номер провадження справи 3/179/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2025 Справа №908/2936/25

м. Запоріжжя, Запорізька область

Господарський суд Запорізької області у складі судді Педорича С.І.,

за участю секретаря судового засідання Данилейко К.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ» (вул. Одеська, 12, м. Запоріжжя, 69001; ідентифікаційний код юридичної особи 40521769)

до відповідача: Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (вул. Героїв полку «Азов», 137, м. Запоріжжя, 69091; ідентифікаційний код юридичної особи 32121458)

про стягнення коштів у розмірі 22 926,12 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Неткал Олександр Олександрович, адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № ЗП 001814 від 27.09.2018, ордер АР № 1271118 від 20.10.2025;

Сечина Людмила Олександрівна, керівник, виписка з ЄДР;

від відповідача: Резніченко Ірина Анатоліївна, довіреність №984/20-25 від 03.01.2025.

РУХ СПРАВИ.

22.09.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ» (скорочене найменування ОСББ «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ») до відповідача Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (скорочене найменування Концерн «МТМ») про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 15 011,27 грн, інфляційних втрат в розмірі 6484,87 грн, трьох процентів річних в розмірі 1429,98 грн. Судові витрати у справі зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн просить покласти на відповідача.

Одночасно заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2025 справу №908/2936/25 передано на розгляд судді Педоричу С.І.

Ухвалою суду від 25.09.2025 відкрито провадження у справі №908/2936/25 в порядку спрощеного позовного провадження; присвоєно справі номер провадження 3/179/25; постановлено здійснювати розгляд справи №908/2936/25 в судовому засіданні 21.10.2025 об 11:00 год. з повідомленням (викликом) учасників справи.

20.10.2025 від представника позивача ОСББ «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ» через електронну пошту до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи (підписана КЕП).

21.10.2025 до суду від представника відповідача Концерну «МТМ» через систему «Електронний суд» надійшла заява про проведення судового засідання 21.10.2025 без участі представника відповідача.

Ухвалою суду від 21.10.2025 відкладено розгляд справи на 13.11.2025 на 10:30 год.

06.11.2025 від представника позивача надійшла заява з клопотанням про долучення до матеріалів справи документів, що підтверджують оплату послуг на отримання професійної-правничої допомоги.

У судовому засіданні 13.11.2025 технічна фіксація здійснювалась за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов повністю, просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

У судовому засіданні 13.11.2025 судом безпосередньо досліджені докази, які наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні 13.11.2025 суд визнав наявні документи достатніми для об`єктивного та всебічного розгляду спору, внаслідок чого після переходу до стадії ухвалення судового рішення, в судовому засіданні, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини) та повідомлено, що повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач обґрунтовує позов порушенням відповідачем зобов`язань щодо оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території будинку по вул. Одеська, буд. 12 як балансоутримувачем частини нежитлового приміщення № 42 підвального поверху (Літ.А-5) у складі приміщень (кімнат) №16-19 та частини місць загального користування №1-3 та №6-9, загальною площею 56, 29 кв.м.

Просить стягнути з відповідача заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території за період з 02.05.2022 по 04.07.2025 у розмірі 15 011,27 грн, інфляційних втрат в розмірі 6484,87 грн та трьох процентів річних в розмірі 1429,98 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзив на позов не надав.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами

У судовому засіданні представник відповідача надав пояснення, відповідно до яких просив у задоволенні позову відмовити з наступних мотивів:

- відповідач фактично не використовував приміщення у спірний період;

- між позивачем та відповідачем у спірному періоді не укладався договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком;

- відповідачеві не направлялися повідомлення про проведення загальних зборів ОСББ «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ» та не повідомлялося про прийняті рішення зборів; відповідач не брав участі в таких зборах;

- з матеріалів справи не вбачається направлення на адресу відповідача рахунків на оплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території будинку по вул. Одеська, буд. 12.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 15 011,27 грн, інфляційних втрат в розмірі 6484,87 грн та трьох процентів річних в розмірі 1429,98 грн.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (наявність чи відсутність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості з оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи були сплачені відповідачем внески на утримання будинку та прибудинкової території), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником (чи правомірно нараховані штрафні санкції).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

У житловому багатоквартирному будинку № 12 (далі будинок), що розташований за місцезнаходженням: м. Запоріжжя, вул. Одеська, створено та діє Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ» (позивач), яке зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ідентифікаційний код юридичної особи 40521769).

