ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2025м. ДніпроСправа № 904/2684/25 (215/1086/25)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мартинюка С.В. розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

за позовом ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг

до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", м. Кривий Ріг

про відшкодування моральної шкоди, завданої хронічним професійним захворюванням

в межах справи №904/2684/25

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНИК", м.Київ

до боржника Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ", м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

про визнання банкрутом

РУХ СПРАВИ

17.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завданої хронічним професійним захворюванням.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.03.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ" про відшкодування моральної шкоди, завданої хронічним професійним захворюванням.

10.06.2025 через систему "Електронний суд" до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від АТ "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ" надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.08.2025 клопотання представника АТ Криворізький залізорудний комбінат про передачу за підсудністю цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат про відшкодування моральної шкоди, завданої хронічним професійним захворюванням задоволено. Постановлено передати справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві, за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області, в провадженні якого перебуває господарська справа № 904/268/25, відносно Акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат про банкрутство.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.09.2025 матеріали справи №215/1086/25 передано на розгляд судді Мартинюку С.В. в межах справи про банкрутство №904/2684/25 та присвоєно єдиний унікальний номер справи №904/2684/25 (215/1086/25).

Ухвалою господарського суду від 22.09.2025 прийнято до свого провадження справу №904/2684/25 (212/1086/25) за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завданої хронічним професійним захворюванням. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у ній матеріалами.

30.09.2025 до суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про часткове визнання позовних вимог.

02.10.2025 до суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач працював на шахті "Гвардійська" (перейменовано на шахту ""Козацька") АТ "Криворізький залізорудний комбінат". 07.02.2024 позивач був звільнений з роботи у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, яке перешкоджало продовженню даної роботи. За результатами первинного огляду 24.12.2024 МСЕК позивачу встановлено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 25% по радикулопатії безстроково, визначено потребу в медикаментозному та санаторно-курортному лікуванні і забезпеченні виробами медичного призначення. Враховуючи тривалість роботи на підприємстві відповідача, яка становить більше 27 років, довготривале перенесення ним фізичного болю та страждань, а також пов`язаних з ними моральних переживань, зумовлених ушкодженням здоров`я на виробництв., з перспективою погіршення фізичного стану та необхідністю проходження курсів дороговартісного медикаментозного та санаторно-курортного лікування; ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 25% безстроково, позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування завданої йому моральної шкоди у розмірі 240 000 00 грн.

Позиція відповідача

Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного. Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання складено з окремою думкою, відповідно до якої відповідач, як роботодавець, не винен у виникненні професійних захворювань у позивача, оскільки умови праці в яких працював позивач, створювалися АТ "Кривбасзалізрудком", а є наслідком недосконалості технологічної розробки корисних копалин підземним способом, в результаті чого на робочому місці параметри шкідливих факторів перевищували гранично допустимий рівень. Відповідач задля профілактики виникнення хронічних захворювань постійно впроваджував нові технології, дотримувався основних напрямків в організації технологічних процесів та раціоналізації обладнання згідно вимог гігієни та промислової санітарії, узв`язку з чим вина відповідача за незабезпечення безпечних умов праці в даній справі відсутня. Позивачем не доведено відповідними доказами характеру та обсягу, глибину свої моральних страждань, заявлений розмір відшкодування моральної шкоди є необґрунтованим. Також відповідач зазначає, що стягнуті кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди є доходом в розумінні Податкового кодексу України який підлягає оподаткуванню на час виконання рішення суду.

