ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"19" листопада 2025 р. Справа № 924/689/25

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., при секретарі судового засідання Кучеревич М.А., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 , м. Ізяслав Шепетівського району Хмельницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива Поділля", с. Шекеринці Шепетівського району Хмельницької області

про:

- визнання недійсним п.3.9 рішення загальних зборів, оформленого Протоколом №1 від 03.03.2025 року;

- стягнення 5 807 440,00грн невиплаченого прибутку

Представники сторін:

від позивача: Клюка В.Ф. - згідно ордеру серії ВХ №1101365 від 01.09.2025;

від відповідача: не з`явились.

В судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін.

07.07.2025 до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , м.Ізяслав Шепетівського району Хмельницької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива Поділля", с.Шекеринці Шепетівського району Хмельницької області про: визнання недійсним п.3.9 рішення загальних зборів, оформленого Протоколом №1 від 03.03.2025; стягнення 5 807 440,00грн невиплаченого прибутку.

Ухвалою від 01.08.2025 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №924/689/25 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 07.10.2025 суд постановив ухвалу, із занесенням до протоколу судового засідання, якою, відповідно до ст.185 ГПК України, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позивач - ОСОБА_1 , м.Ізяслав Шепетівського району Хмельницької області наполягає на задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що рішення загальних зборів, оформлене у п.3.9 Протоколу від 03.03.2025, є таким, що грубо порушує її корпоративні права та законні інтереси, як учасника товариства.

Зазначає, що за приписами ст.ст.5 та 26 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники товариства мають право, зокрема, брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди).

За підсумками діяльності 2022, 2023, 2024 років керівництво товариства - виконавчий орган та інші учасники товариства, в силу грубого порушення норм чинного законодавства, ухилялися від скликання та проведення щорічних загальних зборів щоб уникнути затвердження результатів діяльності товариства та прийняти рішення про виплату дивідендів. Збори були скликані лише після її звернення до суду з позовними вимогами про зобов`язання скликати та провести загальні збори (справа №924/955/24).

Вказує, що виплата 50% прибутку - є імперативним, обумовленим Статутом обов`язком товариства, щоґ. відповідно до п.4.1.2., п.7.1. Статуту товариства, ст.5 та ст.26 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" є гарантією на одержання учасником дивідендів, пропорційно своїй частці у статутному капіталі товариства.

Звертає увагу суду на те, що подання даної позовної заяви є єдиним способом захисту її прав, оскільки директором товариства, за погодженням з іншими учасниками, здійснювалися усі можливі дії для приховання прибутків товариства за 2022-2024 роки та в подальшому їх невиплати, а саме: не проводилися збори учасників товариства, не допускалися аудитори для проведення перевірки, не надавалися документи на її вимогу щодо діяльності товариства; за оскаржуване рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива Поділля", оформлене протоколом № 1 від 03.03.2025, вона не голосувала.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Нива Поділля", с.Шекеринці Шепетівського району Хмельницької області у відзиві зазначив, що заперечує проти позовних вимог. Посилається на те, що відповідно до умов, визначених Статутом товариства, виплата дивідендів не є безумовним зобов`язанням товариства перед учасниками. Статут ТОВ "Нива Поділля" передбачає, що загальні збори учасників мають право прийняти рішення щодо доцільності або недоцільності сплати дивідендів, а наявність прибутку за підсумками річної діяльності жодним чином не створює умов щодо обов`язковості виплати дивідендів.

Пунктом 19.2 Статуту товариства надано його учасникам право і можливість визначати, яким саме чином розпоряджатись прибутком підприємства, і не передбачає стовідсоткового, безальтернативного обов`язку розподіляти частину прибутку у якості дивідендів.

Зазначає, загальними зборами товариства було вирішено не виплачувати дивіденди учасникам за 2024 рік. Суб`єктивного права - вимоги до товариства щодо сплати сум дивідендів за вказаний період у учасників товариства за наслідками прийняття рішення не виникло.