Установчими зборами ОСББ «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ» 30 травня 2016 року затверджено статут ОСББ «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ».

26 серпня 2016 року рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради №506/47 вирішено:

ВИЛУЧИТИ з господарського відання міського комунального підприємства «Основаніє» житловий будинок №12 по вул. Одеська разом з тепловим лічильником, інвентарний номер №13564560/ВР13, залишковою вартістю 0,00 грн, крім квартир та нежитлових приміщень, зазначених у додатку;

ПЕРЕДАТИ в управління об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Одеський узвіз» житловий будинок №12 по вул. Одеська разом з вузлом обліку теплової енергії, інвентарний номер №13564560/ВР13, залишковою вартістю 0,00 грн та оригіналом технічної документації на будинок згідно з актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс за відповідною формою.

31 серпня 2016 року на підставі Акту приймання-передачі було передано в управління ОСББ «Одеський узвіз» житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Одеська, буд. 12, крім:

квартир комунальної власності м. Запоріжжя, а саме: №3, №16 загальною площею 98,26 кв.м;

нежитлового приміщення комунальної власності м. Запоріжжя, а саме: приміщення №42, загальною площею 219,34 кв.м.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.02.2022 №96/17 «Про передачу частини нежитлового приміщення №42 підвального поверху (літ. А-5) по вул. Одеська, буд. 12 в господарське відання Концерну «Міські теплові мережі» було вирішено: ВИЛУЧИТИ з господарського відання комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» та ПЕРЕДАТИ в господарське відання КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» частину нежитлового приміщення №42 підвального поверху (Літ. А-5) по вул. Одеська, буд. 12 у складі приміщень (кімнат) №16-19 та частини місць загального користування №1-3 та №6-9, загальною площею 56,29 кв.м первісною вартістю 155 614,14 грн, залишковою 49 641,54 грн.

Протоколами загальних зборів ОСББ «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ» №1 від 30.01.2022; №4 від 20.12.2022; №1 від 14.01.2024; №1 від 11.01.2025 затверджено розмір внесків на управління багатоквартирним будинком 7,00 грн за 1 кв.м, що також підтверджується відповідними кошторисами ОСББ «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ» на 2022-2025 роки.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.02.2022 №96/17 «Про передачу частини нежитлового приміщення № 42 підвального поверху (літ. А-5) по вул.Одеська, буд.12 в господарське відання Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» було вирішено: вилучити з господарського відання комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» та передати в господарське відання Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» частину нежитлового приміщення №42 підвального поверху (літ. А-5) по вул. Одеська, 12 у складі приміщень (кімнат) №16-19 та частини місць загального користування №1-3 та №6-9 загальною площею 56,29 кв.м, первісною вартістю 155 614,14 грн, залишковою 49 641,54 грн.

Відповідно до акту прийому-передачі №4 від 02.05.2022 КП «ВРЕЖО №7» вилучає з господарського відання, а Концерн «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» приймає частину нежитлового приміщення №42 підвального поверху (літ. А-5) площею 56,29 кв.м у складі приміщень (кімнат) №16-19 та частини місць загального користування №1-3 та №6-9 по вул. Одеська, 12.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №479/10 від 25.06.2025 вилучено з господарського відання Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» та передано в господарське відання комунальному підприємству «ГРАДПРОЕКТ» частину нежитлового приміщення №42 підвального поверху (літ. А-5) по вул. Одеська, 12 загальною площею 56,29 кв.м (приміщення №16-19 та частинуприміщень загального користування №1-3, №6-9).

