,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025317 600,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 19,36 грн
10 000,00з 24/12/2021 до 31/12/20,00 x 3 % x 738 : 365 : 100 = 606,58 грн
з 01/01/2024 до 31/12/20,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 300,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/0,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 25,48 грн
7 700,00з 30/12/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 732 : 365 : 100 = 463,27 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 231,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025317 700,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 19,62 грн
9 000,00з 31/12/2021 до 31/12/0,00 x 3 % x 731 : 365 : 100 = 540,74 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 270,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025319 000,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 22,93 грн
8 420,00з 27/01/2022 до 31/12/0,00 x 3 % x 704 : 365 : 100 = 487,21 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 252,60 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025318 420,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 21,45 грн
10 891,09з 01/02/2022 до 31/12/21,09 x 3 % x 699 : 365 : 100 = 625,72 грн
з 01/01/2024 до 31/12/21,09 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 326,73 грн
з 01/01/2025 до 31/01/1,09 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 27,75 грн
9 200,00з 04/02/2022 до 31/12/0,00 x 3 % x 696 : 365 : 100 = 526,29 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 276,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025319 200,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 23,44 грн
8 400,00з 12/10/2022 до 31/12/0,00 x 3 % x 446 : 365 : 100 = 307,92 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 252,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025318 400,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 21,40 грн
7 000,00з 13/10/2022 до 31/12/0,00 x 3 % x 445 : 365 : 100 = 256,03 грн
з 01/01/2024 до 31/12/0,00 x 3 % x 366 : 366 : 100 = 210,00 грн
з 01/01/2025 до 31/01/2025317 000,00 x 3 % x 31 : 365 : 100 = 17,84 грн
Загальна сума нарахованих 3% річних20 791,27 грн
Таким чином, загальний розмір 3% річних становить - 20 791,27 грн, які підлягають стягненню з Відповідача.

Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних втрат в сумі 107 855,91 грн судова колегія зазначає наступне.

Індекс інфляції це додаткова сума, яка сплачується боржником і за своєю правовою природою є самостійним засобом захисту цивільного права кредитора у грошових зобов`язань і спрямована на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. В листі Верховного Суду України від 03.04.97 № 62-97 р. також наведені відповідні рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ Верховного Суду України.

Враховуючи викладене, факт знецінення або незнецінення грошових коштів і відповідно обґрунтованість заявлених до стягнення збитків від інфляції необхідно встановлювати на момент звернення до суду з позовом про таке стягнення.

Зважаючи на зміну загальної суми безпідставно збережених коштів та з урахуванням наведених рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції, колегією суддів здійснено перерахунок інфляційних втрат із застосуванням правильно визначеної суми та з урахуванням обраних Позивачем періодів нарахування відповідно до дати проведення кожного платежу та до 31.01.2025.

Розрахунок здійснювався за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Відтак, розрахунок суми інфляційних втрат має наступний вигляд:

- на суму у розмірі 7 000,00 грн за період з 28.05.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 3 938,63 грн (7 000,00 x 1.56266149 - 7 000,00 = 3 938,63 грн);

- на суму у розмірі 9 000,00грн за період з 28.05.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 5 063,95 грн (9 000,00 x 1.56266149 - 9 000,00 = 5 063,95 грн);

- на суму у розмірі 3 000,00 грн за період з 31.05.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 1 687,98 грн (3 000,00 x 1.56266149 - 3 000,00 = 1 687,98 грн);

- на суму у розмірі 1 800,00 грн за період з 03.06.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 1 012,79 грн (1 800,00 x 1.56266149 - 1 800,00 = 1 012,79 грн);

- на суму у розмірі 7 055,00 грн за період з 26.06.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 3 947,57 грн (7 055,00 x 1.55954241 - 7 055,00 = 3 947,57 грн);

- на суму у розмірі 3 000,00 грн за період з 02.07.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 1 678,63 грн (3 000,00 x 1.55954241 - 3 000,00 = 1 678,63 грн);