Збори учасників ТОВ "Нива Поділля", які відбулись 03.03.2025, та оформлені Протоколом №1, були скликані та проведені у відповідності до вимог чинного законодавства. Вимога про скликання зборів була направлена всім учасникам товариства виконавчим органом більше, ніж за 30 днів до проведення зборів, заздалегідь буди вказані та визначені питання порядку денного. Крім того, на вимогу учасника, в порядок денний були внесені зміни шляхом винесення на розгляд додаткових питань. Порядок скликання та проведення зборів було вчинено відповідно до вимог законодавства і не оспорюється позивачем.

Вказує, що додані до позову матеріали не містять жодних доказів порушень порядку скликання та проведення зборів, визначених як Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" так і Статутом товариства.

Спірне рішення загальних зборів учасників товариства від 03.03.2025 було прийнято за наявності встановленого законом та Статутом відповідача кворуму. Позивачка була вчасно та заздалегідь повідомлена про проведення загальних зборів, що відбулися 03.03.2025, а також безпосередньо приймала в них участь, що не заперечується і самою позивачкою.

Питання щодо можливості виплати дивідендів учасникам товариства за 2024 рік приймались загальними зборами в межах компетенції, наданої законодавством та передбаченої Статутом товариства. Право приймати рішення про виплату або невиплату дивідендів учасникам, є безпосереднім правом загальних зборів Учасників ТОВ "Нива Поділля", яке безпосередньо передбачено Статутом товариства та жодним чином не суперечить вимогам діючого законодавства.

Акцентує, що задоволення позовних вимог про стягнення дивідендів є можливим виключно за умови наявності рішення загальних зборів юридичної особи про спрямування прибутку на виплату дивідендів, на підставі якого визначаються розмір належних позивачці - учаснику (акціонеру, члену) дивідендів, строки та порядок їх виплати. В іншому випадку дії суду призведуть до втручання у господарсько-управлінську діяльність суб`єкта господарювання.

Зауважує, що позивачка не довела порушення її прав оспорюваним пунктом Рішення загальних зборів учасників товариства, а позовні вимоги у цій справі про визнання недійсними п.3.9 Рішення загальних зборів ТОВ "Нива Поділля" від 03.03.2025, що заявлені лише з однієї підстави - порушення прав чи законних інтересів учасника товариства рішенням загальних зборів, не відповідають ефективному способу захисту прав та інтересів позивачки у спірних правовідносинах.

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Судом також враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004).

Одночасно, застосовуючи, відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

03.07.2019 зборами засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива Поділля" (Протокол №36) затверджено нову редакцію Статуту цього товариства.

Учасниками товариства є громадяни України ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (Стаття 3 Статуту).

Відповідно до п.14.2.12 Статуту до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства належить розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів.

Згідно п.19.2 Статуту товариства розподіл прибутку та виплата частки прибутку (дивідендів) учасникам проводиться один раз на рік за підсумками фінансово-господарської діяльності у такій пропорції: 50% прибутку підлягає сплаті учасникам у вигляді дивідендів, інші 50% прибутку залишаються у розпорядженні товариства для використання у цілях його розвитку, якщо інше не вирішено зборами учасників.

03.09.2025, за участю осіб, які у сукупності володіють 100% голосів товариства, проведено загальні збори учасників ТОВ "Нива Поділля". Зборами прийнято рішення, оформлене протоколом №1 від 03.03.2025.

Згідно Рішення загальних зборів товариства, оформленого Протоколом №1 від 03.03.2025 (п.3.6 Протоколу) зборами затверджено щорічний звіт діяльності товариства за 2024 рік.

Зборами вирішено (п.3.9) не виплачувати дивіденди учасникам товариства, всі 100% прибутку товариства в сумі 29037,2 тис. грн. залишити у розпорядженні товариства для використання у цілях його розвитку.