В подальшому відповідачем подано заяву про часткове визнання позовних вимог, відповідно до якої відповідач зазначив, що діюче законодавство України не встановлює єдиного механізму визначення розміру моральної шкоди, водночас Кодекс законів про працю та Закон України Про колективні договори і угоди передбачають можливість врегулювання відповідних компенсацій у колективному договорі, який є обов`язковим для роботодавця та всіх працівників. В 2020 році між відповідачем, як роботодавцем та трудовим колективом, в особі виборних профспілкових органів, був укладений колективний договір на 2020 - 2022 роки, котрий 01.07.2024 доповнено пунктом 25.19, що встановлює механізм розрахунку компенсації моральної шкоди працівникам (у тому числі звільненим) у разі професійного захворювання або нещасного випадку на виробництві. Формула визначення суми враховує стаж роботи у шкідливих умовах, розмір мінімальної заробітної плати на 1 січня відповідного року, відсоток втрати працездатності та коефіцієнт 1,25 за відсутності вини працівника. У випадку позивача, який має 27 років 8 місяців стажу у шкідливих умовах, 25 % втрати працездатності та не має встановленої вини, компенсація складає 67 500 грн ((27х8000х25/100)х1,25). Натомість заявлений позивачем розмір 240 000 грн не підтверджений жодним розрахунком чи критеріями, що суперечить принципу змагальності й обов`язку доведення своїх вимог.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі

Предметом доказування по даній справі є встановлення факту порушення прав позивача, наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та заподіяними стражданнями, а також розміру цих страждань.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

ОСОБА_1 працював на шахті "Козацька" (колишня назва "Гвардійська") АТ "Криворізький залізорудний комбінат", яке є правонаступником виробничого об`єднання "Кривбасруда", що підтверджується відомостями відомостями трудової книжки серії НОМЕР_1 від 27.07.1993 (а.с. 16-17).

Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) форми П-4 затвердженого начальником Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Тригубенко В.О від 18.06.2024 (далі акт, а.с. 18-21), встановлено що хронічне професійне захворювання (отруєння) виникло за таких обставин працюючи підземним дорожно-колійним робітником на дільниці №26 шахти "Козацька" ("Гвардійська") АТ "Кривбасзалізрудком" у період з 23.12.2022 по 07.02.2024, ОСОБА_1 в підземних умовах шахти виконував роботи з прибирання вручну гірничої маси при очищенні основи рейкового шляху; перекидав та розподіляв щебінь вручну; розрізав рейки; демонтував рейкові стики; закріплював рейки на дерев`яних шпалах; встановлював бовти, прибирав костилі; встановлював та кріпив контррейки; встановлював та регулював перевідний механізм; підносив та розміщував шпали, рейки, бруси, костилі, скріплення, інструменти та матеріали; виправляв шляхові сигнали, очищував вирубку і водостічні канавки після ремонту; заготовлював матеріали для бетонних сумішей, завантужавав їх у дозуючи пристрої і бетонозмішувачі; перекидав та розподіляв щебінь чи бетонну суміш при виконанні робіт з профілювання основи рейкового шляху; підпирав шпали вручну та механізованим ручним інструментом; виконував розбивку, монтаж, демонтаж стрілкових переводів, кріпив їх до шпал.

В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення вантажів з причини технологічного обмеження робочого простору, що перешкоджає їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перевантаженням.

Працюючи у період з 24.10.2011 по 23.12.2022 гірником підземним шахти "Гвардійська" відкритого акціонерного товариства, публічного акціонерного товариства та акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", з 01.01.1995 по 20.03.1995, з 31.07.1996 по 30.09.1996 та з 08.10.1996 по 24.10.2011 підземним машиністом навантажувальної машини шахти "Гвардійська" виробничого об`єднання "Кривбасруда" та відкритого акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", умови праці також характеризувалися перевантаженням. (пункт 17 акту).

У пункті 18 акту причинами виникнення хронічного професійного захвалювання (отруєння) визначено важкість праці:

- маса вантажу, що підіймається та переміщується вручну, перевищувала на 06 кг і складала 36 кг при нормі до 30 кг;

- періодичне перебування у незручній робочій позі 45% зміни при норм, до 25%;

- нахили тулуба (вимушені, більше 30 градусів) 111 разів за зміну, при нормі 51-100 разів;

- згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил "Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості і напруженості трудового процесу", затверджених наказом МОЗ України №248 від 08.04.2014.

