ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.11.2025 року Справа № 917/1814/25

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., при секретарі судового засідання Мацко О.В., розглянувши матеріали

за заявою розпорядника майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" - арбітражного керуючого Бончака Степана Антоновича, вул. Халаменюка, буд. 8, офіс 536, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

про звільнення активів боржника по справі № 917/1814/25

за заявою Акціонерного товариства "Одеснафтопродукт", провулок 2-й Артелерійський, 6, м. Одеса, 65039,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер", вул. Халаменюка, буд. 8, офіс 526, м. Кременчук, Полтавська область, 39600,

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Полтавської області перебуває справа № 917/1814/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" ().

30.10.2025 року від розпорядником майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" - арбітражного керуючого Бончака Степана Антоновича до суду надійшло клопотання вих. № 02-01/234/191 від 29.10.2025 року (вх. № 13907) про звільнення активів боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" (), що перебувають в податковій заставі, згідно актів опису майна № 3 від 21.02.2025 на суму 5 776 498,93 грн.; № 5 від 25.04.2025 на суму 336 899,33 грн. (витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 96939730 від 25.04.2025); № 9 від 03.06.2025 на суму 5 660,00 грн. (витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 97569528 від 03.06.2025) з податкової застави.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 03.11.2025 року прийнято клопотання розпорядника майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" - арбітражного керуючого Бончака Степана Антоновича про звільнення активів боржника з податкової застави (вх. № 13907 від 30.10.2025) до розгляду та призначено судове засідання на 18.11.2025 року на 11:00 та запропоновано Північному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків у строк до 17.11.2025 року надати суду відзив на клопотання розпорядника майна.

Від Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надано заперечення, сформовані в системі "Електронний суд" 13.11.2025 р. (вх. № 14699 від 14.11.2025 р.), у яких останній просить відмовити розпоряднику майна боржника - арбітражному керуючому Бончака Степана Антоновича в задоволенні клопотання про припинення арештів з податкової застави, відносно майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер".

Розглянувши клопотання розпорядника майна боржника про звільнення активів боржника з податкової застави, а також матеріали справи в цілому, суд зазначає наступне.

В обгрунтування клопотання арбітражний керуючий Бончак Степан Антонович зазначає, що з попереднього аналізу фінансового стану ТОВ "ІНЧЕР" вбачається, що на даний час господарська діяльність товариства продовжується. ТОВ "ІНЧЕР" на праві власності володіє майном, у т.ч. нафтопродуктами, яке може бути в подальшому реалізоване з метою забезпечення погашення вимог кредиторів боржника.

Однак, Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено опис майна ТОВ "ІНЧЕР" у податкову заставу платника податків згідно наступних актів опису:

- Акту опису майна № 3 від 21.02.2025 на суму 5 776 498,93 грн.;

- Акту опису майна № 5 від 25.04.2025 на суму 336 899,33 грн. (витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 96939730 від 25.04.2025);

- Акту опису майна № 9 від 03.06.2025 на суму 5 660,00 грн. (витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 97569528 від 03.06.2025).

А тому розпорядник майна боржника - арбітражний керуючий Бончак Степан Антонович вважає, що вищевказані обтяження перешкоджають господарській діяльності боржника та відновленню його платоспроможності.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.10.2025 року відкрито провадження у справі № 917/1814/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" (вул. Халаменюка, буд. 8, офіс 526, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ), визнано грошові вимоги Акціонерного товариства "Одеснафтопродукт" (провулок 2-й Артелерійський, 6, м. Одеса, 65039, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" (вул. Халаменюка, буд. 8, офіс 526, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) на загальну суму 33 543 640,80 грн., з яких: перша черга - судовий збір у розмірі 24 224,00 грн. та 72 000,00 грн. - авансування арбітражного керуючого; четверта черга - 33 447 416,80 грн., введено процедуру розпорядження майном боржника на строк до 170 календарних днів, призначено розпорядником майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" (вул. Халаменюка, буд. 8, офіс 526, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) арбітражного керуючого Бончака Степана Антоновича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 351 від 22.02.2013; адреса: вул. Халаменюка, буд. 8, офіс 536, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та призначено попереднє засідання суду на 09.12.25 року на 10:15.

На веб-сайті Верховного Суду оприлюднено 15.10.2025 року за № 77433 повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер".

На даний час провадження у справі перебуває на стадії попереднього засідання в судовій процедурі розпорядження майном боржника.

Частиною 1 ст. 2 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 3 частини 14 статті 39 КУзПБ передбачено, що з моменту відкриття провадження у справі арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КУзПБ, під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації).