Відповідно до акту прийому-передачі №1 від 04.07.2025 Концерн «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» передав, а комунальне підприємство «ГРАДПРОЕКТ» прийняло в господарське відання частину нежитлового приміщення №42 підвального поверху (літ. А-5) по вул. Одеська, 12, загальною площею 56,29 кв.м (приміщення №16-19 та частину приміщень загального користування №1-3, №6-9).

У 2025 році позивач двічі звертався до відповідача з претензіями щодо сплати заборгованості за надані послуги з управління будинком в сумі 18 277,91 грн за період з 01.01.2021 по 31.05.2025 (претензія №17 від 13.06.2025 та претензія №20 від 11.07.2025).

Зазначені претензії залишені відповідачем без задоволення, що й стало причиною звернення з позовом до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ.

Щодо суми основного боргу.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Зокрема, правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон про ОСББ).

Згідно зі статтею 1 Закону про ОСББ об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону про ОСББ основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до статті 10 Закону про ОСББ вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом). Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.

До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (частина шоста статті 13 Закону про ОСББ).

Відповідно до статті 15 Закону про ОСББ співвласник зобов`язаний, зокрема, виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів (ст. 16 Закону про ОСББ).

Згідно з ст.17 вказаного Закону, для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (ч. 1 ст. 20 Закону про ОСББ).

Статтею 23 Закону про ОСББ передбачено, що власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Рішеннями загальних зборів ОСББ «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ» у 2022-2025 роках затверджено щомісячний розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 7,00 грн. за 1 кв.м.

Доказів того, що рішення загальних зборів співвласників ОСББ «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ», а також рішення установчих зборів визнані недійсними (скасовані) у встановленому чинним законодавством порядку в матеріалах справи не міститься.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача, заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території за період з 02.05.2022 по 04.07.2025 у розмірі 15 011,27 грн.

З цього приводу суд зазначає, що Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.02.2022 №96/17 «Про передачу частини нежитлового приміщення №42 підвального поверху (літ. А-5) по вул. Одеська, буд.12 в господарське відання Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» було вирішено: вилучити з господарського відання комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» та передати в господарське відання Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» частину нежитлового приміщення №42 підвального поверху (літ. А-5) по вул. Одеська, 12 у складі приміщень (кімнат) №16-19 та частини місць загального користування № 1-3 та № 6-9 загальною площею 56,29 кв.м, первісною вартістю 155 614,14 грн, залишковою 49 641,54 грн.

Факт приймання-передачі частини нежитлового приміщення №42 підвального поверху (літ. А-5) площею 56,29 кв.м в господарське відання Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» підтверджується актом прийому-передачі №4 від 02.05.2022.

Передача з господарського відання Концерн «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» в господарське відання комунального підприємства «ГРАДПРОЕКТ» відбулася 04.07.2025 року на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №479/10 від 25.06.2025, та оформлена Актом №1 від 04.07.2025.

З урахуванням викладеного суд висновує, що в період з 02.05.2022 по 04.07.2025 частина нежитлового приміщення №42 підвального поверху (літ. А-5) по вул. Одеська, 12, загальною площею 56,29 кв.м перебувала в господарському відання Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ».

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі ГК України) та статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 136 ГК України визначено, що право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Фактично в період з 02.05.2022 по 04.07.2025 володів, користувався та розпоряджався комунальним майном той суб`єкт господарювання, якому таке майно було передане рішенням місцевої ради. Отже, саме Концерн «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» повинен був вирішити питання щодо сплати внесків на утримання будинку (Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Центрального апеляційного господарського суду від 09.04.2025 у справі № 908/1945/24 та від 07.06.2024 у справі № 908/1415/23).

При цьому, відсутність договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, не є підставою для відмови від виконання зобов`язання з оплати внеску на утримання будинку та прибудинкової території для будь-якої особи (Правова позиція Верховного Суду України, постанова по справі № 910/123/17 від 13 лютого 2018 і у регулюванні вказаних відносин слід уникати зайвого формалізму, тобто необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог (правова позиція Верховного суду в постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року № 11-989заі18 та Постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 500/26/22).

Щодо аргументів відповідача, що він фактично не використовував приміщення у спірний період, суд зазначає, що фактичний спосіб реалізації права господарського відання, зокрема, щодо форми реалізації своїх прав передбачених правом господарського відання, відноситься до виключної компетенції відповідача, та не впливає на обов`язок сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

Щодо аргументів відповідача, що він не брав участі загальних зборах ОСББ «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ» та не повідомлявся про прийняті рішення, суд зазначає, що позивачем направлялась відповідачу претензія №20 від 11.07.2025, до якої додавалися протоколи зборів ОСББ «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ» та кошториси на 2022-2025 роки. Сама по собі відсутність представників відповідача на загальних зборах ОСББ не робить рішення, прийняті загальними зборами, недійсними.

Докази оскарження таких рішенні чи визнання їх недійсними в матеріалах справи відсутні.

Наданий позивачем розрахунок заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 15 011,27 грн перевірений судом та визнано таким, що відповідає дійсному періоду заборгованості та розмірам внесків на утримання майна ОСББ «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ», встановлених рішеннями загальних зборів, внаслідок чого, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСББ «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ» про стягнення з Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» 15 011,27 грн заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Окрім основної суми боргу в розмірі 15 011,27 грн позивачем нараховано та заявлено до стягнення за період з 02.05.2022 по 04.07.2025 інфляційні втрати в розмірі 6484,87 грн та три проценти річних в розмірі 1429,98 грн.

З приводу вимог про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат суд зауважує на наступне.

Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у статті 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень статті 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Оскільки правовідносин, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, то на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

На час вирішення спору в суді доказів сплати внесків відповідачем суду не надано.

Разом з тим, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів затвердження загальними зборами порядку сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, які б встановлювали строк для оплати вказаних внесків. Статут (в частині наданій позивачем до суду) позивача також не містить відповідних положень для врегулювання порядку та строків сплати внесків. Рахунків, які б виставлялися відповідачу для оплати внесків та докази їх надсилання на адресу міської ради не надано.

Таким чином, обов`язок щодо сплати внесків за утримання будинку та прибудинкової території у Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» виник з пред`явленням даного позову.

За таких обставин, підстав для задоволення позову в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних з відповідача суд не вбачає, а розрахунок інфляційних втрат та 3% річних наданий позивачем є необґрунтованим.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться протоколом загальних зборів ОСББ «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ» № 1 від 30.05.2016 (а.с. 18- 22), рішенням виконкому Запорізької міської ради № 506/47 від 26.08.2016 (а.с. 23), актом приймання-передачі (а.с. 24-27), протоколами загальних зборів ОСББ «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ» (а.с. 43-58), Кошторисами ОСББ «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ» (а.с.59-62), рішенням виконкому Запорізької міської ради № 96/17 від 23.02.2022 (а.с. 48), актом приймання-передачі № 4 від 02.05.2022 (а.с. 49), рішенням виконкому Запорізької міської ради №479/10 від 25.06.2025 (а.с.78), актом приймання-передачі №1 від 04.07.2025 (а.с.79), претензіями позивача (а.с.64-76), розрахунком заборгованості (а.с. 15-17).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Таким чином, інші аргументи сторін, які не висвітлені в цьому рішенні, не мають істотного значення для вирішення справи.

Отже, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення заборгованості по внескам та платежам співвласників багатоквартирного будинку у розмірі 15 011,27 грн.

В частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 6 484,87 грн та трьох процентів річних у розмірі 1429,98 грн слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання позову слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Позивачем до позовної заяви додано платіжну інструкцію №944 від 18.09.2025 про сплату суми 3 028,00 грн судового збору.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог у розмірі 65,28% від заявлених сум, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1976,68 грн - витрат по сплаті судового збору (3028, 00 грн х 65,28% =1976,68 грн).