У протоколі, з цього питання порядку денного зазначено: "По питанню розподілу чистого прибутку підприємства та виплати дивідендів учасникам товариства за 2024 рік виступив ОСОБА_2 , який доповів, що за результатами роботи за 2024 рік підприємство ТОВ "Нива Поділля" отримало прибуток у розмірі 29037,2 тис. грн. Але, враховуючи важкий стан економіки в країні за останні три роки, продовження воєнного стану, мобілізацію працівників, повномасштабне вторгнення рф в Україну, зношеність основних фондів підприємства, відсутність прибутку за результатами попереднього року роботи підприємства, необхідність збереження та подальшого розвитку товариства, ОСОБА_2 запропонував на підставі п.19.2 ст.19 Статуту ТОВ "Нива Поділля" не виплачувати дивіденди учасникам товариства, всі 100% прибутку товариства в сумі 29037,2 тис. грн. залишити у розпорядженні товариства для використання у цілях його розвитку".

Голосували: "За" - 2 голоси, 60% ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), "Проти" - 1 голос, 40% ( ОСОБА_1 ), "Утрималися" - 0 голосів, 0%. Рішення прийнято 60% голосів, проти 40% голосів учасників.

Позивачка ОСОБА_1 вважає, що загальними зборами ТОВ "Нива Поділля", всупереч п.19.2 Статуту, порушено її корпоративне право на отримання належного прибутку за 2024 рік, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Аналізуючи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги таке.

У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 року Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За змістом ч.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №18-рп/2004 від 01.12. 2004 під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу) і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Згідно із ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники товариства мають такі права: 1) брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства; 2) отримувати інформацію про господарську діяльність товариства;3) брати участь у розподілі прибутку товариства; 4) отримати у разі ліквідації товариства частину майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартість. Учасники товариства можуть мати інші права, передбачені законом та статутом товариства.

Згідно ст.6 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники товариства зобов`язані: 1) дотримуватися статуту; 2) виконувати рішення загальних зборів учасників товариства. Учасники можуть мати обов`язки, встановлені законом та статутом товариства.

Установчим документом товариства є статут. У статуті товариства зазначаються відомості про: 1) повне та скорочене (за наявності) найменування товариства; 2) органи управління товариством, їх компетенцію, порядок прийняття ними рішень; 3) порядок вступу до товариства та виходу з нього; 4) облік часток товариства в обліковій системі часток товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, що ведеться Центральним депозитарієм цінних паперів (далі - облікова система часток).Статут товариства може містити інші відомості, що не суперечать закону (ст.11 даного Закону).

Згідно ст.26 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" виплата дивідендів здійснюється за рахунок чистого прибутку товариства особам, які були учасниками товариства на день прийняття рішення про виплату дивідендів, пропорційно до розміру їхніх часток. Дивіденди можуть виплачуватися за будь-який період, що є кратним кварталу, якщо інше не передбачено статутом. Виплата дивідендів здійснюється у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття рішення про їх виплату, якщо інший строк не встановлений статутом товариства або рішенням загальних зборів учасників.

Статутом товариства можуть додатково передбачатися інші умови, за яких загальні збори учасників не можуть приймати рішення про виплату дивідендів чи за яких дивіденди не можуть виплачуватися ст.(7 Закону).

У відповідності до ст.30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства, крім питань, віднесених до виключної компетенції інших органів товариства законом або статутом товариства.

До компетенції загальних зборів учасників, зокрема, належить: розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів (п.12 ч.2 ст.30 Закону).

Питання, передбачені частиною другою цієї статті, та інші питання, віднесені законом до компетенції вищого органу товариства, не можуть бути віднесені до компетенції інших органів товариства, якщо інше не випливає з цього Закону.

Згідно ст.34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" рішення загальних зборів учасників приймаються відкритим голосуванням, якщо інше не передбачено статутом товариства.

