РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.11.2025Справа № 910/11459/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали господарської справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Сахна Романа Андрійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛЕА СПОРТ 2" (02002, м. Київ, Євгена Сверстюка, будинок 11А, ідентифікаційний код 43295293)

про стягнення 1 058 823, 84 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Сахно Роман Андрійович (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю КЛЕА СПОРТ 2 (далі - відповідач) про стягнення 1 058 823, 84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг № 15/09 від 15.09.2020 в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг за період з 15.09.2020 по 31.08.2025 на суму 1 058 823, 84 грн, у зв`язку з чим і виникла вказана заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/11459/25 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

25.09.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС Товариством з обмеженою відповідальністю КЛЕА СПОРТ 2 подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач визнає існування між сторонами правовідносин за Договором №15/09 від 15.09.2020 року, а також не заперечує наявну заборгованість за надані позивачем послуги.

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив, передбаченим приписами статті 166 Господарського процесуального кодексу України, не скористався.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив.

15.09.2020 між Фізичною особою-підприємцем Сахном Романом Андрійовичем (далі - виконавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КЛЕА СПОРТ 2" (далі - замовник/відповідач) було укладено договір про надання послуг (далі - договір).

Предметом договору, відповідно до п. 1.1. є надання по домовленості з виконавцем, консалтингових, консультаційних та інших послуг інформаційно-консультаційного характеру.

У відповідності до п. 3.1. договору виконавець зобов`язується забезпечувати належну якість надання послуг відповідно до вимог чинного законодавства України.

Вартість послуг та порядок розрахунків сторони узгоджено у розділі 2 договору, зокрема:

п. 2.1. загальна вартість цього договору, становить 2 160 000, 00 грн;

п. 2.3. оплата наданих послуг здійснюється на підставі Акту наданих послуг у строк не пізніше 30 (тридцяти) робочих днів з моменту його підписання;

п. 2.4. вартість послуг та особливості розрахунків, визначаються сторонами в Специфікації (Додаток 1) до даного договору.

Згідно з пунктом 3.1. договору факт надання послуг підтверджується Актами виконаних робіт (надання послуг), які виконавець надає замовнику, протягом дії цього договору. Результати роботи повинні бути оформлені відповідно до діючих законодавчих та загальноприйнятих вимог, якщо інші вимоги не передбачено в додаткових угодах.

Як вбачається із матеріалів справи, Додатковою угодою № 1 від 18.11.2020, сторонами внесено зміни до пункту 2.3. договору, виклавши його у новій редакції: "замовник здійснює оплату послуг виконавця згідно Актів виконаних робіт, виставлених виконавцем. Оплата наданих послуг здійснюється замовником у строк до 30 грудня 2022 року (включно)".

Відповідно до пункту 9.1. договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до 28.02.2022 року та/або до повного його виконання сторонами.

За доводами позивача, виконавцем належним чином виконано зобов`язання за договором та за період з вересня 2020 року по лютий 2022 надано відповідачу консалтингові, консультаційні та інші послуги інформаційно-консультаційного характеру на загальну суму 2 160 000, 00 грн, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі наданих послуг до договору, які підписані уповноваженими представниками сторін.

Проте, як вказує позивач, відповідач в порушення умов договору лише частково оплатив послуги за договором у сумі 1 101 176,16 грн, що підтверджується платіжними інструкціями та актом звірки взаєморозрахунків, у зв`язку з чим у відповідача утворився борг у розмірі 1 1 058 823, 84 грн.

З метою досудового врегулювання спору 01.09.2025 позивач звернувся до ТОВ "КЛЕА СПОРТ 2" з вимогою про погашення заборгованості за договором № 15/09 від 15.09.2020, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія вищезазначеної вимоги з підписом директора ТОВ "КЛЕА СПОРТ 2" про отримання її наручно. Однак вказана вимога залишена без виконання, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідачем у відзиві факт заборгованості не оспорюється.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг, а відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем на виконання умов договору надані консалтингові, консультаційні та інші послуги інформаційно-консультаційного характеру на загальну суму 2 160 000,00 грн, що підтверджується актами приймання-передачі від 30.09.2020 року, 31.10.2020 року, 30.11.2020 року, 31.12.2020 року, 31.01.2021 року, 28.02.2021 року, 31.03.2021 року, 30.04.2021 року, 31.05.2021 року, 30.06.2021 року, 31.07.2021 року, 31.08.2021 року, 30.09.2021 року, 31.10.2021 року, 30.11.2021 року, 31.12.2021 року, 31.01.2022 року, 28.02.2022 року.

З матеріалів справи вбачається, що вищевказані Акти підписані з боку відповідача без будь-яких зауважень та заперечень та частково оплачено на суму 1 101 176, 16 грн, що підтверджується платіжними інструкціями: № 87 від 15.12.2022 на суму 75 000,00 грн; № 88 від 22.12.2022 на суму 100 000,00 грн; № 82 від 19.07.2023 на суму 90 000,00 грн; № 179 від 22.12.2023 на суму 220 000,00 грн; № 182 від 22.12.2023 на суму 280 000,00 грн; № 228 від 21.11.2024 на суму 3 075,43 грн; № 229 від 26.11.2024 на суму 32 685,71 грн; № 265 від 18.12.2024 на суму 2 182,86 грн; № 22 від 14.01.2025 на суму 11 428,57 грн; № 39 від 20.01.2025 на суму 457,14 грн; № 41 від 21.01.2025 на суму 571,43 грн; № 44 від 23.01.2025 на суму 2 251,43 грн; № 52 від 29.01.2025 на суму 22 857,14 грн; № 53 від 29.01.2025 на суму 528,00 грн; № 59 від 31.01.2025 на суму 22 857,14 грн; № 74 від 07.02.2025 на суму 785,13 грн; № 89 від 14.02.2025 на суму 571,43 грн; № 106 від 22.02.2025 на суму 23 314,28 грн; № 117 від 04.03.2025 на суму 656,98 грн; № 161 від 31.03.2025 на суму 23 255, 81 грн; № 181 від 03.04.2025 на суму 465,12 грн; № 211 від 22.04.2025 на суму 465,12 грн; № 217 від 30.04.2025 на суму 23 255,81 грн; № 251 від 20.05.2025 на суму 465,12 грн; № 254 від 26.05.2025 на суму 1296, 51 грн; № 255 від 27.05.2025 на суму 23 255, 81 грн; № 304 від 30.06.2025 на суму 23 720, 93 грн; № 342 від 24.07.2025 на суму 773, 26 грн, банківської випискою від 26.08.2025 та актом звірки взаєморозрахунків за період з 15.09.2020 року по 31.08.2025 за договором, підписаного сторонами.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 2.3. договору (в редакції додаткової угоди №1 від 18.11.2020) оплата наданих послуг здійснюється замовником у строк до 30 грудня 2022 року (включно).

Приписами ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки, матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем основного боргу у повному обсязі, а факт заборгованості відповідача перед позивачем за договором належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем визнається, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу у розмірі 1 058 823,84 грн є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість в розмірі 1 058 823, 84 грн, тому визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів не порушує, а відтак приймається судом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В той же час, відповідно до частини першої статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на положення Закону України "Про судовий збір", оскільки позивач звернувся до суду з позовом в електронній формі через підсистему «Електронний суд», розмір судового збору за подання позивачем до Господарського суду міста Києва вказаної позовної заяви має визначатись з урахуванням наведених приписів.

Однак, при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір без урахування коефіцієнту 0,8.

Враховуючи викладене, суд звертає увагу позивача, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на наведені вище обставини та враховуючи, що відповідачем визнано позовні вимоги у повному обсязі до початку розгляду справи по суті, суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України приходить до висновку про покладення на відповідача судового збору в розмірі 6 352 грн 94 коп. грн.

Керуючись ст. 129, 130, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КЛЕА СПОРТ 2" (02002, м. Київ, Євгена Сверстюка, будинок 11А, ідентифікаційний код 43295293) на користь Фізичної особи-підприємця Сахна Романа Андрійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 1 058 823 грн 84 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 6 352 грн 94 коп.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати позивачу наказ.

4. Повернути Фізичній особі-підприємцю Сахну Роману Андрійовичу ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 6 352 грн 94 коп., сплачений згідно з платіжною інструкцією №331288 від 09.09.2025.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено 24.11.2025

Суддя Л.Г. Пукшин