Стосовно судових витрат на правничу допомогу адвоката.

Позивач в позовній заяві просив покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмір 8000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Зі змісту ст. і ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно частин 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно, витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування таких витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Відповідач проти покладення на нього судових витрат на правничу допомогу адвоката у заявленій позивачем сумі (8000,00 грн) не заперечував.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу у даній справі позивач надав суду такі документи: договір про надання правничої допомоги №15/25 від 15.09.2025, укладений між позивачем (Замовник) та адвокатом Неткалом Олександром Олександровичем; додаткову угоду №1 від 17.09.2025; рахунок-фактуру №СФ-280-юр від 19.09.2025 на суму 5000,00 грн; рахунок-фактуру № СФ-325-юр від 03.11.2025 на суму 3000,00 грн; платіжну інструкцію №945 від 19.09.2025 на суму 5000,00 грн, платіжну інструкцію №951 від 03.11.2025 на суму 3000,00 грн; акт від 04.11.2025 приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) до договору про надання правничої допомоги № 15/25 від 15.09.2025 на суму 8000,00 грн.

Відповідно до п. 1.1 Договору про надання правничої допомоги предметом даного Договору є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його (або інших осіб, в інтересах яких укладено даний договір) прав та законних інтересів. У випадку необхідності конкретизації характеру, кількості та вартості робіт (правової допомоги). Сторони підписують додаткову угоду до даного Договору, в якій конкретизують характер правової допомоги (зокрема, але не виключно оскарження конкретних рішень контролюючих органів, представництва інтересів Клієнта в судах всіх інстанцій по конкретній справі, органах виконавчої служби (державної чи приватної), інших державних органах, установах, організаціях, а також перед іншими юридичними особами (будь-якої форми власності) та фізичними особами, участь у переговорах та інших спірних ситуаціях, в яких існує ймовірність порушення прав та законних інтересів Клієнта тощо).

За умовами п. 2.2 Договору про надання правничої допомоги Адвокат бере на себе виконання наступних дій з надання правової допомоги: представництво інтересів клієнта в будь-яких органах державної, законодавчої та виконавчої влади, СБУ, органах прокуратури, податкових органах, поліції, судових органах усіх інстанцій, органах місцевого самоврядування, органах управління установ, організацій, підприємств та їх об`єднань незалежно від форми власності, керівних органах об`єднань громадян;

- збирання відомостей про факти, які можуть бути використані як докази у зв`язку з виконанням доручення:

- використання засобів захисту, передбачених КПК України, ЦПК України, КАСУ та іншими законами України;

- виконання інших дій, передбачених законодавством.

17.09.2025 сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги №15/25 від 17.09.2025.

Відповідно до умов додаткової угоди №1 від 17.09.2025 сторони погодили, що Клієнт доручає, а Адвокат зобов`язується надати послуги професійної правничої допомоги, а саме:

- ознайомлення з матеріалами наданими ОСББ «Одеський узвіз», проведення правового аналізу матеріалів та визначення судової перспективи по справі, узгодження правової позиції;

- підготовка та подання до Господарського суду Запорізької області позовної заяви про стягнення заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території;

- представництво інтересів Клієнта у Господарському суді Запорізької області під час розгляду позовної заяви про стягнення заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території.

У п. 2. Додаткової угоди сторони погодили, що гранична вартість робіт/послуг (гонорар), спрямованих на виконання п.1 даної Додаткової угоди, які виконані (надані) Адвокатом не може перевищувати 30 000 (Тридцять тисяч) гривень 00 коп.

Також сторони погодили (п.3), що вартість виконаних адвокатом робіт (послуг) (гонорар) обчислюється шляхом множення загальної кількості витрачених Адвокатом годин для вивчення документів, підготовки документів (скарг, заяв, позовних заяв і т.д.), підготовки пояснень і т.д. За участь в кожному судовому засіданні Адвоката, Клієнт сплачує на користь Адвоката Гонорар у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок незалежно від тривалості такого засідання (без часового виміру надання такої послуги).

