РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.09.2025Справа № 910/7460/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будіндустрія енергія»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат будіндустрії»

про стягнення 3002536,07 грн,

Представники:

не прибули

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Будіндустрія енергія» з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат будіндустрії» про стягнення 3883658,30 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконував зобов`язання за договорами № 17/19 про технічне забезпечення та спільне використання водопровідних та каналізаційних мереж від 21.02.2017 та договору суборенди № 0104/17 від 01.04.2017.

Суд своєю ухвалою від 16.06.2025 залишив без руху позовну заяву.

Позивач у строк, встановлений судом, усунув недоліки позовної заяви.

Суд своєю ухвалою від 20.06.2025 відкрив провадження у справі № 910/7460/25, постановив розглядати справу в порядку загального позовного провадження.

Позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог до 3002536,07 грн.

Відповідач вважає, що внаслідок настання форс-мажорних обставин він підлягає звільненню від виконання зобов`язань.

Позивач подав заяву про розгляд справи по суті без участі його представника.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

21 лютого 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Будіндустрія енергія» (основний споживач) та товариство з обмеженою відповідальністю «Комбінат будіндустрії» (споживач) уклали договір № 17/19 про технічне забезпечення та спільне використання водопровідних та каналізаційних мереж (далі - Договір № 17/19), відповідно до умов якого основний споживач зобов`язався надати споживачу послуги по передачі води, з урахуванням водовідведення із зазначенням того, що вказана послуга є відшкодуванням основному споживачу вартості отриманої споживачем води з урахуванням водовідведення по тарифам водопостачальної компанії; послуги по спільному використанню водопровідних та каналізаційних мереж основного споживача (далі - послуги), а споживач зобов`язався своєчасно сплачувати отримані послуги.

Об`єктом для постачання є виробничі та офісні приміщення, які знаходяться за адресою: вул. Будіндустрії, 7 (п. 1.3 Договору № 17/19).

Згідно з п. 2.3 Договору № 17/19 надання послуг оформлюється актом виконаних робіт.

Крім того відповідно до умов договору суборенди № 0104/17 від 01.04.2017 (далі - Договір 0104/17) товариство з обмеженою відповідальністю «Будіндустрія енергія» (орендодавець) передало товариству з обмеженою відповідальністю «Комбінат будіндустрії» (орендарю) в оренду нежитлове приміщення, розташоване в будівлі РП 327 за адресою: м. Київ, вул. Будіндустрії, 7, для розташування електрообладнання з метою забезпечення електропостачання виробничих приміщень за адресою: м. Київ вул. Будіндустрії, 7.

Орендна плата за поточний місяць сплачується орендарем без нагадування орендодавцем авансом не пізніше 5 (п`ятого) числа поточного місяця (п. 3.1.3 Договору № 0104/17).

У додатку № 1 до Договору 0104/17 сторони погодили, що товариство з обмеженою відповідальністю «Будіндустрія енергія» надає товариству з обмеженою відповідальністю «Комбінат будіндустрії» послуги по компенсації електроенергії для забезпечення потреб електроустановок, послуги по технічному забезпеченню електропостачання, послуги з перетікання реактивної електричної енергії.

Надання послуг оформлюється актом виконаних робіт.

Сторони підписали відповідні акти надання послуг.

Відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання, внаслідок чого у нього виник борг у розмірі 3002536,07 грн.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач не сплатив 3002536,07 грн боргу.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем на суму 3002536,07 грн належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Оцінюючи доводи відповідача про звільнення його від виконання зобов`язань внаслідок настання форс-мажорних обставин суд виходить з такого.

Форс-мажорними обставинами визнається обставина (дія чи подія), що спричинили неможливість виконання договірних зобов`язань у обумовлений сторонами строк. Ці обставини є юридичними фактами, що спричинили неможливість виконання договірних зобов`язань, і для настання яких необхідна наявність певних умов: виникнення після укладення договору; неможливість виконання зобов`язання у період їх існування; закріплення, як правило, таких обставин у договорі як таких, що звільняють від виконання зобов`язання.

Відносини, які виникли між позивачем та відповідачем, є зобов`язальними відносинами, які засновані на договорах.

Цивільний кодекс України зобов`язанням визначає правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договір є однією з підстав виникнення зобов`язань (ст. 509 Цивільного кодексу України).

Суб`єктами зобов`язання, які є елементами зобов`язання, є його сторони: управомочена сторона - кредитор, та зобов`язана сторона - боржник.

Відповідальність за порушення зобов`язання є тим правовим наслідком, який наступає за його невиконання або виконання з порушенням умов, що визначають зміст зобов`язання (ст. 611 ЦК України). З огляду на це слідує, що законодавство розмежовує дії, які слід вчинити на виконання прийнятого обов`язку, що є складовою змісту зобов`язання, від дій, що є похідними від порушення обов`язку. Ці дії є окремими правовими категоріями, які мають самостійні способи захисту (ст. 16 ЦК України), та, відповідно, правові механізми, що визначають можливість їх застосування.

Вказане свідчить про те, що приписи ст. 617 ЦК України, яка визначає випадки звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язання, не можуть бути застосовані для регулювання дій, що складають зміст зобов`язання і стосуються безпосередньо його виконання.

Таким чином, військова агресія російської федерації проти України є форс-мажорною обставиною, яка може бути підставою для звільнення від відповідальності за прострочення сплати платежів, однак не звільняє від виконання самого обов`язку щодо сплати платежів.

Договори укладені до настання форс-мажорних обставин.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17, від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17.

Відповідачем не надано доказів неможливості виконання зобов`язань внаслідок настання форс-мажорних обставин (введення воєнного стану).

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача 45038,04 грн судового збору. Суд повертає позивачу з Державного бюджету України 13216,83 грн судового збору.

Оскільки позивач не подав доказів понесення 50000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу суд не вирішує питання про їх розподіл.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити повністю позов товариства з обмеженою відповідальністю «Будіндустрія енергія» до товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат будіндустрії».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат будіндустрії» (вул. Будіндустрії, 7, літ. «П», м. Київ, 01013, код 40579625) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Будіндустрія енергія» (вул. Будіндустрії, 7, м. Київ, 01013, код 39906,07 грн боргу, 45038,04 грн судового збору.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Будіндустрія енергія» (вул. Будіндустрії, 7, м. Київ, 01013, код 39906142) з Державного бюджету України 13216,83 грн судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складений 20.11.2025.

Суддя С. А. Ковтун