Згідно пункту 20 вказаного акту особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи: не встановлено, через тривалий час роботи в умовах дії шкідливих факторів та зміною керівників структурних підрозділів та керівників дільниць.

Вказаний акт містить окрему думку членів комісії з розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання у ОСОБА_1 начальника медико-санітарної частини АТ "Кривбасзалізрудком" ОСОБА_2 , інспектора з охорони праці служби охорони праці АТ "Кривбасзалізрудком" ОСОБА_3 (далі окрема думка, а.с. 21).

Відповідно до окремої думки вказано, що виникнення професійних захворювань у ОСОБА_1 є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом, в результаті чого на робочому місці параметри шкідливих факторів перевищували гранично-допустимий рівень.

Жодних заяв про відмову від дорученої роботи у зв`язку з небезпекою для здоров`я, або розірвання трудового договору за власним бажанням у зв`язку з невиконанням підприємством законодавства про охорону праці від ОСОБА_1 не надходило. Тому відповідальність за виникнення професійного захворювання у ОСОБА_1 лежить безпосередньо на ньому самому.

Крім того, з метою попередження виникнення професійних захворювань у працівників АТ "КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ", відповідно до статті 13 Закону України "Про охорону праці", у АТ "КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ" постійно впроваджуються нові технології, дотримуються основних напрямків в організації технологічних процесів та раціоналізації обладнання згідно вимог гігієни та промислової санітарії в частині комплексної механізації та автоматизації виробничих операцій, ведеться робота з пропаганди безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці. Відповідні заходи підтверджуються Колективним договором АТ "КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ" та іншими документами.

Згідно довідки Міністерства охорони здоров`я України серії 12 ААА №140011 від 24.12.2024 (а.с. 22) про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, за результатами первинного огляду ОСОБА_1 ступінь втрати працездатності у розмірі 25% з 16.12.2024 безстроково.

На підтвердження погіршення стану здоров`я та проходження медичного лікування, позивачем долучено до матеріалів виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) лікування хворого (а.с. 23-31) та медичний висновок №753 від 16.05.2024 (а.с. 32-33) лікарської-експертної комісії спеціалізованого профілактичного закладу охорони здоров`я про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння).

Позивач зазначає, що втратив професійну працездатність, переносить фізичні страждання та відчуває біль через отриману травму, що позбавило його нормальних життєвих зв`язків, та вимагає додаткових зусиль для організації життя, виходячи з вищевикладеного позивач просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо моральної шкоди

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ч. 2 ст.153 Кодекс законів про працю України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Згідно статті 153 Кодекс законів про працю України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Статтею 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

У відповідності зі ст.237-1 Кодекс законів про працю України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпілі на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання.

У відповідності зі ст. ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Ушкодження здоров`я, заподіяне позивачу під час виконання трудових обов`язків, спричиняє йому моральні й фізичні страждання, які полягають у перенесенні фізичного болю, в суттєвому порушенні функцій організму, обмеженні можливості вести звичний спосіб життя, повною мірою реалізовувати свої наміри в професійній сфері, постійному перенесенні страждань у повсякденному житті, призводять до необхідності залучення додаткових зусиль для організації життя, отримання лікування.

Зазначені негативні явища мають місце в житті позивача у зв`язку з професійним захворюванням, яке призвело до втрати позивачем професійної працездатності в ступені 25% (безстроково), тому суд приходить до висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 Цивільного кодексу України).

