УХВАЛА

м. Київ

13.11.2025Справа № 910/6822/24

За заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Лізард Софт"
провизнання наказу таким, що не підлягає виконанню
у справі№ 910/6822/24
За позовомАкціонерного товариства "Укртелеком"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Лізард Софт"
простягнення 9 383 582,50 грн
Суддя Підченко Ю.О.

Секретар судового засідання Панасюк Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: Аністратенко О.О.;

від відповідача (заявника): Раєцький А.О.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/6822/24 за позовом Акціонерного товариства «Укртелеком» (далі також - позивач, АТ «Укртелеком») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізард Софт» (далі також - відповідач, ТОВ «Лізард Софт») про стягнення грошових коштів в розмірі 9 383 582,50 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у справі № 910/6822/24, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2025 у справі № 910/6822/24, позов задоволено повністю, стягнуто з ТОВ "Лізард Софт" на користь АТ "Укртелеком" грошові кошти в сумі 9 383 582,50 грн та розподілено судові витрати.

Постановою Верхового Суду від 04.06.2025 у справі № 910/6822/24 касаційну скаргу ТОВ "Лізард Софт" залишено без задоволення, постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2025, додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у справі № 910/6822/24 залишено без змін, поновлено дію рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у справі № 910/6822/24.

03.10.2025 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізард Софт" надійшла заява про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/6822/24 від 20.05.2025 «про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізард Софт" на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" грошових коштів в сумі 9 383 582,50 грн та судового збору в розмірі 140 753,74 грн» (всього до стягнення - 9 524 336,24 грн) таким, що не підлягає виконанню частково, а саме в частині стягнення суми в розмірі 6 618 055,34 грн у зв`язку з припиненням обов`язку Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізард Софт" в цій частині шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Суд ухвалою від 10.10.2025 призначив заяву до розгляду в судовому засіданні 13.11.2025.

12.11.2025 позивач надав письмові пояснення, у яких проти визнання наказу від 20.05.2025 у справі № 910/6822/24 таким, що не підлягає виконанню, заперечував.

Представники сторін безпосередньо в судовому засіданні 13.11.2025 надали усні пояснення щодо заяви відповідача.

Обґрунтовуючи наявність підстав для визнання наказу Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 таким, що не підлягає виконанню в частині, "Лізард Софт" посилається, здебільшого, на наступне:

- боржник, керуючись своїм правом, вчинив правочин, направивши стягувачу заяву про зарахування цих зустрічних однорідних вимог, внаслідок чого його зобов`язання частково припинилося з підстав, передбачених законом. Зобов`язання ТОВ «Лізард Софт» перед АТ «Укртелеком» було частково припинено, а отже, обов`язок боржника, зазначений у виконавчому документі, частково відсутній;

- 16.07.2025 ТОВ "Лізард Софт" реалізувало своє право на припинення зобов`язання шляхом вчинення правочину. Заяву про припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог АТ «Укртелеком» отримав 21.07.2025. Це є самостійною достатньою підставою яка породила правові наслідки з припинення зобов`язання боржника в частині зарахованих зустрічних вимог;

- вимоги були зустрічними: ТОВ "Лізард Софт" мало зобов`язання перед АТ "Укртелеком" з повернення авансу (9 383 582,50 грн), а АТ "Укртелеком", у свою чергу, мало зобов`язання перед ТОВ "Лізард Софт" з оплати фактично наданих послуг (6 618 055,34 грн). Кожна сторона одночасно була і боржником, і кредитором;

- вимоги були однорідними: Обидва зобов`язання були грошовими. Вимоги АТ "Укртелеком" до ТОВ "Лізард Софт": зобов`язання з повернення авансу за тим же Договором, підтверджене рішенням суду у справі № 910/6822/24, у розмірі 9 383 582,50 грн. Вимога ТОВ "Лізард Софт" до АТ "Укртелеком": заборгованість за фактично надані послуги за тим же Договором у розмірі 6 618 055,34 грн;

- строк виконання вимог настав: обов`язок ТОВ "Лізард Софт" повернути аванс був підтверджений судовими рішеннями, що набрали законної сили; обов`язок АТ "Укртелеком" оплатити фактично надані послуги виник з моменту направлення вимоги та рахунку, як того допускає ст. 601 ЦК України.

