ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

24 листопада 2025 року м. ХарківСправа № 922/4143/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Керівника Салтівської окружної прокуратури міста Харкова від про забезпечення позову у справі

за позовом Керівника Салтівської окружної прокуратури міста Харкова, м. Харків, в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ман Бей", м. Харків
про припинення права володіння об`єктом нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

Керівник Салтівської окружної прокуратури міста Харкова (надалі - прокурор) в інтересах держави в особі Харківської міської ради (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ман Бей" (надалі - відповідач), в якому просить припинити право володіння ТОВ "Ман Бей" на об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлову будівлю літ. "Д-1", загальною площею 40,2 кв.м., розташовану за адресою: м. Харків, вул.Василя Стуса, 11-А, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101; номер відомостей про речове право 49868238, внесене приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ярмак Оленою Олександрівною; індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 67130269 від 10.04.2023) з закриттям розділу 101 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

На підтвердження позовних вимог прокурор посилається на те, що за відповідачем зареєстровано право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю літ. "Д-1", загальною площею 40,2 кв.м., розташована за адресою: м.Харків, вул.Василя Стуса, 11-А, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101). В той же час, рішенням Господарського суду Харківської області від 27.05.2025 у справі №922/454/25 встановлено, що дане нерухоме майно є об`єктом самочинного будівництва, яке здійснено на земельній ділянці, що належить до комунальної власності. У зв`язку з цим, а також враховуючи правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 19.04.2023 у справі №904/7803/21 та постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі №916/959/22, прокурор вважає, що належним способом захисту порушеного права територіальної громади м.Харкова у даному випадку є вимога про припинення права відповідача на володіння вищевказаним об`єкт нерухомого майна.

21 листопада 2025 року від прокурора надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення ТОВ "Ман Бей" () заборони на відчуження нежитлової будівлі літ. "Д-1", загальною площею 40,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101) до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву прокурора про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Статтею 136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зокрема, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.09.2018 у справі №910/7141/13.

У рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 у справі № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України вказано, що з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини цього рішення).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в господарській справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб (постанова КГС ВС від 06.12.2023 №917/805/23).

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до частини 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу/іншим особам здійснювати певні дії (Постанова Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №910/4669/21).

Так, предметом даного спору є вимога про припинення права відповідача на володіння на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю літ. "Д-1", загальною площею 40,2 кв.м., розташовану за адресою: м. Харків, вул.Василя Стуса, 11-А, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101; номер відомостей про речове право 49868238, внесене приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ярмак Оленою Олександрівною; індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 67130269 від 10.04.2023) з закриттям розділу 101 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.04.2023 у справі №904/7803/21 (пункт 6.45) та постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі №916/959/22,виходячи з правової природи реєстрації прав на нерухоме майно як способу володіння ним та беручи до уваги загальні засади цивільного законодавства (аналогія права), у випадку, якщо заінтересована особа - позивач (власник земельної ділянки, інший правоволоділець) вважає, що зареєстроване за відповідачем право власності чи інше речове право на певний об`єкт насправді не існує і нікому не належить, то належному способу захисту відповідає вимога про припинення володіння відповідача відповідним правом. Судове рішення про задоволення таких позовних вимог є підставою для внесення до Державного реєстру запису про відсутність права. Якщо на відповідний об`єкт, право на який не може бути зареєстроване за жодним суб`єктом, був відкритий розділ Державного реєстру прав, таке судове рішення є також підставою для закриття розділу Державного реєстру прав на цей об`єкт.

Отже, у разі задоволення позовних вимог у даній справі, відповідне судове рішення буде підставою для внесення до Державного реєстру запису про відсутність права відповідача на вищевказане нерухоме майно.

Водночас, як обґрунтовано зазначає прокурор, без встановлення обмежень на час розгляду справи ТОВ "Ман-Бей", за яким зареєстровано право власності на спірне нерухоме майно, може розпорядитися цим майном на власний розсуд в будь-який час. Подальше ймовірне відчуження майна на користь інших осіб, передача нерухомого майна в оренду, зміна його призначення, поділ, виділ чи об`єднання ускладнить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (постанова ВП ВС від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, постанова КГС ВС від 06.12.2023 № 917/805/23).

