ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2025 р. Справа № 910/12806/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

без повідомлення учасників справи,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.10.2025

у справі №910/12806/25 (суддя - Удалова О.Г.)

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герцен парк»

про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів співвласників.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герцен парк», у якій просила:

- визнати недійсними та скасувати рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герцен парк» від 29.10.2020, оформлені протоколом №2 від 29.10.2020;

- визнати недійсними та скасувати рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герцен парк» від 01.07.2021, оформлені протоколом №3 від 01.07.2021;

- визнати недійсними та скасувати рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герцен парк» від 12.07.2023, оформлені протоколом №4 від 12.07.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказані рішення загальних зборів прийняті з порушенням норм законодавства, а тому підлягають визнанню недійсними. Зокрема, щодо рішень, оформлених протоколом №2 від 29.10.2020, позивачка вказала, що: прийняте рішення створює невизначеність в частині форми управління багатоквартирним будинком, існування якої є неприпустимим; питання змін у складі ревізійної комісії та затвердження щомісячного внеску на організацію охорони будинку не були включені до порядку денного загальних зборів. Щодо рішень, оформлених протоколом №3 від 01.07.2021, позивачка зазначила, що: до протоколу №3 не долучено затверджені на зборах звіти голови правління та голови ревізійної комісії; для прийняття рішень з певних питань був відсутній кворум. З приводу рішень, оформлених протоколом №4 від 12.07.2023, позивачка вказала, що: рішення прийняті з порушенням ч. 14 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»; до протоколу №4 не долучено затверджений на зборах звіт голови правління.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2025 у справі №910/12806/25 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто на підставі на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Ухвала мотивована тим, що заявлені позивачкою вимоги не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, позивачка навела різні правові підстави для визнання недійсними трьох оспорюваних рішень, оформлених протоколами, а тому суду необхідно буде здійснити детальний аналіз кожної заявленої вимоги, надати їм правову оцінку з дослідженням окремо взятого кола доказів.

Як наслідок, місцевим господарським судом зазначено, що позивачкою при зверненні з даним позовом не дотримано вимог ч. 1 ст. 173 ГПК України, якою регламентовано порядок об`єднання позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати матеріали справи до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про відкриття провадження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивачка посилається на те, що заявлені нею позовні вимоги пов`язані між собою спільною підставою виникнення та поданими доказами. Тому, на переконання ОСОБА_1 , при зверненні з даним позовом нею дотримано вимоги ч. 1 ст. 173 ГПК України, що також підтверджується і правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №910/9302/19 та 23.10.2019 у справі №902/434/19.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2025 апеляційну скаргу у справі №910/12806/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2025 відкрито апеляційне провадження у справі №910/12806/25, вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 2 ст. 271 ГПК України, а також встановлено Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Герцен парк» строк на подання відзиву.

Вказану ухвалу доставлено до електронного кабінету відповідача 04.11.2025, поряд з цим останній у встановлений процесуальний строк не скористався правом на подання відзиву, що відповідно до ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як було зазначено вище, ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герцен парк», у якій просила визнати недійсними та скасувати рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герцен парк», оформлені протоколом №2 від 29.10.2020, протоколом №3 від 01.07.2021 та протоколом №4 від 12.07.2023.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, в оскаржуваній ухвалі зазначив, що позивачкою при зверненні з даним позовом не дотримано положення ч. 1 ст. 173 ГПК України, якою врегульовано порядок об`єднання позовних вимог.

За висновками місцевого господарського суду, для розгляду вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів, оформлених протоколом №2 від 29.10.2020, суд має встановити, які саме порушення законодавства та невідповідності, що можуть бути підставою для визнання недійсним рішення, були допущені під час підготовки та проведення таких зборів, а також дослідити докази, якими ці порушення підтверджуються або спростовуються. Водночас, вимоги про визнання недійними рішень, оформлених протоколами №3 від 01.07.2021 та №4 від 12.07.2023, і визнання недійсними і скасування рішень загальних зборів, оформлених протоколом №2 від 29.10.2020, не можуть бути оцінені та співвідноситися як основні та похідні вимоги. При цьому, вимоги про визнання недійними рішень, оформлених протоколами №3 від 01.07.2021 та №4 від 12.07.2023, заявлені з інших правових підстав та повинні підтверджуватися іншими доказами. Позивачка навела різні правові підстави для визнання недійсними трьох оспорюваних рішень, оформлених протоколами. Отже, суду необхідно буде здійснити детальний аналіз кожної заявленої вимоги, надати їм правову оцінку з дослідженням окремо взятого кола доказів.

Як наслідок, на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Зазначеним положенням закріплюється право позивача об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. При цьому, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №914/2191/16, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, пов`язані однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим самим позивачем до одного і того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного і того самого відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст. 173 цього кодексу).

У постанові Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №902/434/19, на яку посилається позивачка в апеляційній скарзі, викладено наступні висновки:

«За змістом ч. 1 ст. 173 ГПК України порушення правил об`єднання позовних вимог має місце у випадках, якщо заявлені в одній позовній заяві вимоги (1) не пов`язані підставою виникнення або поданими доказами (не є однорідними); (2) не співвідносяться між собою як основна та похідна.

Крім того, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які можуть і відповідати критеріям, наведеним у ч. 1 ст. 173 ГПК України, проте підпадають під заборони, прямо визначені в ч. ч. 4 та 5 вказаної статті.