Позивач проти визнання наказу Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 таким, що не підлягає виконанню в частині заперечував, вважає подану заяву безпідставною і такою, що не підлягає задоволенню, адже ТОВ «Лізард Софт» помилково стверрджує, що у АТ «Укртелеком» наявне перед ним зобов`язання щодо оплати за надані останнім послуги по Договору, а саме по 4, 5, 11 та 12 етапам.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Частинами 1 та 2 статті 18 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2024 у справі № 910/6822/24, що набрало законної сили є обов`язковим до виконання та з урахуванням наведених вище приписів не може залишатися невиконаним.

Вказаним рішенням стягнуто з ТОВ "Лізард Софт" на користь АТ "Укртелеком" грошові кошти в сумі 9 383 582,50 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що:

- в Додатку № 2 до Договору сторони узгодили Календарний план надання послуг, специфіка якого полягає в обрахунку строку надання послуг за кожним наступним етапом від дати підписання Акту здачі-приймання послуг за попереднім етапом. Станом на грудень 2023 року відповідач прострочив строки надання послуг по етапу 4, оскільки акт здачі-приймання послуг за етапом № 3 було підписано 16.12.2022, а етап 4 мав бути завершений до 01.03.2023;

- згідно з положеннями Договору для зміни строків надання послуг необхідне настання істотної зміни обставин та оформлення цих змін шляхом укладення додаткової угоди, проте така угода не укладалася;

- відповідач не довів існування обставин, що зумовили порушення строків надання послуг, з підстав порушення виконання зобов`язання Позивачем, а також не надав доказів своєчасного направлення повідомлення про завершення надання послуг по етапу 4;

- позивач за доведеності наявності належних правових підстав скористався своїм правом на розірвання Договору, передбаченим пунктом 10.3. угоди.

З урахуванням установлених обставин, аванс, сплачений позивачем, за відсутності належного виконання зобов`язання з боку відповідача та припинення дії Договору, набув правової природи майна, збереженого без достатньої правової підстави, що є підставою для задоволення позовних вимог на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Так, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 30.03.2021 у справі № 910/8794/17 зазначив, що зі змісту вказаної статті вбачається, що перелік підстав для визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним.

При цьому, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

- матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);

- процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема, видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили; якщо виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання.

Заявник наполягає, що у нього частково відсутній борг перед позивачем за Договором, оскільки відбулося зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 6 618 055,34 грн.

На підтвердження своїх доводів ТОВ «Лізард Софт» зауважує, 07.04.2025 ТОВ "Лізард Софт" направило на адресу АТ "Укртелеком" Вимогу (вих. № 71-07/04-2025) про сплату заборгованості за фактично надані послуги на суму 6 618 055,34 грн. Ця вимога містила детальний розрахунок боргу по кожному з частково виконаних етапів (4, 5, 11, 12) та посилання на лист від 15.01.2024, яким надавався Замовнику детальний перелік наданих послуг. Замовник отримав цю вимогу 09.04.2025, проте жодних заперечень у відповідь не надав.

За твердженнями відповідача, оскільки замовник проігнорував вимогу та продовжував ухилятися від підписання акту, як того вимагає п. 5.9 Договору, ТОВ "Лізард Софт" 05.06.2025 направило йому лист вих. № 97-05/06-2025, до якого було долучено підписаний зі своєї сторони Акт здачі-приймання наданих послуг № 707 від 05.06.2025 (на загальну суму наданих послуг разом яка частково була покрита повернути авансом) та Рахунок на оплату № 707 від 05.06.2025 на суму 6 618 055,34 грн (частина наданих послуг з врахуванням сплаченого раніше авансу). Замовник отримав ці документи 10.06.2025, і знову не надав жодних мотивованих заперечень.

