ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2025м. ДніпроСправа № 904/3410/25

За позовом Акціонерного товариства "Дніпропетровський завод прокатних валків", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Дніпротехсервіс", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором про поворотну фінансову допомогу

Суддя Красота О.І.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Дніпропетровський завод прокатних валків" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Дніпротехсервіс" і просить суд стягнути основний борг у розмірі 590 000,00 грн., пеню у розмірі 82 341,37 грн., 3% річних у розмірі 8 243,84 грн., інфляційні втрати у розмірі 33 157,77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору про поворотну фінансову допомогу № 3/14ф від 20.06.2018 в частині повного та своєчасного повернення позики.

Ухвалою суду від 30.06.2025 позовну заяву залишено без руху; встановлено Позивачу семиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме надати:

- нотаріально посвідчений переклад українською мовою документів, які складені іноземною мовою, а саме: Договор о возвратной финансовой помощи № 3/14ф от 20 июня 2018 года, Дополнительное соглашение от 31 декабря 2020 года к Договору о возвратной финансовой помощи № 3/14ф от 20 июня 2018 года, Дополнительное соглашение от 31 декабря 2023 года к Договору о возвратной финансовой помощи № 3/14ф от 20 июня 2018 года;

- належні докази доплати судового збору у розмірі 988,67 грн.

07.07.2025 від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 14.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач відзив на позов до суду не надав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

З урахуванням викладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Справу відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглянуто судом протягом розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

20.06.2018 між Публічним акціонерним товариством "Дніпропетровський завод прокатних валків", найменування якого змінено на Акціонерне товариство "Дніпропетровський завод прокатних валків", (далі Позивач, Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Дніпротехсервіс" (далі Відповідач, Сторона 2) укладено Договір про поворотну фінансову допомогу № 3/14ф (далі Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору Сторона 1 зобов`язується протягом строку дії Договору надати фінансову допомогу Стороні 2 у сумі 20 000 000,00 грн., на поворотній основі. Нарахування процентів за користування грошовими коштами за Договором не передбачено.

За умовами п. 2.1 Договору Сторона 1 перераховує грошові кошти Стороні 2 на поточний рахунок, зазначений у Договорі. Перерахування грошових коштів Стороні 2 можливе частинами.

Згідно з п. 2.2 Договору Сторона 2 здійснює повернення фінансової допомоги, отриманої від Сторони 1 за Договором у повному обсязі, у строк до 31.12.2021.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що суми грошових коштів, що перераховуються Стороною 1 Стороні 2, не повинні перевищувати загальної суми Договору.

Відповідно до п. 3.2 Договору у разі порушення Стороною 2 строків повернення фінансової допомоги, встановлених Розділом 2 Договору, Сторона 2 зобов`язана сплатити Стороні 1 пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нараховується пеня.

За умовами п. 5.1 Договору цей Договір діє з моменту його підписання сторонами до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Додатковою угодою від 31.12.2020 до Договору сторони внесли зміни до:

- п. 1.1 Договору та виклали його у новій редакції: "Сторона 1 зобов`язується протягом строку дії Договору надати фінансову допомогу Стороні 2 у сумі 100 000 000,00 грн., на поворотній основі. Нарахування процентів за користування грошовими коштами за Договором не передбачено.";

- п. 2.2 Договору та виклали його у новій редакції: "Сторона 2 здійснює повернення фінансової допомоги, отриманої від Сторони 1 за Договором у повному обсязі, у строк до 31.12.2023.".

Додатковою угодою від 31.12.2023 до Договору сторони внесли зміни до п. 2.2 Договору та виклали його у новій редакції: "Сторона 2 здійснює повернення фінансової допомоги, отриманої від Сторони 1 за Договором у повному обсязі, у строк до 31.12.2024.".

На виконання умов Договору Позивач передав Відповідачу у власність грошові кошти у загальному розмірі 600 000,00 грн. (позику), що підтверджується платіжними інструкціями № 433 від 12.06.2024 на суму 400 000,00 грн., № 435 від 13.06.2024 на суму 200 000,00 грн.

17.06.2024 Відповідач повернув Позивачу 10 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 614 від 17.06.2024.

Залишок неповернутої у встановлений Договором строк позики складає 590 000,00 грн., що і є причиною виникнення спору.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з таких підстав.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За приписів ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови п. 2.2 Договору, з урахуванням Додаткової угоди від 31.12.2023 до Договору, Відповідач повинен був повернути Позивачу позику у розмірі 600 000,00 грн. у строк до 31.12.2024.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач лише частково повернув Позивачу позику у встановлений Договором строк у розмірі 10 000,00 грн.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з Відповідача основного боргу у розмірі 590 000,00 грн. підлягає задоволенню.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вказувалось вище, відповідно до п. 3.2 Договору у разі порушення Стороною 2 строків повернення фінансової допомоги, встановлених Розділом 2 Договору, Сторона 2 зобов`язана сплатити Стороні 1 пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нараховується пеня.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача пеню за період з 01.01.2025 по 19.06.2025 у розмірі 82 341,37 грн.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок пені, дійшов висновку, що розрахунок зроблено не вірно і є меншим, ніж сума пені, яка розрахована судом, тому позовна вимога щодо стягнення з Відповідача пені у розмірі 82 341,37 грн. підлягає задоволенню в редакції, заявленій Позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача 3% річних за період з 01.01.2025 по 19.06.2025 у розмірі 8 243,84 грн. та інфляційні втрати за період з січня по травень 2025 року у розмірі 33 157,77 грн.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку, що вказаний розрахунок зроблено вірно, тому позовні вимоги щодо стягнення з Відповідача 3% річних у розмірі 8 243,84 грн. та інфляційних втрат у розмірі 33 157,77 грн. підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю зі стягненням з Відповідача основного боргу у розмірі 590 000,00 грн., пені у розмірі 82 341,37 грн., 3% річних у розмірі 8 243,84 грн., інфляційних втрат у розмірі 33 157,77 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви покладається на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, ч. 9 ст. 165, ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Дніпротехсервіс" (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 21, офіс 615, ідентифікаційний код в ) на користь Акціонерного товариства "Дніпропетровський завод прокатних валків" (49023, м. Дніпро, вул. Яхненківська, 2, ідентифікаційний код в ) основний борг у розмірі 590 000,00 грн., пеню у розмірі 82 341,37 грн., 3% річних у розмірі 8 243,84 грн., інфляційні втрати у розмірі 33 157,77 грн., судовий збір у розмірі 8 564,91 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

25.11.2025