У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (постанова Об`єднаної палати КГС ВС від 03.03.2023 у справі № 905/448/22, постанови КГС ВС від 11.12.2023 № 904/1934/23, від 06.12.2023 № 917/805/23).

Наявність у відповідача, за яким зареєстровано право власності щодо спірного майна, можливості розпорядитись останнім шляхом вчинення дій (правочинів) щодо нього на користь будь-яких третіх осіб та/або вчинити дії щодо зміни об`єкта нерухомого майна (зміна цільового призначення та/або поділ/об`єднання тощо), може призвести до неможливості реального поновлення інтересів власника відповідного нерухомого майна (держави в особі відповідного органу) в межах даної справи, без нових звернень до суду.

Відтак, вказане фактично знівелює мету судового захисту та матиме наслідком не поновлення прав та інтересів держави.

До того ж, як зазначає прокурор у своїй заяві, Салтівською окружною прокуратурою міста Харкова у травні 2022 року вже було подано позовну заяву в інтересах держави в особі Харківської міської ради, Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради, Департаменту земельних відносин Харківської міської ради до ТОВ "Аудит-Синтез Плюс", ОСОБА_1 , третя особа - державний реєстратор КП "Постачальник послуг" Солоницівської селищної ради Харківської області Луценко П.Г. про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання недійсними правочинів, на підставі якої Октябрським районним судом міста Полтави 16.09.2022 було відкрито провадження у справі №554/10084/22. Однак, в ході судового розгляду вказаної справи ТОВ "Аудит-Синтез Плюс" в особі директора ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №1471 від 17.10.2022 здійснило продаж нежитлової будівлі літ. "Д-1", розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ). В свою чергу, в ході подальшого судового розгляду справи №554/10084/22, ОСОБА_2 на підставі акту приймання-передачі №56, 57 від 06.04.2023 здійснила відчуження спірної нежитлової будівлі літ. "Д-1", розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ "Ман Бей" (), що і зумовило повторне направлення позову Салтівською окружною прокуратурою міста Харкова щодо спірної нежитлової будівлі до нового власника. Таким чином, в ході судового розгляду справи №554/10084/22 спірна нежитлова будівля вже була двічі відчужена, а у випадку наступного відчуження спірної нежитлової будівлі, це абсолютно унеможливить виконання рішення суду, постановленого за позовом про припинення права володіння ТОВ "Ман Бей" на нежитлову будівлю літ. "Д-1", загальною площею 40,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101) у разі задоволення позовних вимог.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо відчуження спірного майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення в разі задоволення позову прокурора, адже у разі наступного відчуження спірного майна прокурор буде змушений знову ініціювати новий судовий розгляд задля задоволення своїх вимог.

Спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки спір є реальним, право власності на спірне майно зареєстровано за відповідачем, майно, відносно якого прокурор просить встановити заборону на відчуження, повністю відповідає обсягу позовної вимоги та існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти відповідні дії щодо спірного майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення про припинення права володіння відповідача в разі задоволення такого позову.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити заяву прокурора про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Керівника Салтівської окружної прокуратури м.Харкова від 21.11.2025 про забезпечення позову задовольнити .

Вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Ман Бей" () заборони на відчуження нежитлової будівлі літ. "Д-1", загальною площею 40,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101) до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.

Ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Стягувачем за цією ухвалою є Керівник Салтівської окружної прокуратури м.Харкова (Код ЄДРПОУ/Умовний код: , Харківська обл., м. Харків, вул.Глобинська, 23, 61038), боржником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Ман Бей" (61128, м.Харків, Садовий проїзд, буд.9А, ).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Дана ухвала набирає законної сили з дати підписання суддею, тобто з 24.11.2025, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, тобто до 25.02.2026.

Суддя М.В. Калантай