УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

м. Київ

25.11.2025Справа № 910/14223/25
За позовом Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецпоставка» (01033, м. Київ, вул. Микільсько-Ботанічна, буд. 7/9)

про стягнення штрафу та пені у розмірі 679 998, 00 грн

Суддя Бондаренко-Легких Г.П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Антимонопольний комітет України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецпоставка» про стягнення штрафу та пені у розмірі 679 998, 00 грн.

Розглянувши матеріали позовної заяви, судом встановлено про наявність підстав для передачі даної справи для розгляду в межах справи Господарського суду міста Києва №910/6761/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецпоставка», виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 відкрито провадження у справі №910/6761/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тілмарк» про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецпоставка».

Постановою від 18.12.2024 у справі №910/6761/24 визнано банкрутом ТОВ «Укрспецпоставка», відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута ТОВ «Укрспецпоставка» арбітражного керуючого Коренчук Т.О. Строк виконання всіх грошових зобов`язань вважати таким, що настав 18.12.2024. Припинено нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута. Зобов`язано ліквідатора надати суду ліквідаційний баланс банкрута та звіт ліквідатора до 18.12.2025.

В судовому засіданні 19.11.2025 у справі №910/6761/24, суд ухвалив затвердити звіт про нарахування основної грошової винагороди арбітражному керуючому та відкласти розгляд справи на 11.02.2026.

В силу пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з частиною 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно частини 1 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно абзацу третього частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства - господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Системний аналіз положень законодавства про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Таким чином, норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення всіх спорів до цього ж боржника є те, що вони розглядаються господарським судом в межах справи про банкрутство тим самим складом, що і справа про банкрутство боржника.

Суд враховує, що виходячи з диспозиції статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, участь боржника у спорі саме як сторони (позивача, відповідача) передбачає, що у будь якому випадку за результатами розгляду спору настають правові наслідки для боржника (набуття, припинення, зміна прав чи обов`язків).

Предметом спору у даній справі є майнові вимоги щодо стягнення з ТОВ «Укрспецпоставка» грошових коштів у загальному розмірі 679 998, 00 грн.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.06.2021 у справі №916/585/18 (916/1051/20) звернуто увагу на те, що в разі коли наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство на підставі статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, а спір є майновим у розумінні положень цього Кодексу.

Отже, одним із завдань у судових процедурах банкрутства є необхідність збереження майна боржника, недопущення його неправомірного відчуження як з метою забезпечення відновлення платоспроможності боржника, так і для визначення найбільш ефективного механізму погашення існуючої кредиторської заборгованості.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи предмет спору та суб`єктний склад у цій справі, наявність порушеної щодо Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрспецпоставка» справи про банкрутство, суд дійшов висновку передати матеріали справи №910/14223/25 за підсудністю до Господарського суду міста Києва, в провадженні якого перебуває справа №910/6761/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецпоставка».

Враховуючи викладене та керуючись статтями 31, 232-235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Матеріали господарської справи №910/14223/25 передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи №910/6761/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецпоставка».

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Г.П. Бондаренко-Легких