ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
19.11.2025 Справа № 904/4802/25
Господарський суд Дніпропетровської області у складісудді: Кеся Н.Б.
за позовом Приватного підприємства "ЛЕГЕНДА ПЛЮС", м.Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІМПЛ ДЕВАЙСЕС", м.Дніпро
про стягнення 653 506,84 грн
Приватне підприємство "ЛЕГЕНДА ПЛЮС" (далі-Позивач) через систему "Електронний суд" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІМПЛ ДЕВАЙСЕС" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь 650321,91 грн, в тому числі суму попередньої оплати товару в розмірі 525000,00 грн та пеню за несвоєчасну поставку товару за період з 31.01.2025 по 22.08.2025 року включно в сумі 128506,84 грн та суму судового збору у розмірі 7842,08 грн.
В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором поставки обладнання №2 від 18.08.2024 року.
За подання позову Позивач сплатив судовий збір на суму 7842,08 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №7026 від 26.08.2025 року.
12.11.2025 року через систему "Електронний суд" представник Приватного підприємства "ЛЕГЕНДА ПЛЮС" звернувся із клопотанням про стягнення судових витрат, в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СІМПЛ ДЕВАЙСЕС" на користь Приватного підприємства "ЛЕГЕНДА ПЛЮС" суму понесених судових витрат на правничу допомогу в розмірі 7267,20 грн.
До клопотання Позивач подав:
договір №12/2024 про надання правничої допомоги від 16.12.2024 року;
акт виконаних робіт/наданих послуг №2 від 22.08.2025 року по Договору №12/24 від 16.12.2024 року про надання правничої допомоги;
платіжну інструкцію №7027 від 26.08.2025.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно зі ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Отже, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.
Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з вимогами п.п. 1-2 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Крім того, ч.ч. 4-5 зазначеної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статус адвоката Іванової Олени Миколаївни підтверджується копією ордеру на надання правничої допомоги .
Зокрема, 16.12.2024 року між Приватним підприємством "ЛЕГЕНДА ПЛЮС" (далі-Клієнт) та Адвокатським бюро "Іванова Олена" (далі-Адвокат) укладено Договір №12/2024 про надання правничої допомоги (далі-Договір).
Відповідно до умов Договору:
1.1. Надання правничої допомоги Клієнту в судах господарської, адміністративної юрисдикції, їх апеляційних, касаційних інстанціях, органах державної виконавчої служби, приватних виконавців Міністерства юстиції України, органах Державної податкової служби України, в справах, де стороною (позивачем, відповідачем, третьою особою) є Клієнт, без обмеження кількості справ. В тому числі складення заяв, позовів, відзиву на позов, відповіді на відзив, клопотань, заперечень, апеляційних та касаційних скарг, відзивів на них, інших процесуальних документів, передбачених ГПК та КАС України, інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
1.2. Надання Клієнту правової інформації, консультацій і розяснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в цьому.
1.3. Представництво інтересів Клієнта у судах першої, апеляційної, касаційної інстанцій під час здійснення господарського, адміністративного судочинства, органах державної виконавчої служби, приватних виконавців органах державної податкової служби України по питанням, викладеним в пункті 1.1 Договору, стягнення заборгованостей на підставі виконавчих документів; в територіальних органах місцевого самоврядування, також в інших державних органах, органах державного та приватного нотаріату, інших органах Міністерства юстиції України, МВС України, ДПС України, в яких Клієнт має статус позивача, відповідача, третьої особи, заявника, боржника, стягувача, потерпілого, тощо.
3.2. Розмір гонорару визначається сторонами по кожній справі окремо в акті виконаних робіт.
3.3. До гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.
3.4. Клієнт сплачує гонорар після підписання Акта виконаних робіт в порядку та сумах визначених в Акті. Акти виконаних робіт можуть підписуватись сторонами по кожній справі поетапно.
4.1.Договір набуває чинності з дати його підписання і діє до протягом 3-х років до 15 грудня 2027 року включно.
На підтвердження факту та обсягів наданих Адвокатом послуг з боку представника Позивача наданий Акт виконаних робіт/наданих послуг №2 від 22.08.2025 року, в якому зазначено про те, що в період з 24 по 29 липня 2025 року Адвокатом на користь Клієнта була надана наступна правнича допомога:
21 серпня 2025 ознайомлення з документами господарських правовідносин ПП «Легенда Плюс» з ТОВ «Сімпл Девайсес» при виконання Договору поставки №2 від 18.08.2024 року, в тому числі специфікацією, рахунком-фактуром. платіжними інструкціями, перепискою сторін по виконанню зобов`язань по договору, витребування у Клієнта додаткових необхідних документів, надання pеквізитів для сплати судового збору за подачу позову - 2 години;
22 серпня 2025 року проведення розрахунку пені за весь період прострочення виконання зобов`язань по поставці Обладнання, складання тексту позовної заяви до ТОВ «Сімпл Девайсес» в Господарський суд Дніпропетровської області, подача позову через Електронний суд - 4 голини. Всього: 6 годин.
Вартість наданих послуг адвоката станом на 22.08.2025 року складає - 6 годин х 1211,20 гривні = 7 267,20 грн, які підлягають оплаті протягом 3-х банківських днів з дня підписання цього Акту.
Також на підтвердження факту та обсягів наданих Адвокатом послуг з боку представника Позивача надана платіжна інструкція №7027 від 26.08.2025 року на суму 7267,20 грн.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 по справі №904/4507/18 зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Тож, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
Отже, суд вправі покласти лише ті судові витрати, які є обґрунтованими, неминучими, співмірними та розумними (розумно необхідними).
Фактори, що повинні братися до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, включають в себе: 1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; 2) вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі; 3) необхідність виїзду у відрядження; 4) важливість доручення для клієнта; 5) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; 6) досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; 7) особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; 8) характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом; 9) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.
Жодний з названих факторів не має самодостатнього значення; вони підлягають врахуванню у взаємозв`язку з обставинами кожного конкретного випадку.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що витрати Позивача на адвоката підтверджені документально, пов`язані із веденням цієї справи, а їх неспівмірність не спростована Відповідачем, враховуючи часткове задоволення позову, суд вбачає підстави для покладення цих витрат на Відповідача в розмірі 6835,56 грн.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 241, 244, 326 ГПК України, господарський суд -
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 ГПК України).
Згідно з частиною 2 статті 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Н.Б. Кеся