ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25.11.2025 Справа № 917/1496/25
Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши матеріали справи № 917/1496/25
про стягнення 84 545,74 грн,
Представники сторін: не викликались.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.08.2025 року у даній справі позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аврора-Лоджистик» задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віптехнолоджі» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аврора-Лоджистик» 73 000,00 грн основного боргу, 7 936,00 грн пені, 3035,94 грн інфляційних, 840,00 грн річних, 3001,67 грн судового збору.

13.11.2025 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Аврора-Лоджистик» до суду надійшла заява від 13.11.2025 р. (вх. № 14645) про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, оскільки ці витрати не були розподілені судом при прийнятті рішення.

Згідно зі ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене, заява позивача про ухвалення додаткового рішення у даній справі розглядається без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Під час розгляду питання про розподіл судових витрат суд дійшов висновку про наступне:

Згідно з пунктом 12 частини третьої статті 2 ГПК України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, як зазначено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

До позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Аврора-Лоджистик» у даній справі було додано належним чином засвідчені копії Договору про надання правничої допомоги № 21/07-25/АЛ від 21.07.2025 р., укладеного між ТОВ «Аврора-Лоджистик» та Адвокатським бюро «Музиченко та партнери», Додатку № 1 до вказаного Договору, рахунку-фактури № 21072025 від 21.07.2025 р., платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 12296 від 21.07.2025 р., ордеру серія АІ № 17815752 від 25.07.2025 р. на надання адвокатом Суровцовим Андрієм Юрійовичем правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Аврора-Лоджистик» та свідоцтва серія КС № 7775/10 від 05.06.2019 р. про право Суровцова Андрія Юрійовича на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 1.1 Договору про надання правничої допомоги № 21/07-25/АЛ від 21.07.2025 р. Виконавець (Адвокатське бюро «Музиченко та партнери») надає Клієнту (ТОВ «Аврора-Лоджистик») правничу допомогу з представлення інтересів Клієнта при розгляді господарського спору за позовом до ТОВ «Віптехнолоджі» у всіх судових інстанціях, а також представлення інтересів у всіх органах виконавчої служби та інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх форм власності, що пов`язані з розглядом справи в суді та виконання судових рішень тощо.

Згідно з Додатком № 1 від 21.07.2025 р. до вказаного договору супроводження судової справи у суді першої інстанції складається з:

- юридичної консультації, аналізу документів з метою роз`яснення правової позиції по справі, перспектив її розгляду та процедури стягнення заборгованості 2 000,00 грн;

- аналізу судової практики щодо вирішення аналогічних спорів 2 000,00 грн;

- підготовки заяв по суті справи (складання тексту позовної заяви) та відповідних розрахунків з обґрунтуванням позовних вимог 10 000,00 грн;

- підготовка та систематизація необхідних документів для подання позову 1 000,00 грн;

- участь у двох судових засіданнях першої інстанції 6 000,00 грн по 3 000,00 грн кожне судове засідання.

Позивач стверджує, що вартість наданих адвокатом Суровцовим Андрієм Юрійовичем послуг становить 15 000,00 (без включення вартості послуг щодо участі у двох судових засіданнях першої інстанції, оскільки засідання не проводилися, бо справа розглядалася без виклику сторін), у зв`язку з чим просить стягнути вказану суму з відповідача.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Суд дійшов висновку, що послуги, зазначені в Договорі про надання правничої допомоги № 21/07-25/АЛ від 21.07.2025 р., укладеному між ТОВ «Аврора-Лоджистик» та Адвокатським бюро «Музиченко та партнери», належать до витрат, компенсація яких передбачена чинними нормами законодавства України клопотання про зменшення розміру судових витрат на правову допомогу відповідач не надавав.

Водночас при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Дана позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи

Аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 р. у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 р. у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 р. у справі № 904/3583/19 від 10.02.2025 р. у справі № 910/14503/23.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, не є обов`язковими для суду. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Проаналізувавши надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Аврора-Лоджистик» документи, а саме Додаток № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 21/07-25/АЛ від 21.07.2025 р., суд встановив, що позивач обґрунтовує необхідність відшкодування витрат на професійну правничу допомогу здійсненням дій, які фактично дублюються. Зокрема, послуги аналізу судової практики щодо вирішення аналогічних спорів (сума винагороди 2 000,00 грн) входять у сутнісний зміст «аналіз документів з метою роз`яснення правової позиції по справі», а дії щодо підготовки та систематизації необхідних документів для подання позову (сума винагороди 1 000,00 грн) є тотожними визначенню «підготовка заяв по суті справи (складання тексту позовної заяви) та відповідних розрахунків з обґрунтуванням позовних вимог».

З огляду на викладене, обґрунтованим, реальним та пропорційним до предмета спору є розмір витрат позивача на правову допомогу у справі в сумі 12 000,00 грн.

Водночас відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріміда» в даній справі задоволено частково, а саме в розмірі 73 000,00 грн основного боргу, 7 936,00 грн пені, 3035,94 грн інфляційних, 840,00 грн річних, сума витрат позивача на професійну правничу допомогу, пропорційна розміру задоволених позовних вимог, складає 11 895,65 грн. Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати позивача у вказаному розмірі підлягають відшкодуванню відповідачем.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 221, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віптехнолоджі» (36003, м. Полтава, пров. Суконний, 31, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аврора-Лоджистик» (03062, м. Київ, вул. Мрії, 44, оф. 6, ) 11 895,65 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

2. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 25.11.2025 р.

Суддя О.С. Мацко