РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2025Справа № 910/10555/25

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Руваспецбуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Згарда"

про стягнення 163 296,49 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Руваспецбуд" (далі - ТОВ "Руваспецбуд", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Згарда" (далі - ТОВ "ТД "Згарда", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 163 296,49 грн за договором поставки, укладеним у спрощений спосіб.

Позов обґрунтований тим, що у порушення вказаного договору відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання з поставки оплаченого позивачем товару, у зв`язку з чим у ТОВ "ТД "Згарда" виник обов`язок з повернення позивачу вартості непоставленого товару.

У позові ТОВ "Руваспецбуд" просить стягнути з відповідача попередню оплату в сумі 140 072,40 грн, інфляційні втрати в сумі 18 509,29 грн та 3% річних у сумі 4 714,80 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2025 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 04.07.2024 ТОВ "Руваспецбуд" (покупець) направив на електронну адресу ТОВ "Торговий дім "Згарда" (постачальник) проект договору поставки № 0307/2024 від 03.07.2024, за умовами якого постачальник зобов`язаний передати власність покупцеві металопрокат в кількості, якості, номенклатурі та асортименті, наведених у рахунках або специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язаний прийняти продукцію і оплатити її у строки, передбачені даним договором та додатком до нього (п. 1.1, 1.2 договору).

Відповідач вказаний проект договору отримав, проте, не підписав, однак і заперечень щодо нього не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України (що діяв на час спірних правовідносин) за загальним правилом господарський договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частиною 1 ст. 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст. 205 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що згідно з отриманим проектом договору відповідач надіслав позивачу рахунки на оплату товару в загальній сумі 456 752,40 грн, а саме: № 81 від 03.07.2024 на суму 243 601,20 грн та № 83 від 05.07.2024 на суму 213 151,20 грн.

У свою чергу, на підставі вищевказаних рахунків, позивач сплатив відповідачу вартість замовленого товару в сумі 456 752,40 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 547 від 05.07.2024 на суму 213 151,20 грн, № 546 від 05.07.2024 на суму 243 601,20грн.

При цьому сторони погодили адресу поставки товару та контактних осіб, які прийматимуть товар: Нова пошта, м. Івано-Франківськ, відділення 32, Глинянська Галина.

Зважаючи на вказані обставини, зміст вказаних правовідносин та враховуючи наведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли господарські правовідносини з поставки товару шляхом укладення договору у спрощений спосіб.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Як свідчать матеріали справи, відповідач умови договору виконав неналежним чином, а саме - поставив лише частину товару у кількості 10,4 т на суму 316 680,00 грн, що підтверджується актом приймання-передачі товару від 11.07.2024. Інша частина товару у кількості 4,6 т на суму 140 072,00 грн залишилася непоставленою, на підтвердження чого позивачем був складений акт недостачі товару від 11.07.2024 на суму 140 072,00 грн.

17.07.2024 позивач направив на електронну адресу відповідача вказаний акт та 30.06.2025 надіслав засобами поштового зв`язку претензію про повернення вартості непоставленого товару в сумі 140 070,00 грн, яка була залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтями 525, 526 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували поставку відповідачем товару чи повернення позивачу попередньої оплати за непоставлений товар в сумі 140 072,00 грн.

За таких обставин, оскільки відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що вимоги ТОВ "Руваспецбуд" про стягнення попередньої оплати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просив стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 18 509,29 грн та 3 % річних у сумі 4 714,80 грн, нараховані за прострочення грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених матеріальних втрат, суд встановив, що з відповідача підлягають стягненню 3 % річних у сумі 4 714,80 грн та інфляційні втрати у сумі 18 509,29 грн, тобто у сумах, заявлених позивачем.

За таких обставин позов ТОВ "Руваспецбуд" підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Руваспецбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Згарда" про стягнення 163 296,49 грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Згарда" (02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, буд. 4, прим. 27, ідентифікаційний код 45100725) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Руваспецбуд" (78640, Івано-Франківська обл., Косівський р-н, с. Космач, вул. Чорновола В., буд. 185, ідентифікаційний код 44048387) заборгованість у сумі 140 072 (сто сорок тисяч сімдесят дві) грн 40 коп., інфляційні втрати в сумі 18 509 (вісімнадцять тисяч п`ятсот дев`ять) грн 29 коп., 3% річних у сумі 4 714 (чотири тисячі сімсот чотирнадцять) грн 80 коп. та судовий збір у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складене 25 листопада 2025 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня підписання повного рішення.

Суддя Головіна К. І.