ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2025 р. м. ХарківСправа №922/3397/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

за участю секретаря судового засідання Хруслової А.К.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МИКОЛАЇВСЬКА ЕЛЕКТРОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ"
доКвартирно-експлуатаційного відділу міста Харків
про стягнення коштів

за участю представників:

позивача Сурікова І.А.

відповідача Сумцова Н.В.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "МИКОЛАЇВСЬКА ЕЛЕКТРОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до КЕВ м. Харків, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 15.538.911,36 грн, з яких: 12.146.342,76 грн - заборгованість за спожиту електричну енергію, 3.392.568,60 грн - заборгованість за розподіл електричної енергії, а також судові витрати.

Фактичними підставами позову є невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати спожитої електричної енергії.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.09.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі №922/3397/25.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.10.2025 закрито підготовче провадження у справі №922/3397/25 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні по суті на 11.11.2025 о 12:30 год.

В судовому засіданні по суті 11.11.2025 у справі №922/3397/25 була оголошена перерва на 18.11.2025 об 11:40 год.

12.11.2025 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів (вх. №26320/25), а саме: підписаного акту звірки між ТОВ "МИКОЛАЇВСЬКА ЕЛЕКТРОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" та КЕВ м. Харків.

Представник позивача в судовому засіданні по суті 18.11.2025 позов підтримував та просив суд його задовольнити повністю з підставі, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Присутній у судовому засіданні по суті 18.11.2025 представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Суд зазначає, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Заслухавши вступне слово присутніх представників сторін, перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступне.

На підставі заяви-приєднання КЕВ м. Харків приєднався до Договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах Комерційної пропозиції, котра є Додатком №2. Додатками А, Б до вказаної заяви наданий перелік точок комерційного обліку споживача АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» та АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ».

Згідно з умовами укладеного між ТОВ "МИКОЛАЇВСЬКА ЕЛЕКТРОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (постачальник) та КЕВ м. Харків (споживач) Договору про постачання електричної енергії споживачу від 22.02.2024 №100/229 (далі Договір), постачальник продає електричну енергію (товар), як різновид товару для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (поставленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Орієнтовний обсяг електричної енергії, який планується придбати споживач, зазначається в Додатку №2, 3 до цього Договору та становить 18.000.000,00 кВт*год, в т.ч.: очікуваний обсяг споживання електричної енергії споживача для оператора системи розподілу АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», шо становить 16.200.000,00 кВт*год; очікуваний обсяг споживання електричної енергії споживача для оператора системи розподілу АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ, що становить 1.800.000,00 кВт*год.

Згідно з пунктом 4.1. Договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником в акті про використану електричну енергію за цим Договором, у тому числі в разі зміни.

Загальна вартість цього Договору згідно з обсягами державного бюджетного фінансування, становить 126.928.728,00 грн, у т.ч. ПДВ 21.154.788,00 грн, в т.ч. за рахунок: бюджетних коштів 10.000.000,00 грн; відшкодування від суб`єктів господарювання 116.928.728,00 грн (пункт 4.2. Договору).

У відповідності до пункту 4.5. Договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до умов Договору. Ціна (тариф) за 1 кВт*год. електричної енергії визначається відповідно до Додатка №2 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною.

Пунктом 4.8. Договору визначено, що споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії у складі вартості (ціни) електричної енергії через постачальника.

Згідно з пунктом 5.1. Договору розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються на підставі виставленого учасником рахунку та акту про використану електричну енергію відповідно до статей 46, 48, 49 БК України протягом 180 банківських днів з моменту підписання його сторонами шляхом перерахування споживачем грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання та продовжується на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2025 року, але не пізніше 31.03.2025, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором (пункт 15.1. Договору в редакції Додаткової угоди від 30.12.2024 №20).

Додатковими угодами №№1-24 сторони вносили зміни до Договору щодо його ціни, вартості 1 кВт*год. електричної енергії, переліку точок комерційного обліку споживача, тощо.

На виконання умов Договору позивач у грудні 2024 продав відповідачу електричну енергію в загальній кількості 1.558.703,00 кВт*год. на загальну суму 12.146.342,76 грн, про що свідчать довідки АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» та АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ». Також позивач у грудні 2024 надав відповідачу послуги з розподілу електричної енергії на загальну суму 3.392.568,60 грн.