Рішення з питань, передбачених пунктами 2, 3, 13 частини другої статті 30 цього Закону, приймаються трьома чвертями голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Рішення загальних зборів учасників з питань, передбачених пунктами 4, 5, 9, 10, 14 частини другої статті 30 цього Закону, приймаються одностайно всіма учасниками товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Рішення загальних зборів учасників з усіх інших питань приймаються більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Статутом товариства може встановлюватися інша кількість голосів учасників товариства (але не менше, ніж більшість голосів), необхідна для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів учасників, крім рішень, які відповідно до цього Закону приймаються одностайно. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

Як вбачається із матеріалів справи, 03.09.2025, за участю осіб, які у сукупності володіють 100% голосів товариства, проведено загальні збори учасників ТОВ "Нива Поділля". Зборами прийнято рішення, оформлене протоколом №1 від 03.03.2025.

Згідно Рішення загальних зборів товариства, оформленого Протоколом №1 від 03.03.2025 (п.3.6 Протоколу) зборами затверджено щорічний звіт діяльності товариства за 2024 рік.

Зборами вирішено (п.3.9) не виплачувати дивіденди учасникам товариства, всі 100% прибутку товариства в сумі 29037,2 тис.грн. залишити у розпорядженні товариства для використання у цілях його розвитку.

У протоколі, з цього питання порядку денного зазначено: "По питанню розподілу чистого прибутку підприємства та виплати дивідендів Учасникам Товариства за 2024 рік виступив ОСОБА_2 , який доповів, що за результатами роботи за 2024 рік підприємство ТОВ "Нива Поділля" отримало прибуток у розмірі 29037,2 тис. грн. Але, враховуючи важкий стан економіки в країні за останні три роки, продовження воєнного стану, мобілізацію працівників, повномасштабне вторгнення рф в Україну, зношеність основних фондів підприємства, відсутність прибутку за результатами попереднього року роботи підприємства, необхідність збереження та подальшого розвитку Товариства, ОСОБА_2 запропонував на підставі п.19.2 ст.19 Статуту ТОВ "Нива Поділля" не виплачувати дивіденди Учасникам Товариства, всі 100% прибутку Товариства в сумі 29037,2 тис. грн. залишити у розпорядженні Товариства для використання у цілях його розвитку".

Голосували: "За" - 2 голоси, 60% ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), "Проти" - 1 голос, 40% ( ОСОБА_1 ), "Утрималися" - 0 голосів, 0%. Рішення прийнято 60% голосів, проти 40% голосів учасників.

За змістом ст.30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства, крім питань, віднесених до виключної компетенції інших органів товариства законом або статутом товариства. До компетенції загальних зборів учасників, зокрема, належить: розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів (п.12 ч.2 ст.30 Закону). Питання, передбачені частиною другою цієї статті, та інші питання, віднесені законом до компетенції вищого органу товариства, не можуть бути віднесені до компетенції інших органів товариства, якщо інше не випливає з цього Закону.

Відповідно до п.14.2.12 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива Поділля", с.Шекеринці Шепетівського району Хмельницької області до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства належить розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів.

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що рішення про виплату дивідендів та їх розмір приймається вищим органом управління товариством - загальними зборами товариства. Прийняття такого рішення належить до виключної компетенції загальних зборів.

Отже, підставою для виплати дивідендів є відповідне рішення загальних зборів, яким визначається сума прибутку, яку вирішено спрямувати на виплату дивідендів, порядок та строки такої виплати.

Суд має право прийняти рішення про стягнення дивідендів лише за наявності рішення загальних зборів юридичної особи про спрямування прибутку на виплату дивідендів, на підставі якого визначаються розмір належних позивачу - учаснику (акціонеру, члену) дивідендів, строки та порядок їх виплати, лише у разі невиплати господарським товариством дивідендів на підставі рішення загальних зборів або їх виплати в меншому розмірі, ніж передбачено відповідним рішенням.