Саме встановлення господарським судом наведених вище обставин, які свідчать про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, є підставою для повернення позовної заяви з посиланням на п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

У той же час аналіз п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України у системному співвідношенні з приписами ст. 173 цього кодексу свідчить про те, що у разі порушення правил об`єднання позовних вимог суд з метою виконання завдання господарського судочинства може не повертати позовну заяву, а за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою самостійно роз`єднати позовні вимоги за правилами ч. 6 ст. 173 ГПК України та розглянути кожну з заявлених вимог окремо.

Отже, приписи ч. 6 ст. 173 ГПК України суд, з урахуванням конкретних обставин, має право застосувати як у разі дотримання правил об`єднання позовних вимог, так і у випадку їх порушення. Проте вчинення відповідної процесуальної дії є дискрецією господарського суду, яка застосовується (або не застосовується) ним за власним переконанням та з урахуванням конкретних обставин справи.

Проте у будь-якому випадку, коли заявлені в одному позові вимоги є однорідними або співвідносяться як основна та похідна та не підпадають під заборони, визначені у ч. ч. 4 та 5 ст. 173 ГПК України, у суду відсутні підстави для повернення позовної заяви, незалежно від того, чи заявлено позивачем клопотання про об`єднання позовних вимог. У цьому разі суд має керуватися змістом самої позовної заяви, обставинами та доказами, якими обґрунтовано позов».

Колегія суддів вказує на те, що відповідно до ч. ч. 4 та 5 ст. 173 ГПК України не допускається об`єднання в одне провадження:

- кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом;

- кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Водночас, зі змісту заявлених позовних вимог не вбачається, що їх слід розглядати в порядку різного судочинства або ж те, що вони підсудні різним судам.

Отже у ситуації, що склалася, об`єднання позивачкою позовних вимог про визнання недійсними трьох різних рішень загальних зборів співвласників не підпадає під заборони, визначені процесуальним законом.

Поряд з цим, дослідивши зміст позовної заяви та додані до неї докази, апеляційний суд вказує на те, що позовні вимоги про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів співвласників, оформлених протоколами №№2, 3 та 4, доцільно об`єднувати в одній позовній заяві з огляду на наступне:

- всі три зазначені вище рішення прийнято загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герцен парк», що обумовило звернення до суду позивачкою до одного відповідача;

- позивачкою обрано єдиний спосіб захисту (визнання недійсним рішення), оскільки усі три заявлені позовні вимоги є однорідними і відрізняються виключно датою ухвалення рішень та їх змістом;

- всі позовні вимоги пов`язані між собою підставами виникнення - фактом допуску порушень законодавства, що регламентує процедуру проведення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо під час проведення загальних зборів та оформлення їх результатів;

- докази, додані до позовної заяви, є однорідними та фактично складаються з копій протоколів загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Герцен парк» №2 від 29.10.2020, №3 від 01.07.2021 та №4 від 12.07.2023;

- підставами позову по всіх рішеннях загальних зборів є порушення приписів Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Таким чином, ОСОБА_1 об`єднано в одній позовній заяві вимоги, що виникають з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів та заявлені до одного і того самого відповідача. Тобто, такі вимоги є однорідними.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №910/9302/19 викладено висновок, відповідно до якого на стадії відкриття провадження у справі суд позбавлений процесуального права надавати оцінку доказам поданим позивачем в обґрунтування позовних вимог. При цьому, на стадії відкриття провадження у справі суд має надавати оцінку доказам, які додані позивачем до матеріалів позовної заяви виключно з мотивів наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі, тобто належності оформлення позовної заяви відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, а не перевіряти докази, надані позивачем в обґрунтування позовних вимог по суті спору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №918/1/18, 10.05.2019 у справі №905/2043/18 та 13.09.2019 у справі № 905/909/19).

Таким чином, апеляційний господарський суд зазначає, що оскільки необхідність у даній ситуації для позивачки звертатися до суду з одним позовом обґрунтовано пов`язаністю доданих до позовної заяви доказів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, і на стадії відкриття провадження у справі суд позбавлений процесуального права надавати оцінку доказам, поданим в обґрунтування позовних вимог, висновки суду першої інстанції, наведені в оскаржуваній ухвалі, є передчасними.

До того ж, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд визначає в межах, встановлених цим кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (ст. 15 ГПК України).

За таких обставин, об`єднання позовних вимог у даній ситуації дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин, а також повністю відповідає завданням господарського судочинства та принципу пропорційності у господарському судочинстві.

Додатково також слід наголосити на тому, що відповідно до ч. 6 ст. 173 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства.

Таким чином зазначене право може бути реалізовано судом першої інстанції у підготовчому провадження під час виконання судом завдань підготовчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 177 ГПК України, зокрема, остаточного визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

Отже, з урахуванням усіх вищенаведених тверджень, колегія суддів зазначає, що місцевим господарським судом зроблено помилкові висновки стосовно порушення правил об`єднання вимог у позовній заяві, а отже і безпідставно повернуто таку позовну заяву на підставі приписів п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення місцевим господарським судом норм процесуального права.

Як наслідок, колегія суддів приходить до висновку стосовно того, що оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 23.10.2025 є необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права та за умов неповного з`ясування обставин справи.

За змістом ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про повернення позовної заяви справа передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 280 ГПК України).

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 23.10.2025 у справі №910/12806/25 - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розподіл судового збору, пов`язаного з поданням апеляційної скарги, повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду справи по суті згідно з загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.10.2025 у справі №910/12806/25 скасувати.

3. Справу №910/12806/25 направити до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов