УХВАЛА

20 листопада 2025 року

м. Київ

cправа № 910/6608/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кібенко О.Р.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Міллвард Браун АРМІ-Маркетинг Україна"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міллвард Браун АРМІ-Маркетинг Україна"

до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державного реєстратора Подільської районної в місті Києві державної адміністрації Полякової Владислави Олександрівни

про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

1. У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Міллвард Браун АРМІ-Маркетинг Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії.

2. Господарський суд міста Києва рішенням від 18.07.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2024, у задоволенні позову відмовив.

3. Верховний Суд постановою від 31.10.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2024 скасував, а справу направив на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

4. Господарський суд міста Києва рішенням від 17.04.2025, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025, у задоволенні позову відмовив.

5. 31.10.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Міллвард Браун АРМІ-Маркетинг Україна" через систему Електронний суд звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

6. Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху з огляду на таке.

7. Частиною 2 ст.292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) передбачено, що якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, передбачених ст.290 цього Кодексу, то така скарга залишається без руху.

Щодо підстав касаційного оскарження

8. Відповідно до п.5 ч.2 ст.290 ГПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) ст.287 цього Кодексу підстави (підстав).

9. Відповідно до ч.2 ст.287 ГПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч.1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 ст.310 цього Кодексу.

10. У разі подання касаційної скарги на підставі п.1 ч.2 ст.287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абз.2 п.5 ч.2 ст.290 цього Кодексу).

11. У цьому випадку необхідно чітко вказати:

- норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд неправильно застосував в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи;

- обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

12. У разі подання касаційної скарги на підставі п.2 ч.2 ст.287 ГПК в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абз.3 п.5 ч.2 ст.290 цього Кодексу). Скаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

13. Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого п.3 ч.2 ст.287 ГПК, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає непогодження із ним.

14. Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі п.4 ч.2 ст.287 ГПК, необхідно зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами 1, 3 ст.310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

15. При цьому необхідно враховувати, що за змістом п.1 ч.3 ст.310 ГПК відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч.2 ст.287 цього Кодексу.

16. Системний аналіз наведених положень ГПК дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч.1 ст.287 ГПК, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) ч.2 ст.287 ГПК як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

17. Отже, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або допущене судом порушення норм процесуального права та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) ст.287 ГПК, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

18. Обґрунтовуючи подібність правовідносин, як обов`язкової умови для виникнення підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1- 3 ч.2 ст.287 ГПК, необхідно враховувати, що подібність правовідносин визначається за відповідними критеріями.

19. Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин потрібно оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими. У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів (пункти 25, 26, 31 постанови від 12.10.2021 у справі №233/2021/19).

20. Втім, у касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Міллвард Браун АРМІ-Маркетинг Україна" хоч і згадує про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а також про неврахування висновків Верховного Суду, однак чітко не посилається на відповідні пункти ч.2 ст.287 ГПК, якими передбачені заявлені підстави касаційного оскарження.

21. Також, стверджуючи про відсутність висновку Верховного Суду, скаржник не вказує щодо застосування якої саме норми права відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах; не вказує, як саме суди попередніх інстанцій застосували цю норму, яким, на думку скаржника, є правильне застосування норми права та який висновок має сформувати Верховний Суд.

22. Посилаючись на неврахування висновків Верховного Суду, скаржник не вказує норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд неправильно застосував в оскаржуваному судовому рішенні; висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваних судових рішеннях; висновок щодо застосування норми права у постанові Верховного Суду із зазначенням дати її прийняття та номеру справи; не обґрунтовує подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

23. У зв`язку із вищезазначеним, скаржнику необхідно вказати підстави касаційного оскарження судових рішень, врахувавши вимоги щодо їх обґрунтування, які описані у цій ухвалі.

Щодо сплати судового збору

24. Відповідно до п.2 ч.4 ст.290 ГПК до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

25. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом "Про судовий збір".

26. Згідно з ч.1 ст.4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

27. Ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

28. Ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви немайнового характеру, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

29. За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (пп.5 п.2 ч.2 ст.4 Закону "Про судовий збір").

30. Відповідно до ч.3 ст.4 Закону "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч.2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

31. До касаційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Міллвард Браун АРМІ-Маркетинг Україна" додало квитанцію ID:9226-9046-5083-7621 від 27.08.2024 про сплату судового збору у розмірі 6 056,00 грн.

32. У призначенні платежу квитанції ID: 9226-9046-5083-7621 від 27.08.2024 вказано: "7;за позовом ТОВ Міллвард Браун АРМІ-Маркетинг Україна, на ріш від 20.08.2024 по спр 910/6608/24, ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний господарський суд)".

33. Квитанція ID: 9226-9046-5083-7621 від 27.08.2024 не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 з огляду на таке.

34. Відповідно до частин 1, 2 ст.9 Закону "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

35. Згідно з ч.1 ст.6 Закону "Про судовий збір" судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

36. Правління Національного банку України постановою від 29.07.2022 №163 затвердило Інструкцію про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (далі - Інструкція), яка визначає порядок ініціювання платіжних операцій з рахунків користувачів платіжних послуг, що відкриті в надавачів платіжних послуг з обслуговування рахунку; обов`язкові реквізити платіжної інструкції, на підставі якої ініціюється платіжна операція з рахунку користувача, та вимоги щодо їх заповнення; порядок виконання надавачами платіжних послуг кредитового переказу коштів, дебетового переказу коштів за згодою платника та дебетового переказу коштів без згоди платника; порядок виконання надавачами платіжних послуг заходів щодо арешту коштів на рахунках користувачів; особливості виконання надавачами платіжних послуг миттєвого кредитового переказу.

37. Із п.37 Інструкції вбачається, що одним із обов`язкових реквізитів платіжної інструкції є "Призначення платежу".

38. Пункт 41 Інструкції визначає, що платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

39. Необхідно зауважити, що на офіційному сайті Верховного Суду (https://supreme.court.gov.ua/supreme/) в розділі "громадянам - судовий збір" зазначено приклад заповнення графи "Призначення платежу" в платіжному документі.

40. Так, у графі "Призначення платежу" обов`язково необхідно вказати: "101__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від __________(Дата оскаржуваного рішення) по справі __________(Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду)".

41. Тобто, необхідними реквізитами ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, у межах якої подається відповідна скарга, а також дата оскаржуваного рішення.

42. Квитанція (ID: 9226-9046-5083-7621 від 27.08.2024) не містить належної інформації про дату ухвалення оскаржуваних рішень (рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025), з огляду на що не вбачається, яка саме касаційна скарга оплачується судовим збором.

43. Додана скаржником квитанція датована 2024 роком, в той час як оскаржувані рішення ухвалені у 2025 році.

44. Крім того, у квитанції вказано, що оскаржується рішення від 20.08.2024 у справі №910/6608/24.

45. Однак, Верховний Суд постановою від 31.10.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2024 скасував.

46. Отже, квитанція ID: 9226-9046-5083-7621 від 27.08.2024 про сплату 6 056 грн не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 у справі №935/2858/23 у встановленому законом порядку.

47. Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Міллвард Браун АРМІ-Маркетинг Україна" не надало документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, то касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених п.2 ч.4 ст.290 ГПК.

48. Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ГПК учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно форми та змісту подання касаційної скарги.

49. Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху.

50. З огляду на залишення касаційної скарги без руху, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження залишається без розгляду до усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, ст.4 Закону "Про судовий збір", Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міллвард Браун АРМІ-Маркетинг Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 у справі №910/6608/24 залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Міллвард Браун АРМІ-Маркетинг Україна" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Міллвард Браун АРМІ-Маркетинг Україна", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О. Кібенко