У випадку, якщо призначене судом судове засідання не відбулося з причин, незалежних від Адвоката (відкладення судового засідання в день, коли таке засідання повинно було відбутися або перенесення дати судового засідання без його фактичного проведення), але про таку обставину стало відомо тільки після прибуття адвоката до приміщення суду - вартість такої послуги розраховується виходячи із 100% Гонорару, означеного в п.3 даної додаткової угоди (п.4 додаткової угоди).

Відповідно до п. 5. Додаткової угоди сторони обумовили, що враховуючи складність справи, необхідність вивчення великої кількості первинних документів, винятковим значення справи для Клієнта, впливом вирішення справи на репутацію Клієнта, а також враховуючи ринкову вартість години роботи адвоката гонорар (вартість) години роботи Адвоката становить 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 коп. за кожну годину витраченого часу.

У п.6. Додаткової угоди сторони передбачили, що порядок оплати за даною додатковою угодою встановлюється наступним чином 100% оплата вартості послуг професійної правничої допомоги не пізніше трьох робочих днів з моменту отримання рахунку. Виставлений рахунок є підставою для оплати послуг професійної правничої допомоги Адвокатом.

Підсумкова вартість виконаних робіт (гонорару) за даною додатковою угодою обчислюється Сторонами сумами актів приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт). В акті приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) Адвокат обов`язково зазначає кількість витрачених годин та хвилин на кожну частину роботи (окремо складання заяв, скарг, позовів, судових засідань тощо).

Послуги з правової допомоги у даній справі надавались позивачу адвокатом Неткалом Олександром Олександровичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №ЗП 001814 від 27.09.2018) на підставі ордеру АР №1271118 від 20.10.2025.

До матеріалів справи позивачем надані докази проведення повної оплати за надані правничі послуги.

Суд зазначає, що критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Разом із тим, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Отже, дослідивши зміст наданої адвокатом Неткалом Олександром Олександровичем професійної правничої допомоги за Договором №15/25 від 15.09.2025, суд вважає, що такий зміст наданої правничої допомоги в цілому відповідає умовам за Договору, при цьому суд виходить з того, що враховуючи конкретні обставини справи, адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

За результатами вирішення спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню судом частково, при цьому судом визнано необґрунтованим розрахунок інфляційних нарахувань та річних відсотків.

Ураховуючи вище наведене у сукупності, надавши оцінку доказам щодо фактично понесених ОСББ «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ» витрат на професійну правничу допомогу, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає, що 5 222,40 грн, які є пропорційними сумі задоволених позовних вимог, становлять співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі, а тому вимога позивача про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката підлягає задоволенню в цій сумі. У стягненні інших витрат на професійну правничу допомогу відмовляється.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (вул. Героїв полку «Азов», 137, м. Запоріжжя, 69091; ідентифікаційний код юридичної особи 32121458) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ» (вул. Одеська, 12, м. Запоріжжя, 69001; ідентифікаційний код юридичної особи 40521769) суму 15011,27 грн (п`ятнадцять тисяч одинадцять гривень 27 коп.) заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за період з 02.05.2022 по 04.07.2025. Видати наказ.

Стягнути з Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (вул. Героїв полку «Азов», 137, м. Запоріжжя, 69091; ідентифікаційний код юридичної особи 32121458) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОДЕСЬКИЙ УЗВІЗ» (вул. Одеська, 12, м. Запоріжжя, 69001; ідентифікаційний код юридичної особи 40521769) суму 1976,68 грн (одна тисяча дев`ятсот сімдесят шість гривень 68 коп.) витрат зі сплати судового збору та 5 222,40 грн (п`ять тисяч двісті двадцять дві гривні 40 коп.) судових витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 6484,87 грн та трьох процентів річних у розмірі 1429,98 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний 20.11.2025.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.І. Педорич