Позивачем надсилався на електронну та поштову адреси відповідача рахунок від 08.01.2025 №100/229/12/1 на загальну суму 15.538.911,36 грн з ПДВ, а також Акт про приймання-передавання товарної продукції від 31.12.2024 на загальну суму 15.538.911,36 грн з ПДВ.

Як зазначає позивач, заборгованість відповідача за спожиту в грудні 2024 електричну енергію становить 12.146.342,76 грн, а за надані послуги з розподілу електричної енергії за грудень 2024 складає 3.392.568,60 грн та залишається несплаченою.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту шляхом вжиття наведених у позові способів захисту права.

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві зазначив, що КЕВ м. Харків є бюджетною установою, який в своїй діяльності фінансується із державного бюджету, та є розпорядником бюджетних коштів виключно в рамках взятих на себе зобов`язань бюджетного періоду. Невиконання КЕВ м. Харків зобов`язання по оплаті за надані послуги сталося внаслідок недостатку бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Для сплати заборгованості за попередній період (сплата штрафних санкцій) у КЕВ м. Харків відсутнє відповідне фінансування. Відповідач не зможе сплатити добровільно заборгованість, яка виникла за минулий рік.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу (пункт 14 частини першої статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Пунктом 1 частини третьої статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Статтею 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події.

Судом встановлено настання строків виконання грошових зобов`язань відповідача. Так, у відповідності до пункту 5.1. Договору розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються на підставі виставленого учасником рахунку та акту про використану електричну енергію відповідно до статей 46, 48, 49 БК України протягом 180 банківських днів з моменту підписання його сторонами шляхом перерахування споживачем грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Як свідчать матеріали справи, позивачем надсилався на електронну та поштову адреси відповідача рахунок від 08.01.2025 №100/229/12/1 на загальну суму 15.538.911,36 грн з ПДВ, а також Акт про приймання-передавання товарної продукції від 31.12.2024 на загальну суму 15.538.911,36 грн з ПДВ. Факт отримання відповідачем рахунку та акту не заперечується у відзиві.

Згідно з пунктом 5.1. Договору розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються на підставі виставленого учасником рахунку та акту про використану електричну енергію відповідно до статей 46, 48, 49 БК України протягом 180 банківських днів з моменту підписання його сторонами шляхом перерахування споживачем грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Станом на дату розгляду справи заборгованість відповідача за Договором за спожиту електричну енергію становить 12.146.342,76 грн, а за послуги з розподілу електричної енергії складає 3.392.568,60 грн та залишається несплаченою, про що свідчить наданий сторонами Акт звірки взаємних розрахунків, який підписаний між сторонами.

У відзиві відповідач посилається на відсутність бюджетних асигнувань для фінансування оплати.

Суд зазначає, що відсутність бюджетних асигнувань для фінансування оплати за надані позивачем послуги не є підставою для звільнення від обов`язку їх оплати. Оскільки Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Наведений висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №916/1345/18.

Аналогічний правовий висновок про те, що сама собою відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання викладено в постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі № 3-77гс17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2018 у справах № 925/246/17, № 925/974/17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 12-46гс18 (пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 911/4249/16).

Згідно з частиною першою статті 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

В силу статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, що передбачено частиною першою статті 612 ЦК України.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідачем доказів, які б спростовували факт наявності заборгованості зі спожитої в грудні 2024 електричної енергії в розмірі 12.146.342,76 грн та за послуги з розподілу електричної енергії в загальній сумі 3.392.568,60 грн до суду не надано.

Відповідно до частини першої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приймаючи до уваги приписи статті 526 ЦК України, якою передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов Договору та діючого законодавства та оскільки відповідачем не спростовано наявності заборгованості, суд дійшов висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 12.146.342,76 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 3.392.568,60 грн - заборгованості за розподіл електричної енергії.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 186.466,94 грн покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 4, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків (Україна, 61024, Харківська обл., м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 61, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МИКОЛАЇВСЬКА ЕЛЕКТРОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» (Україна, 54055, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 39/1, ) 12.146.342,76 грн заборгованість за спожиту електричну енергію, 3.392.568,60 грн заборгованість за розподіл електричної енергії та 186.466,94 грн витрати зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "19" листопада 2025 р.

Суддя Н.С. Добреля