16.07.2025 ТОВ "Лізард Софт" вчинило правочин шляхом складення та направлення на адресу стягувача Заяви про припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, якою зобов`язання ТОВ "Лізард Софт" з повернення авансу в розмірі 9 383 582,50 грн припинилося частково - зменшено на суму 6 618 055,34 грн. 21.07.2025 АТ «Укртелеком» отримав цю заяву.

Тобто, доводи відповідача про зменшення його обов`язку як боржника за наказом від 20.05.2025 фактично зводяться до неприйняття позивачем наданих послуг та не підписання Акту приймання-передачі, які були скеровані відповідачем вже після ухвалення рішення від 14.11.2024 у даній справі. У заяві про припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог № 110-16/07-2025 від 16.07.2025 ТОВ «Лізард Софт» посилається на часткове виконання етапів 4, 5, 11, 12 за Договором № 80D362-553/21.

Статтею 601 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Водночас зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 Цивільного кодексу України).

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Тобто, для здійснення зарахування зустрічних вимог між сторонами зарахування повинне існувати зобов`язання, у якому одна сторона буде одночасно як боржником, так і кредитором.

У той же час, як вбачається із обставин, викладених у Постанові Верховного Суду від 04.06.2025:

- 5.14. Разом з тим, судами з`ясовано, що Відповідачем не надано доказів належного виконання послуг за етапами 4-12 Договору як у межах строків, узгоджених сторонами, так і до моменту припинення договірних правовідносин Позивачем шляхом розірвання Договору в односторонньому порядку».

- 5.39. У справі, що переглядається, предметом позову є вимога про стягнення суми сплаченого Позивачем авансу виключно за етапами 4- 12 Договору, за якими Відповідачем не надано належних та допустимих доказів виконання послуг до моменту припинення договірних зобов`язань.

Таким чином, з огляду на встановлену судами фактичну відсутність виконання Відповідачем робіт за відповідними етапами Договору, а також на правомірне одностороннє припинення Позивачем договірних правовідносин, підстави для застосування положень статті 1212 Цивільного кодексу України щодо обов`язку повернення безпідставно набутого майна є обґрунтованими.

Доводи ТОВ "Лізард Софт", наведені у заяві від 03.10.2025 зводяться до відсутності заборгованості перед позивачем на суму 6 618 055,34 грн у зв`язку з виникненням нових фактичних даних, які не були предметом розгляду у справі під час ухвалення рішення.

В межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Перегляд самого судового рішення, спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється. (Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі № 910/8665/17).

Законодавець у статті 328 ГПК України чітко визначив підстави для визнання судом наказу таким, що не підлягає виконанню, а саме: помилкова видача наказу судом; відсутність у боржника обов`язку повністю або частково у зв`язку з добровільним виконанням обов`язку ним або іншою особою; інші причини.

Під помилковістю видання наказу розуміється видача виконавчого документу в наслідок помилки суду.

Під відсутністю обов`язку слід розуміти, що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Під іншими причинами слід розуміти відсутність правових підстав у стягувача на здійснення будь-яких дій відносно боржника (стягнення, зобов`язання вчинити ті чи інші дії або утриматися від вчинення тощо), наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково.

Вище перелічені підстави для визнання наказу господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі № 910/6822/24 таким, що не підлягає виконанню в частині, відповідачем не зазначені.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізард Софт" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі № 910/6822/24 таким, що не підлягає виконанню в частині, оскільки заявником не доведено відсутності обов`язку боржника у зв`язку з добровільним виконанням або з інших підстав.

Керуючись ст. ст. 120, 233, 234, ч. 10 ст. 240, 243, 255, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізард Софт" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 у справі № 910/6822/24 таким, що не підлягає виконанню в частині відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.11.2025.

Суддя Ю.О. Підченко