Прийняття господарським судом рішення стосовно спрямування прибутку (частини прибутку) юридичної особи на виплату дивідендів виходить за межі компетенції господарського суду. У разі, якщо загальні збори прийняли рішення не розподіляти прибуток товариства, господарський суд не може підміняти вищий орган управління товариства і втручатися у господарську діяльність товариства.

Отже, задоволення позовних вимог про стягнення дивідендів є можливим виключно за умови наявності рішення загальних зборів юридичної особи про спрямування прибутку на виплату дивідендів, на підставі якого визначаються розмір належних позивачу - учаснику (акціонеру, члену) дивідендів, строки та порядок їх виплати. В іншому випадку дії суду призведуть до втручання у господарсько-управлінську діяльність суб`єкта господарювання (аналогічні правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 02.02.2023 у справі № 910/10164/21, від 13.10.2021 у справі № 910/12317/18).

Відповідно до п.19.2 Статуту товариства розподіл прибутку та виплата частки прибутку (дивідендів) Учасникам проводиться один раз на рік за підсумками фінансово-господарської діяльності у такій пропорції: 50% прибутку підлягає сплаті Учасникам у вигляді дивідендів, інші 50% прибутку залишаються у розпорядженні Товариства для використання у цілях його розвитку, якщо інше не вирішено Зборами Учасників.

Судом враховується, що відповідно до умов, визначених Статутом Товариства (пунктом.19.2), виплата дивідендів не є безумовним зобов`язанням товариства перед учасниками. Загальні збори учасників мають право прийняти рішення щодо доцільності або недоцільності сплати дивідендів, а наявність прибутку за підсумками річної діяльності жодним чином не створює умов щодо обов`язковості виплати дивідендів.

Питання щодо можливості виплати дивідендів учасникам товариства за 2024 рік приймались загальними зборами в межах компетенції, наданої законодавством та передбаченої Статутом товариства. Право приймати рішення про виплату або невиплату дивідендів учасникам є правом загальних зборів учасників ТОВ "Нива Поділля".

Статутом товариства надано його учасникам право і можливість визначати, яким саме чином розпоряджатись прибутком підприємства. Вищим органом товариства загальними зборами, було вирішено не виплачувати дивіденди учасникам за 2024 рік. Отже, суб`єктивного права - вимоги до товариства щодо сплати сум дивідендів за вказаний період в учасників товариства за наслідками прийняття рішення не виникло.

Збори учасників ТОВ "Нива Поділля", які відбулись 03.03.2025, та оформлені Протоколом №1, були скликані та проведені у відповідності до вимог чинного законодавства. На загальних зборах була присутня позивачка і приймала участь у винесенні рішення товариства. Порядок скликання та проведення зборів нею оспорюється. Спірне рішення загальних зборів учасників товариства від 03.03.2025 було прийнято за наявності встановленого законом та Статутом відповідача кворуму.

Позивачка не довела порушення її прав оспорюваним пунктом 3.9 Рішення загальних зборів учасників товариства. Обставини, які б підтверджували наявність порушення права ОСОБА_1 у спірних правовідносинах є відсутніми.

При таких обставинах, у позові ОСОБА_1 , м.Ізяслав Шепетівського району Хмельницької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива Поділля", с.Шекеринці Шепетівського району Хмельницької області про визнання недійсним п.3.9 рішення загальних зборів, оформленого Протоколом №1 від 03.03.2025 року, стягнення 5 807 440,00грн невиплаченого прибутку належить відмовити.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Згідно з ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. ч. 1, 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Викладені у позовній заяві та поясненнях доводи позивачки судом не приймаються до уваги. Судом враховується, що відповідно до пункту 14.1 Статуту товариства загальні збори можуть приймати рішення з будь-яких питань діяльності товариства.

Власне трактування позивачкою пункту 19.2 Статуту товариства судом не приймається до уваги, оскільки суперечить засадам законодавства, яким регулюється діяльність товариств з обмеженою відповідальністю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

З огляду на викладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 73, 74, 86, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення ГПК України.

Повне рішення складено 26.11.2025.

Суддя С.І. Крамар