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставі статті 237-1 КЗпП України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

При цьому, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях (Шевченко проти України, Харук та інші проти України, Скордіно проти Італії) і в Практичній інструкції по зверненню в ЄСПЛ від 28 березня 2007 року, затвердженій Головою ЄСПЛ на підставі ст. 32 Регламенту ЄСПЛ, посилається на те, що в справах про присудження морального відшкодування, суд має визначити розмір моральної шкоди з огляду на розміри присудження компенсації у подібних справах та об`єктивної оцінки психотравматичної ситуації.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, не спростовують встановлених судом обставин щодо наявності у позивача моральної шкоди та підстав її відшкодування. Матеріали справи підтверджують, що саме професійне захворювання стало наслідком тривалого впливу шкідливих виробничих факторів на робочому місці позивача, що є достатньою правовою підставою для виникнення у нього моральної шкоди. Твердження відповідача про відсутність його вини у виникненні професійного захворювання через недосконалість технологічної розробки корисних копалин не звільняє його від обов`язку забезпечити працівнику безпечні та здорові умови праці, оскільки попри впровадження окремих заходів, позивач фактично працював у шкідливих умовах, що й призвело до стійкої втрати працездатності.

При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої позивачу моральної шкоди суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, істотність вимушених негативних змін в його житті, ступінь втрати професійної працездатності, виходить із засад розумності, виваженості та справедливості та визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 240 000,00 грн., що буде помірним спричиненій позивачу шкоді та достатнім для її відшкодування.

Також, відповідач звернувся до суду із заявою про часткове визнання позову, в обґрунтування якої зазначив, що у 2020 році між відповідачем як роботодавцем та трудовим колективом в особі виборних профспілкових органів було укладено колективний договір на 2020-2022 роки, який 01.07.2024 доповнено пунктом 25.19. Зазначений пункт передбачає механізм визначення розміру компенсації моральної шкоди працівникам (у тому числі звільненим) у разі професійного захворювання або нещасного випадку на виробництві. Формула розрахунку враховує стаж роботи у шкідливих умовах, розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року, відсоток втрати працездатності та коефіцієнт 1,25 за умови відсутності вини працівника. На думку відповідача, у випадку позивача, який має 27 років 8 місяців стажу у шкідливих умовах, 25 % втрати працездатності та не має встановленої вини, сума компенсації складає 67 500 грн ((27х8000х25/100)х1,25).

Статтею 191 Господарського процесуального кодексу України установлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Господарський суд приймає заяву відповідача про часткове визнання позову, проте, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали у здоров`ї позивача, їх незворотного характеру, встановленого розміру втрати професійної працездатності у 25 % безстроково, характеру фізичних страждань та постійного дискомфорту, а також обмеження можливості здійснювати звичайні повсякденні дії, що призводить до істотної зміни життєвих умов позивача.

Додатково суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження волевиявлення позивача щодо застосування пункту 25.19 Колективного договору АТ "Криворізький залізорудний комбінат", а також доказів досягнення між позивачем та АТ "Криворізький залізорудний комбінат" погодження щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди.

Отже, застосування пункту 25.19 Колективного договору у даному випадку є неможливим і не може бути підставою для зменшення заявлених вимог.

З урахуванням вищевикладеного позовні вимоги підлягають задоволенні у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Звертаючись з даним позовом до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області позивачем заявлено майнову вимогу про відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" вбачається, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи;

В даному випадку позивач звільнений від сплати судового збору.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, належний розмір судового збору за подання даного позову (розмір майнових вимог складає 240 000,00 грн) складає 2400,00 грн.

Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті у сумі 67 500, господарський суд вважає за необхідне стягнути несплачений судовий збір в розмірі 2065,00 з відповідача безпосередньо на користь державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 76-80, 86, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завданої хронічним професійним захворюванням - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (50026, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Зимових Походів (Симбірцева), буд. 1А; ідентифікаційний код юридичної особи 00191307) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) моральну шкоду заподіяну ушкодженням здоров`я на виробництві (професійним захворюванням) у розмірі 240 000,00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (50026, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Зимових Походів (Симбірцева), буд. 1А; ідентифікаційний код юридичної особи 00191307) на користь державного бюджету (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 2065,00 грн - судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя С.В. Мартинюк