ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3303/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Крутькової В.О., розглянувши у відкритому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Пастранссервіс"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача- ОСОБА_4

про припинення трудових відносин

представники не прибули

Через підсистему Електронний суд до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (директора і учасника товариства) до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Пастранссервіс", якою позивач просить суд:

- Припинити повноваження одноосібного виконавчого органу Товариство з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Пастранссервіс" () - директора ОСОБА_1 та трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Пастранссервіс" () та директором ОСОБА_1 з дати набрання рішенням законної сили.

- Внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в розділ "Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо" відомості про припинення повноважень директора Товариство з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Пастранссервіс" () ОСОБА_1 .

Ухвалою від 21.08.2025 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 08.10.2025.

Ухвала про відкриття, яка надіслана судом на адресу відповідача, зазначену в позові та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АДРЕСА_1 , повернулась до суду з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на викладене, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи.

Щодо повідомлення третіх осіб, які є фізичними особами, то суд зауважує, що суд має перевіряти зареєстроване місце проживання фізичних осіб лише щодо відповідачів відповідно до ч. 6 ст. 176 ГПК України.

Разом з тим, враховуючи можливість суду користуватись даними Єдиного державного демографічного реєстру, то суд на запити отримав 21.08.2025 відомості, що зареєстроване місце проживання третьої особи-1- ОСОБА_2 є АДРЕСА_2 ; третьої особи-2, - ОСОБА_3 АДРЕСА_3 . Відомості щодо третьої особи- 3 - ОСОБА_4 в реєстрі відсутні.

Ухвала, надіслана третій особі-1, за адресою, зазначеною в позові та Єдиному державному демографічному реєстрі АДРЕСА_2 , повернулась до суду з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Ухвала, надіслана третій особі-2, за адресою, зазначеною в позові та Єдиному державному демографічному реєстрі: АДРЕСА_3 повернулась до суду з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Ухвала, надіслана третій особі-3, за адресою, зазначеною в позові АДРЕСА_4 , повернулась до суду з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ст. 242 ГПК України треті особи вважаються належним чином повідомлені про розгляд справи

Ухвалою від 08.10.2025 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 19.11.2025.

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

Відповідно до відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.08.2025 на запит суду відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Пастранссервіс" (код 38698038, м. Херсон, вул. 49 Гвардійської дивізії 21, кв 104) зареєстрований 16.05.2013. Керівник - ОСОБА_1 (позивач), дата призначення 23.04.2013.

Учасники (засновки) відповідача: ОСОБА_1 (розмір частки 500), ОСОБА_2 (розмір частки 160), ОСОБА_3 (розмір частки 170), ОСОБА_4 (розмір частки 170).

Відповідно до п.9.5 Статуту Товариства, директор призначається зборами учасників на три роки з правом продовження повноважень на новий період за рішенням зборів. З директором укладається контракт.

Позивач в позовній заяві зазначає, що після прийняття 23.04.2013 року рішення про призначення ОСОБА_1 директором Товариства рішень про продовження повноважень прийнято не було. Трирічний строк, на який ОСОБА_1 було обрано директором, закінчився.

Матеріалами справи підтверджується, що 15.08.2025 позивач надіслав засновникам товариства (третім особам) повідомлення про проведення загальних зборів для вирішення питання про його звільнення. Збори ОСОБА_1 скликав на 17.09.2025р о 14 годині за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, через неявку третіх осіб збори не відбулись.

Отже, на час розгляду справи суду не надано доказів прийняття рішення зборами учасників Товариство з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Пастранссервіс" про звільнення директора ОСОБА_1 .

Позивач в позовній заяві просить суд:

- Припинити повноваження одноосібного виконавчого органу Товариство з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Пастранссервіс" () - директора ОСОБА_1 та трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Пастранссервіс" () та директором ОСОБА_1 з дати набрання рішенням законної сили.

- Внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в розділ "Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо" відомості про припинення повноважень директора Товариство з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Пастранссервіс" () ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Разом з тим, у даному випадку спірні правовідносини врегульовані нормами не лише трудового, але, насамперед, корпоративного законодавства.