- на суму у розмірі 7 000,00 грн за період з 08.07.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 3 916,80 грн (7 000,00 x 1.55954241 - 7 000,00 = 3 916,80 грн);

- на суму у розмірі 1 000,00 грн за період з 13.07.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 559,54 грн (1 000,00 x 1.55954241 - 1 000,00 = 559,54 грн);

- на суму у розмірі 2 200,00 грн за період з 15.07.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 1 230,99 грн (2 200,00 x 1.55954241 - 2 200,00 = 1 230,99 грн);

- на суму у розмірі 6 975,00 грн за період з 29.07.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 3 891,94 грн (6 975,00 x 1.55798442 - 6 975,00 = 3 891,94 грн);

- на суму у розмірі 8 000,00 грн за період з 29.07.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 4 463,88 грн (8 000,00 x 1.55798442 - 8 000,00 = 4 463,88 грн);

- на суму у розмірі 4 000,00 грн за період з 31.07.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 2 231,94 грн (4 000,00 x 1.55798442 - 4 000,00 = 2 231,94 грн);

- на суму у розмірі 2 000,00 грн за період з 03.08.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 1 115,97 грн (2 000,00 x 1.55798442 - 2 000,00 = 1 115,97 грн);

- на суму у розмірі 800,00 грн за період з 05.08.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 446,39 грн (800,00 x 1.55798442 - 800,00 = 446,39 грн);

- на суму у розмірі 8 000,00 грн за період з 29.08.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 4 488,85 грн (8 000,00 x 1.56110664 - 8 000,00 = 4 488,85 грн);

- на суму у розмірі 7 000,00 грн за період з 01.09.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 3 927,75 грн (7 000,00 x 1.56110664 - 7 000,00 = 3 927,75 грн);

- на суму у розмірі 3 000,00 грн за період з 04.09.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 1 683,32 грн (3 000,00 x 1.56110664 - 3 000,00 = 1 683,32 грн);

- на суму у розмірі 1 000,00 грн за період з 04.09.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 561,11 грн (1 000,00 x 1.56110664 - 1 000,00 = 561,11 грн);

- на суму у розмірі 2 000,00 грн за період з 23.09.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 1 122,21 грн (2 000,00 x 1.56110664 - 2 000,00 = 1 122,21 грн);

- на суму у розмірі 12 000,00 грн за період з 23.09.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 6 511,15 грн (12 000,00 x 1.54259549 - 12 000,00 = 6 511,15 грн);

- на суму у розмірі 7 370,00 грн за період з 23.09.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 3 998,93 грн (7 370,00 x 1.54259549 - 7 370,00 = 3 998,93 грн);

- на суму у розмірі 2 500,00 грн за період з 30.09.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 1 356,49 грн (2 500,00 x 1.54259549 - 2 500,00 = 1 356,49 грн);

- на суму у розмірі 7 552,40 грн за період з 27.10.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 3 993,98 грн (7 552,40 x 1.52883597 - 7 552,40 = 3 993,98 грн);

- на суму у розмірі 6 000,00 грн за період з 28.10.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 3 173,02 грн (6 000,00 x 1.52883597 - 6 000,00 = 3 173,02 грн);

- на суму у розмірі 8 000,00 грн за період з 27.11.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 4 133,62 грн (8 000,00 x 1.51670235 - 8 000,00 = 4 133,62 грн);

- на суму у розмірі 7 825,00 грн за період з 29.11.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 4 043,20 грн (7 825,00 x 1.51670235 - 7 825,00 = 4 043,20 грн);

- на суму у розмірі 7 600,00 грн за період з 01.12.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 4 843,99 грн (7 600,00 x 1.63736745 - 7 600,00 = 4 843,99 грн);

- на суму у розмірі 10 000,00 грн за період з 24.12.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 5 076,56 грн (10 000,00 x 1.50765641 - 10 000,00 = 5 076,56 грн);

- на суму у розмірі 7 700,00 грн за період з 30.12.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 3 908,95 грн (7 700,00 x 1.50765641 - 7 700,00 = 3 908,95 грн);

