СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

24 листопада 2025 року м. Харків Справа № 922/1931/25

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача: Плахова О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс Макс", м. Харків (вх.№2460 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 22.10.2025 у справі №922/1931/25 (суддя Жельне С.Ч., постановлене в м. Харків, дата складення повного тексту 30.10.2025)

за позовом: Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України, м.Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс Макс", м.Харків,

про стягнення 83311,20грн.,

та зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс Макс", м.Харків,

до відповідача: Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України, м.Київ,

про стягнення збитків 721203,28грн. та безпідставно отриманих коштів 59850,00грн.,-

ВСТАНОВИВ:

03.06.2025 Головний центр капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс Макс" про стягнення пені у розмірі 33037,20грн. та штрафу у розмірі 50274,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані простроченням відповідачем строків поставки товару, які встановлені договором № 03-25 про закупівлю засобів індивідуального обігріву від 15.01.2023, у зв`язку з чим останньому відповідно до пункту 8.3 договору нараховано до стягнення пеню у розмірі 33037,20грн. та штраф у розмірі 50274,00грн.

25.06.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "Імекс Макс" подано до господарського суду Харківської області зустрічний позов (вх.№14984), в якому останній просив суд стягнути з Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України на користь ТОВ "Імекс Макс" завдані матеріальні збитки у розмірі 721203,28грн.; стягнути з Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України на користь ТОВ "Імекс Макс" безпідставно отриманні грошові кошти у розмірі 59850,00грн. за договором гарантії; стягнути з Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України на користь ТОВ "Імекс Макс" судові витрати з судового збору та витрат на правничу допомогу у орієнтовному розмірі 100000,00грн.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що відповідач за зустрічним позовом безпідставно відмовився прийняти першу партію товару з належним маркуваням (у кількості 30000 комплектів) за договором № 03-25 про закупівлю засобів індивідуального обігріву від 15.01.2023, що призвело до матеріальних збитків позивача за зустрічним позовом на загальну суму 721203,28грн. Крім цього, оскільки позивачем за зустрічним позовом було сплачено АТ «АБ «Радабанк» в порядку регресу виплати АТ «АБ «Радабанк» на користь відповідача за зустрічним позовом гарантійного платіжу за Генеральним договором про надання банківських гарантій №26524/15Г/0 від 30.12.2024 року у розмірі 59850,00грн., враховуючи безпідставність нарахування відповідачем за зустрічним позовом пені та штрафу, перераховані кошти у розмірі 59850,00грн., на думку позивача за зустрічним позовом, мають бути стягнуті з відповідача, як безпідставно отриманні грошові кошти за договором гарантії.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.10.2025 у справі №922/1931/25 первісний позов задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс Макс" на користь Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України пеню у розмірі 33037,20грн.; штраф у розмірі 50274,00грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40грн.; в задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Імекс Макс" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати повністю рішення господарського суду Харківської області від 22.10.2025 у справі №922/1931/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені первісної позовної заяви Головного центр капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України до ТОВ "Імекс Макс" в повному обсязі; задовольнити зустрічну позовну заяву ТОВ "Імекс Макс" про стягнення з Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України на користь ТОВ "Імекс Макс" завданих матеріальних збитків у розмірі 721203,28грн.; безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 59850,00грн. за договором гарантії; скасувати протокольну ухвалу господарського суду Харківської області від 17.09.2025 у справі №922/1931/25 в частині відмови у прийнятті доданих до заяви (вх.№21460 від 17.09.2025) речових доказів.

Одночасно, апелянт звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 22.10.2025 у справі №922/1931/25.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання позовної заяви) ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги) до апеляційного господарського суду ставка судового збору з апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2025 рік", встановлено у 2025 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2025 у розмірі 3028,00грн.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду 16.11.2022 у справі № 916/228/22.

Суддя - доповідач враховує, що апеляційну скаргу у справі подано апелянтом через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд", а тому судовий збір обраховується з понижуючим коефіцієнтом 0,8.

Виходячи з положень Закону України "Про судовий збір", апелянт мав сплатити за подання апеляційної скарги у даній справі судовий збір у розмірі 17692,56грн.

Проте, заявником апеляційної не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, відповідно, апеляційну скаргу слід залишити без руху.

Щодо клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на рішення суду, суддя-доповідач зазначає наступне.

Так, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати (стаття 115 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною першою статті 116 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Враховуючи вимоги процесуального законодавства, перебіг строку на апеляційне оскарження починається з наступного дня після настання події, яким є день вручення йому відповідного рішення суду.

Оскаржуване рішення ухвалено 22.10.2025, повний текст якого складено 30.10.2025, копію рішення отримано скаржником 31.10.2025 о 00:35 годині, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу в особистий кабінет сторони (суддею-доповідачем у справі було здійснено витяг із системи ДСС з відомостями про доставку електронного документу (рішення суду першої інстанції).

Пунктом 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, строк на апеляційне оскарження розпочався 03.11.2025 та закінчився 24.11.2025.

З матеріалів доданих до апеляційної скарги вбачається, що апелянтом було подано апеляційну скаргу до Східного апеляційного господарського суду через систему "Електронний суд" 19.11.2025, тобто в строк, встановлений господарським процесуальним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суддя-доповідач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Імекс Макс" подало апеляційну скаргу в строк, визначений Господарським процесуальним кодексом України, що свідчить про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та, відповідно, про передчасність поданого апелянтом клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Разом з тим, з урахуванням, тих обставин, що апелянтом до апеляційної скарги не було додано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, суддя-доповідач дійшов висновку, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення.

Керуючись ст. 174, ст. 234, ст. 258, ст. ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя- доповідач

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс Макс" на рішення господарського суду Харківської області від 22.10.2025 у справі №922/1931/25 залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю "Імекс Макс" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя О.В. Плахов