Редакція Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», яка була чинна на час звернення позивача з позовом 15.08.2025, встановлює обрання особи виконавчим органом товариства або до складу цього органу в межах відносин з управління товариством і окремо передбачає укладення цивільно-правового або трудового договору.

Частиною першою статті 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» встановлено, що загальні збори учасників є вищим органом товариства. Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства (частина перша статті 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 98 ЦК України (в редакції на час подання позову) загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Відповідно до частин першої - третьої статті 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно зі Статутом позивач, як директор Товариства, не має самостійних повноважень щодо вирішення питань про своє звільнення з посади директора. При цьому до виключної компетенції загальних зборів учасників Товариства належить, зокрема, обрання та відкликання директора, тобто, виконавчого органу Товариства (пункт 9.5 Статуту).

З урахуванням викладеного, позивач, як директор Товариства, не має самостійних повноважень щодо вирішення питання про своє звільнення з посади директора.

Відповідно до частин другої, третьої статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.

Рішення з питань, передбачених пунктами 2, 3, 13 частини другої статті 30 цього Закону, приймаються трьома чвертями голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань. Рішення загальних зборів учасників з питань, передбачених пунктами 4, 5, 9, 10, 14 частини другої статті 30 цього Закону, приймаються одностайно всіма учасниками товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Рішення загальних зборів учасників з усіх інших питань приймаються більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань (ст. 34 Закону).

Тобто, в даному випадку для вирішення питання про звільнення керівника потрібна більшість голосів усіх учасників.

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Конституційний Суд України у Рішеннях від 07.07.2004 № 14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Незважаючи на те, що право на працю безумовно є правом, а не обов`язком, для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) товариства має за власною ініціативою, як виконавчий орган товариства, скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких і поставити питання щодо свого звільнення.

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду. Позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та / або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством. Такий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20, на яку здійснює своє посилання скаржник у доводах касаційної скарги.

Таким чином Велика Палата Верховного Суду у справі 127/27466/20 вважала що виникнення трудових правовідносин припиненими у ретроспективі є належним способом захисту.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач дотримався процедури звільнення із займаної посади директора Товариства, що передбачена Статутом відповідача і надіслав повідомлення учасникам товариства про збори для вирішення питання щодо звільнення директора.

Але, учасники не прибули, тобто відсутнє рішення загальних зборів про звільнення позивача із посади директора.

Зазначені обставини позбавили позивача можливості припинити свої повноваження, як директора Товариства, в позасудовому порядку.

Оскільки рішення учасників Товариства про звільнення позивачки з посади директора у встановлений спосіб прийнято не було, і така бездіяльність відповідача порушує права позивачки, зокрема, право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням та право на вільне обрання місця роботи, суд вважає, що позовні вимоги в частині припинення повноваження одноосібного виконавчого органу Товариство з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Пастранссервіс" () - директора ОСОБА_1 та трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Пастранссервіс" () та директором ОСОБА_1 з дати набрання рішенням законної сили, підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в розділ "Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо" відомості про припинення повноважень директора Товариство з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Пастранссервіс" () ОСОБА_1, то суд зазначає таке.

Частиною першою статті 25 Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

Рішення суду про визнання трудових відносин припиненими і є підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.01.2024 у справі № 333/3177/22).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.03.2025 у справі № 922/2226/24.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги частково.

Витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2422,40грн.

При цьому, суд враховав, що позов подано до суду через підсистему Електронний суд, тому відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, за позовну вимогу немайнового характеру позивачем має бути сплачено 3028*0,8=2422,40грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, п. 2 ст. 231, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Припинити повноваження одноосібного виконавчого органу Товариство з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Пастранссервіс" () - директора ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Пастранссервіс" () та директором ОСОБА_1 з дати набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство "Пастранссервіс" (код 38698038, м. Херсон, вул. 49 Гвардійської дивізії, 21, кв. 104) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 2422,40 грн судового збору.

4. В решті позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 листопада 2025 р.

Суддя В.В. Литвинова