- на суму у розмірі 9 000,00 грн за період з 31.12.2021 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 4 568,91 грн (9 000,00 x 1.50765641 - 9 000,00 = 4 568,91 грн);

- на суму у розмірі 8 420,00 грн за період з 27.01.2022 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 4 111,56 грн (8 420,00 x 1.48830840 - 8 420,00 = 4 111,56 грн);

- на суму у розмірі 10 891,09 грн за період з 01.02.2022 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 5 318,21 грн (10 891,09 x 1.48830840 - 10 891,09 = 5 318,21 грн);

- на суму у розмірі 9 200,00 грн за період з 04.02.2022 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 4 492,44 грн (9 200,00 x 1.48830840 - 9 200,00 = 4 492,44 грн);

- на суму у розмірі 8 400,00 грн за період з 12.10.2022 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 1 997,28 грн (8 400,00 x 1.23777113 - 8 400,00 = 1 997,28 грн);

- на суму у розмірі 7 000,00 грн за період з 13.10.2022 по 31.01.2025, сума інфляційних втрат становить 1 664,40 грн (7 000,00 x 1.23777113 - 7 000,00 = 1 664,40 грн);

Отже загальний розмір інфляційних втрат становить 3938,63 + 5063,95 + 1687,98+1012,79+3947,57+1678,63+3916,80+559,54+1230,99+3891,94+4463,88+2231,94+1115,97+446,39+4488,85+3927,75+1683,32+561,11+1122,21+6511,15+3998,93+1356,49+3993,98+3173,02+4133,62+4043,20+4843,99+5076,56+3908,95+4568,91+4111,56+5318,21+4492,44+1997,28+1664,40 = 110 162,93 грн, які підлягають стягненню з Відповідача.

Разом з тим судова колегія зауважує, що розрахований нею розмір інфляційних втрат є більшим, ніж той, який був заявлений Позивачем у поданих розрахунках. Однак, враховуючи, що суд позбавлений можливості виходити за межі заявлених позовних вимог, колегія доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню у розмірі, заявленому Позивачем, а саме 107 855,91 грн.

В ч.10 ст.238 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Приймаючи до уваги положення ч.10 ст.238 Господарського процесуального кодексу України та відповідне застереження в прохальній частині позову, судова колегія доходить висновку про наявність підстав для задоволення вимоги Позивача про визначення органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду у цій справі, здійснювати нарахування 3% річних, за формулою: сума 3% річних = С х 3 х Д : 365 : 100 (С - сума безпідставно набутих коштів, Д - кількість днів прострочення), на суму безпідставно набутих коштів 213 288,49 грн за період із 31.01.2025 до моменту виконання рішення суду Одеським обласним комунальним підприємством "Видавництво "Чорномор`я" (65008, м. Одеса, пл. Дерев`янка Бориса, 1, ).

Основні положення про докази та доказування, наведені у главі 5 Господарського процесуального кодексу України, передбачають, що докази мають бути досліджені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та вірогідності.

Належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Подібні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду від 16.06.2022 у справі № 910/366/21, від 19.06.2019 у справі № 910/4055/18, від 16.04.2019 у справі № 925/2301/14.

Тобто з усіх наявних у справі доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню при вирішенні спору. Отже, належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову. Належність, як змістовна характеристика та допустимість, як характеристика форми, є властивостями доказів, оскільки вони притаманні кожному доказу окремо і без їх одночасної наявності жодний доказ не може бути прийнятий судом.

Згідно зі статтею 77 Господарського процесуального кодексу України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів звертає увагу на те, що тлумачення змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд під час касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Подібні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду від 16.06.2022 у справі № 910/366/21, від 15.07.2021 у справі №916/2586/20, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18.

У силу зазначеної норми процесуального права наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить про те, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, аніж протилежний.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при ухваленні рішення дійшов помилкових висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Позивача в частині стягнення з Одеського обласного комунального підприємства "Видавництво Чорномор`я безпідставно набутих коштів, а також похідних вимог у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3 % річних.

