ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24 листопада 2025 року м. Черкаси справа № 925/1433/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Чевгуза О.В., розглянувши заяву заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Черкаської окружної прокуратури через підсистему "Електронний суд" подав заяву про забезпечення позову, в якій прокурор просив суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на земельні ділянки за кадастровими номерами :01:002:0049 площею 0,8142 га та :01:002:0050 площею 0,1133 га, розташовані в селищі Сокирна, Черкаського району, Черкаської області;

- заборони вчиняти будь-які дії, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини та дії Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, її територіальними органами, зокрема Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області та іншим особам щодо державної реєстрації земельних ділянок за кадастровими номерами :01:002:0049 площею 0,8142 га та :01:002:0050 площею 0,1133 га, розташовані в селищі Сокирна, Черкаського району Черкаської області.

В обґрунтування заяви прокурор зазначає, що на підставі проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розробленої 17.06.2013 ФОП Окрепка А.І. відділом Управління у Черкаському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області 19.06.2013 проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,9275 га з кадастровим номером :01:002:0008, як землі рекреаційного призначення (для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, код 07.01), яка розташована в селищі Сокирна, Черкаського району Черкаської області.

У подальшому, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 № 1423-IX та рішення державного реєстратора виконавчого комітету Будищенської сільської ради Дудіної-Богданової К.О. від 09.10.2023 № 69655531 за Будищенською сільською радою на земельну ділянку площею 0,9275 га з кадастровим номером :01:002:0008 зареєстровано речове право комунальної власності від 09.10.2023 № 52044903.

На підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, виготовленої 06.08.2025 ФОП Пономаренко А.В. здійснено поділ земельної ділянки площею 0,9275 га з кадастровим номером :01:002:0008 на 2 окремі нові земельні ділянки: площею 0,8142 га з кадастровим номером :01:002:0049 та площею 0,1133 га з кадастровим номером :01:002:0050, державну реєстрацію яких, проведено 22.08.2025 кадастровим реєстратором відділу Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, як землі рекреаційного призначення (для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, код 07.01).

Прокурором зазначено, що в ході встановлення підстав для представництва встановлено, що земельна ділянка площею 0,9275 га з кадастровим номером :01:002:0008, в межах поворотних точок якої сформовано земельні ділянки з кадастровим номером :01:002:0049 та з кадастровим номером :01:002:0050, сформована за рахунок земель державного лісового фонду та згідно матеріалів лісовпорядкування, а також відповідної інструментальної зйомки знаходиться в межах кварталу 1 виділів 3, 4, 5 Свидівоцького лісництва філії «Центральний лісовий офіс» ДСГП «Ліси України».

Відповідно до проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Черкаське лісове господарство» Черкаського обласного управління лісового та мисливського господарства (Свидівське лісництво), розробленого Українським держаним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Київська лісовпорядна експедиція» Державного агентства лісових ресурсів України від 2014 року, квартал 1 Свидівського лісництва філії «Черкаське лісове господарство» складається з лісопаркової частини лісів зелених зон.

Відповідно до проведеної головним лісничим філії «Черкаське лісове господарство» ДП «Ліси України» ОСОБА_1 інструментальної зйомки земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0008 площею 0,9275 га та її накладення на землі державного лісового фонду Свидівоцького лісництва філії «Черкаське лісове господарство» встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах кварталу 1 виділів 3, 4, 5 Свидівоцького лісництва філії «Черкаське лісове господарство».

Відповідно до виготовленої Дворак Б.М. схеми розміщення первинної земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0008 на матеріалах лісовпорядкування, наданої листом філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України» від 25.07.2025 № 6914/36.6-2025 вбачається, що остання накладається на землі лісогосподарського призначення у кварталі 1 виділів 3,4,5 Свидівського лісництва та відноситься до земель державного лісового фонду та підтверджується планово-картографічними матеріалами.

Відповідно до інформації філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України» від 15.10.2025 № 10823/36.6-1-2025 дві нові земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0049, :01:002:0050 входять в межі кварталу 1 виділів 3,4,5 Свидівоцького лісництва як єдиний лісовий масив.

За доводами прокурора, відповідно до даних Публічної кадастрової карти України в кварталі 1 виділів 3,4,5 Свидівоцького лісництва, виведено з власності Держави земельну ділянку лісогосподарського призначення без відома та погодження філії «Центральний лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» з кадастровим номером :01:002:0008 площею 1,3 га.