Згідно із ч. 3 ст. 41 КУзПБ, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника) або перебування майна боржника, яке є предметом забезпечення, на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Відповідно до п. 1.3. ПК України, Податковий кодекс України не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства.

Згідно пункту 87.10. ПК України, з моменту винесення судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок погашення грошових зобов`язань, які включені до конкурсних кредиторських вимог контролюючих органів до такого боржника, визначається згідно з Кодексом України з процедур банкрутства без застосування норм цього Кодексу.

Відповідно до п. 93.1.3. ст. 93 ПК України, майно платника податків звільняється з податкової застави з дня набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства.

Згідно п. 93.2. ст. 93 ПК України, підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1 цієї статті.

Частиною 6 статті 44 КУзПБ передбачено, що господарський суд за заявою розпорядника майна скасовує арешти майна боржника чи інші обмеження щодо розпорядження його майном у разі, якщо такі арешти чи обмеження перешкоджають господарській діяльності боржника та відновленню його платоспроможності.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ст. 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно приписів Податкового кодексу України податкова застава - це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений Податковим кодексом України. З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному Податковим кодексом України, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Тобто, за своєю природою податкова застава - це обтяження (обмеження), яке застосовується податковим органом з метою забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений Податковим кодексом України.

Податкова застава є тимчасовим примусовим заходом забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений Податковим кодексом України.

Оскільки податкова застава є способом забезпечення виконання податкового зобов`язання, а порядок виконання цього зобов`язання платником податків, щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство, Податковим кодексом України не регулюється, то не може бути застосована податкова застава на час провадження у справі про банкрутство, а активи боржника повинні бути звільнені з податкової застави.

Підставою для припинення податкової застави відповідно до п.п. 93.1.3 п. 93.1 ст. 93 Податкового кодексу України є набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства.

Судом враховано, що ефективність та збалансованість погашення вимог кредиторів визначає подальшу долю підприємства - боржника та можливість їх подальшого існування, тому законодавче закріплення шляхів такого погашення та їх практичне застосування є важливим складовою інституту банкрутства. Повне задоволення вимог кредиторів, як пріоритетна форма погашення вимог кредиторів використовується у повній мірі у процедурі санації у справі про банкрутство.

Суд враховує, що підприємство, відносно якого відкрито провадження у справі про банкрутство та яке знаходиться в процедурі розпорядження майном, має право продовжувати господарську діяльність, при цьому діє мораторій на задоволення вимог кредиторів; процедура розпорядження майном боржника вводиться в тому числі з метою збереження активів боржника та вирішення питання про можливе відновлення його платоспроможності; наявність обтяження у вигляді податкової застави на рухоме майно боржника є обмеженням господарської діяльності.

Приймаючи до уваги, що наявність обтяження у вигляді податкової застави на рухоме майно боржника є обмеженням господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер", а також перешкоджає відновленню платоспроможності боржника, оскільки з кожним днем заборгованість перед кредиторами, перед державним бюджетом зі сплати податків, зборів та інших загальнообов`язкових платежів зростає, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання розпорядника майна боржника -арбітражного керуючого Бончака Степана Антоновича вих. № 02-01/234/191 від 29.10.2025 року (вх. № 13907 від 30.10.2025 року) про звільнення активів боржника від податкової застави.

Заперечення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків судом відхиляються, оскільки після відкриття провадження у справі про банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, стосовно якого норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні у порівнянні з іншими нормами чинного законодавства; податкова застава є способом забезпечення виконання податкового зобов`язання, а порядок виконання цього зобов`язання платником податків, щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство, ПК України не регулюється, то не може бути застосована податкова застава на час провадження у справі про банкрутство, а активи боржника повинні бути звільнені з податкової застави.

Керуючись п. 3 ч. 14 ст. 39, ч. 10 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання розпорядника майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" - арбітражного керуючого Бончака Степана Антоновича про звільнення активів боржника з податкової застави (вх. № 13907 від 30.10.2025) - задовольнити.

2. Звільнити активи боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інчер" (), що перебувають в податковій заставі, згідно актів опису майна № 3 від 21.02.2025 на суму 5 776 498,93 грн.; № 5 від 25.04.2025 на суму 336 899,33 грн. (витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 96939730 від 25.04.2025); № 9 від 03.06.2025 на суму 5 660,00 грн. (витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 97569528 від 03.06.2025) з податкової застави.

3. Копію ухвали направити розпоряднику майна та Північному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати підписання ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалу підписано 20.11.2025 року.

Суддя Білоусов С. М.