Разом з тим, подані Позивачем розрахунки в зазначеній частині не знайшли повного підтвердження в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з чим доводи Апелянта під час апеляційного перегляду знайшли своє підтвердження лише частково, у зв`язку з чим апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Бабаєва Васіфа Назім Огли підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі Трофимчук проти України Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

За умовами статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Бабаєва Васіфа Назім Огли на рішення Господарського суду Одеської області від 18.06.2025 у справі № 916/338/25 підлягає частковому задоволенню, рішення Господарського суду Одеської області від 18.06.2025 у справі № 916/338/25 підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця Бабаєва Васіфа Назім Огли в частині стягнення з Одеського обласного комунального підприємства "Видавництво "Чорномор`я" 341 935,67 грн, з яких - 213 288,49 грн безпідставно набуті кошти, 107 855,91 грн інфляційні нарахування та 20 791,27 грн - 3 % річних за період до 31.01.2025), а також зобов`язання органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду у справі №916/338/25, здійснювати нарахування 3% річних, за формулою: сума 3% річних = С х 3 х Д : 365 : 100 (С - сума безпідставно набутих коштів, Д - кількість днів прострочення), на суму безпідставно набутих коштів 213 288,49 грн за період із 31.01.2025 до моменту виконання рішення суду Одеським обласним комунальним підприємством "Видавництво "Чорномор`я", в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам апеляційної скарги.

Керуючись ст. 129,269,270,275,277,281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бабаєва Васіфа Назім Огли на рішення Господарського суду Одеської області від 18.06.2025 по справі №916/338/25 - задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 18.06.2025 по справі №916/338/25 - скасувати частково.

3. Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду Одеської області від 18.06.2025 по справі №916/338/25 в наступній редакції:

"1. Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Бабаєва Васіфа Назім Огли до Одеського обласного комунального підприємства "Видавництво "Чорномор`я", про стягнення 368 773,74 грн - задовольнити частково.

2. Стягнути з Одеського обласного комунального підприємства "Видавництво "Чорномор`я" (65008, м. Одеса, пл. Дерев`янка Бориса, 1, ) на користь Фізичної особи-підприємця Бабаєва Васіфа Назіма Огли ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) 341 935,67 грн (з яких - 213 288,49 грн безпідставно набуті кошти, 107 855,91 грн інфляційні нарахування та 20 791,27 грн - 3 % річних за період до 31.01.2025).

3. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду у справі №916/338/25, здійснювати нарахування 3% річних, за формулою: сума 3% річних = С х 3 х Д : 365 : 100 (С - сума безпідставно набутих коштів, Д - кількість днів прострочення), на суму безпідставно набутих коштів 213 288,49 грн за період із 31.01.2025 до моменту виконання рішення суду Одеським обласним комунальним підприємством "Видавництво "Чорномор`я" (65008, м. Одеса, пл. Дерев`янка Бориса, 1, ).

4. Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у випадку часткової сплати суми основного боргу, нарахування 3% річних повинно здійснюватись на залишок заборгованості.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

6. Стягнути з Одеського обласного комунального підприємства "Видавництво "Чорномор`я" (65008, м. Одеса, пл. Дерев`янка Бориса, 1, ) на користь Фізичної особи-підприємця Бабаєва Васіфа Назіма Огли ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 4103,13 грн".

4. Стягнути з Одеського обласного комунального підприємства "Видавництво "Чорномор`я" (65008, м. Одеса, пл. Дерев`янка Бориса, 1, ) на користь Фізичної особи-підприємця Бабаєва Васіфа Назіма Огли ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 6154,69 грн.

5. Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням всіх необхідних реквізитів.

6. Матеріали справи №916/338/25 повернути до Господарського суду Одеської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 286 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 26.11.2025

Головуюча суддя: Н.М. Принцевська

Судді: О.Ю. Аленін

А.І. Ярош