Відповідно до інформації ВО «Укрдержліспроект» від 26.08.2025 № 02/1197- 25 та долученого до неї фрагменту накладки на ортофотоплан з публічної кадастрової карти України з нанесеними межами кварталів Свидівського лісництва ДП «Черкаське лісове господарство» ДП «Ліси України» за матеріалами базового лісовпорядкування 2013 року, земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0008 накладається на землі державного лісового фонду (виділів 3,4,5, кварталу 1 Свидівського лісництва).

Також, згідно з інформацією ВО «Укрдержліспроект» від 03.11.2025 № 02/1675-25 та долученого до неї фрагменту накладки на ортофотоплан з публічної кадастрової карти України з нанесеними межами кварталів Свидівського лісництва ДП «Черкаське лісове господарство» ДП «Ліси України» за матеріалами базового лісовпорядкування 2013 року, земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0049, :01:002:0050 накладаються на землі державного лісового фонду (виділів 3,4,5, кварталу 1 Свидівського лісництва).

Зазначені обставини в своїй сукупності за твердженням прокурора вказують на формування земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0008, а відтак і спірних земель з кадастровими номерами :01:002:0049 та :01:002:0050 за рахунок земель державного лісового фонду (2 категорія лісів, в межах у кварталу 1 виділів 3,4,5 Свидівоцького лісництва філії «Черкаське лісове господарство» ДП «Ліси України»).

З огляду на вказане, прокурор доводить, що земельні ділянки: площею 0,8142 га з кадастровим номером :01:002:0049 та площею 0,1133 га з кадастровим номером :01:002:0050 підлягають витребуванню у Будищенської сільської ради на користь держави в особі Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області, а їх державна реєстрація в Державному земельному кадастрі, як землі рекреаційного призначення підлягають скасуванню: через перевищення Будищенською сільською радою наданих законом повноважень під час реєстрації права комунальної власності на землі державного лісового фонду 2 категорія лісів; реєстрація права комунальної власності на земельну ділянку державного лісового фонду без попереднього її вилучення у постійного лісокористувача ДСГП «Ліси України»; порушення порядку зміни цільового призначення земельної ділянки лісогосподарського призначення; відсутності погодження органу виконавчої влади з питань лісового господарства на відведення у власність земельної ділянки, тому заступником керівника Черкаської окружної прокуратури разом з заявою про забезпечення позову до Господарського суду Черкаської області подано позовну заяву.

За таких обставин, прокурор вважає, що без застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арештів та заборони вчиняти будь-які інші дії щодо земельних ділянок за кадастровими номерами :01:002:0049 площею 0,8142 га та :01:002:0050площею 0,1133 га, можливість здійснення яких не передбачені на землях лісогосподарського призначення, у тому числі проводити будь-які земельні чи будівельні роботи, у випадку задоволення позову Черкаської окружної прокуратури у даній справі, порушений інтерес держави не буде поновлено у обсязі заявлених позовних вимог, з урахуванням специфіки обраного способу захисту.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 ГПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Згідно з п. 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому судових рішень і задоволених вимог позивача.

Водночас забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Необхідно розрізняти види (способи) забезпечення позову, які можуть застосовуватись до позовів майнового характеру, а які - для забезпечення немайнових позовних вимог, тобто фактично заходи забезпечення позову можна поділити на майнові та немайнові. Майнові заходи забезпечення мають застосовуватись для забезпечення позовних вимог майнового характеру, тобто таких, де матеріальна позовна вимога виражена саме в грошовій формі в ціні позову в розумінні ст. 163 ГПК України.

Метою застосування заходів забезпечення позову майнового характеру є обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача, на момент пред`явлення прозову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

Заходи забезпечення немайнового характеру спрямовані на покладення на відповідача чи інших осіб обов`язку вчинити активні дії чи утриматись від їх вчинення, не пов`язаних з передачею грошових сум чи майна.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Крім того, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що п. 1 ст. 6 Конвенції забезпечує всім «право на суд», яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання зґашз дио, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі «Кюблер проти Німеччини», заява № 32715/06).

Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені «правом на суд».

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 914/2072/20.

Законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Судом враховано, що в немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду, зокрема, від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, від 25.02.2019 у справі № 924/790/18, від 13.05.2019 у справі № 911/1551/18, від 11.10.2019 у справі № 910/4762/19, від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 та постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 917/805/23.

Прокурором в заяві зазначено, що в ході встановлення підстав для представництва виявлено, що земельна ділянка площею 0,9275 га з кадастровим номером :01:002:0008 ( в межах поворотних точок якої сформовано земельні ділянки з кадастровим номером :01:002:0049 та з кадастровим номером :01:002:0050) сформована за рахунок земель державного лісового фонду та згідно матеріалів лісовпорядкування, а також відповідної інструментальної зйомки знаходиться в межах кварталу 1 виділів 3, 4, 5 Свидівоцького лісництва філії «Центральний лісовий офіс» ДСГП «Ліси України».

На підставі вказаного, прокурор звернувся до суду з позовною заявою в якій зазначив, що земельні ділянки: площею 0,8142 га з кадастровим номером :01:002:0049 та площею 0,1133 га з кадастровим номером :01:002:0050 підлягають витребуванню у Будищенської сільської ради на користь держави в особі Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області, а їх державна реєстрація в Державному земельному кадастрі, як землі рекреаційного призначення підлягають скасуванню: через перевищення Будищенською сільською радою наданих законом повноважень під час реєстрації права комунальної власності на землі державного лісового фонду 2 категорія лісів; реєстрація права комунальної власності на земельну ділянку державного лісового фонду без попереднього її вилучення у постійного лісокористувача ДСГП «Ліси України»; порушення порядку зміни цільового призначення земельної ділянки лісогосподарського призначення; відсутності погодження органу виконавчої влади з питань лісового господарства на відведення у власність земельної ділянки.

Суд враховує, що підставою звернення прокурора до суду з позовом є незаконні дії відповідачів щодо зміни цільового призначення новосформованих земельних ділянок за кадастровими номерами: :01:002:0049 площею 0,8142 га та :01:002:0050 площею 0,1133 га, які за цільовим призначенням діями відповідачів вже віднесено до земель рекреаційного призначення, що призвело до передачі їх у користування для потреб будівництва, тоді як до передачі в користування зазначені земельні ділянки, які сформовані шляхом поділу земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0008 площею 0,9275 га відносились до земель державного лісового фонду, тому припущення прокурора, що невжиття заходів забезпечення цього позову може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, є достатньо обґрунтованим.

Встановлені судом обставини свідчать, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить/унеможливить поновлення прав та/або законних інтересів позивача у разі задоволення позову.

Таким чином, з огляду на викладене вище, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, дотримання збалансованості інтересів сторін, встановивши наявність правового зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, врахувавши ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову.

У разі зміни таких обставин сторони не позбавленні права звернутись із відповідною заявою про скасування заходів про забезпечення позову.

Згідно з ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Отже, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що відповідач чи інша зацікавлена особа не позбавлені права та можливості звернутись до суду з окремим клопотанням про застосування заходів зустрічного забезпечення у відповідності до ст. 141 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області про забезпечення позову.

Накласти арешт на земельні ділянки за кадастровими номерами :01:002:0049 площею 0,8142 га та :01:002:0050 площею 0,1133 га, розташовані в селищі Сокирна, Черкаського району Черкаської області;

Заборонити вчиняти будь-які дії, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини та дії Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, її територіальними органами, зокрема Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області та іншим особам щодо державної реєстрації земельних ділянок за кадастровими номерами :01:002:0049 площею 0,8142 га та :01:002:0050 площею 0,1133 га, розташовані в селищі Сокирна, Черкаського району, Черкаської області.

Ухвала суду, з урахуванням пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України Про виконавче провадження, є виконавчим документом та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання 24.11.2025.

Строк пред`явлення до виконання 24.11.2028.

Стягувачем за даною ухвалою є Черкаська окружна прокуратура (код ЄДРПОУ/Умовний код: , вул. Богдана Хмельницького, 60, м. Черкаси,18010) в інтересах держави в особі Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області (, вул. В`ячеслава Чорновола, 157, м. Черкаси, 18003).

Боржниками за даною ухвалою є:

Будищенська сільська рада, , вул. 30-річчя Перемоги, буд. 42, с. Будище, Черкаського району, Черкаської області, 19620;

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, , вул. Смілянська, 131, м. Черкаси, 18000.

Ухвала суду протягом 10 днів з дня її підписання може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя О.В. Чевгуз