ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" листопада 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3297/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Меленчук Т.М.

розглянувши справу №916/3297/25

За позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м.Київ, пр. Берестейський, 14; )

До відповідача: Приватного акціонерного товариства Херсонський комбінат хлібопродуктів (73003, м. Херсон, вул. Порт-Елеватор, буд. 5; )

Про стягнення 505048,42 грн.

Представники:

Від позивача: Учень О.О., самопредставництво

Від відповідача: не з`явився

Встановив: Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Херсонський комбінат хлібопродуктів про стягнення 505048,42грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.08.2025р. прийнято позовну заяву Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3297/25. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "22" вересня 2025 р. о 11:00. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано представників учасників справи у підготовче засідання, призначене на 22.09.2025р. о 11:00.

22.09.2025р. судом, без оформлення окремого документа, було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 жовтня 2025р. о 10:30, із викликом учасників справи у судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.09.2025р. повідомлено Приватне акціонерне товариство Херсонський комбінат хлібопродуктів про судове засідання по розгляду справи по суті, яке відбудеться "20" жовтня 2025 р. о 10:30. Викликано представників учасників справи у судове засідання, призначене на 20.10.2025р. о 10:30.

20.10.2025р. до суду відповідачем надано клопотання про повернення до стадії підготовчого засідання, ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи.

Суд, 20.10.2025р., за відсутності підстав, а саме необхідності здійснення обов`язкових процесуальних дій з боку суду, можливість здійснення яких передбачена тільки на стадії підготовчого провадження, залишив клопотання представника відповідача в частині повернення до стадії підготовчого провадження без задоволення (вх.32887/25).

На задоволення клопотання представника відповідача в частині відкладення розгляду справи, 20.10.2025р. судом було оголошено перерву по розгляду справи по суті до 10.11.2025р. об 11:30, із викликом учасників справи в судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.10.2025р. повідомлено Приватне акціонерне товариство Херсонський комбінат хлібопродуктів про судове засідання по розгляду справи по суті, яке відбудеться "10" листопада 2025 р. об 11:30.

10.11.2025р. судове засідання не відбулося, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.11.2025р. судове засідання по розгляду справи №916/3297/25 по суті призначено на "19" листопада 2025 р. о 14:00. Викликано представників учасників справи у засідання, призначене на 19.11.2025р. о 14:00.

Позивач підтримує позов та просить суд його задовольнити.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування ухвали суду в систему Електронний суд, яка доставлена в електронний кабінет останнього, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду, які отримані з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду".

У судовому засіданні 19.11.2025 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 24.11.2025 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив.

В обґрунтування поданого позову позивачем було зазначено суду, що 28 грудня 2017 року між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» та Приватним акціонерним товариством «Херсонський комбінат хлібопродуктів» укладено Договір про забезпечення доступу Портового оператора до причалу(-ів) № 184-П-АМПУ-17.

Відповідно до умов Договору, Адміністрація зобов`язується забезпечити доступ Портового оператора до причалу(ів) №№ 8, 9 Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України», що перебуває у господарському віданні Адміністрації для проведення Портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт, а Портовий оператор зобов`язується сплатити Адміністрації плату за Послуги.

Відповідно до 2.1. Договору, Адміністрація зобов`язана: складати у двох примірниках Акт наданих послуг та рахунок за надані Послуги за державними регульованими тарифами, на підставі наданої Портовим оператором інформації за формою, наведеною у Додатку 3 до цього Договору, з урахуванням пунктів 3.2., 3.3. цього Договору. Акт наданих послуг та рахунок за надані послуги складаються по кожній судновій партії. Адміністрація має право: вимагати здійснення своєчасної та повної оплати за Послугу відповідно до умов цього Договору. Отримувати плату за Послугу протягом всього строку дії цього Договору. Портовий оператор зобов`язаний: користуватися Послугою доступу до Причалу(ів) на умовах, встановлених даним Договором та чинним законодавством України. Здійснювати оплату наданої Адміністрацією Послуги в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України. Підписувати отримані від Адміністрації Акти наданих послуг протягом 5-х робочих днів з дати їх оформлення. Якщо у цей строк Портовий оператор не повернув підписаний Акт наданих послуг або не надав свої зауваження до наданих послуг, цей Акт вважається Сторонами погоджений (підписаний), а послуги вважаються прийнятими.

Згідно до п. 2.4. Договору, Портовий оператор має право: користуватися Послугою для здійснення своєї господарської діяльності.

Умовами п. 3.1. Договору, нарахування плати за послуги із забезпечення доступу Портового оператора до Причалу(ів), що перебуває(ють) у господарському відання Адміністрації, здійснюється за тарифами відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 18.12.2015 № 541 «Про затвердження Тарифів на послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України», зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22.12.2015 за № 1608/28053.

Для формування рахунку та акту наданих послуг Портовий оператор надає до Адміністрації протягом 2-х робочих днів, після завершення обробки суднової партії, інформацію та документи, передбачені Додатком 3 до цього Договору. Формування рахунку та акту наданих послуг здійснюється на дату завершення обробки суднової партії протягом 3-х робочих днів з дати отримання документів від Портового оператора.

Відповідно до п. 3.2. Договору, якщо Портовий оператор є резидентом України, формування рахунків для оплати за Послуги здійснюється у національній валюті. Перерахунок доларів США в валюту здійснюється по курсу НБУ на дату надання Послуг.

Датою надання Послуг є дата складання Акту наданих послуг, який формується на підставі відомостей наведених у наступних документах: для вантажів, що вибувають морем коносамент, маніфест або інший документ, виданий морським або річковим перевізником; для вантажів, що прибувають морем генеральний акт або інший документ.

Згідно до п. 3.3. Договору, нарахування ПДВ здійснюється згідно з чинним законодавством України.

Умовами п. 3.4. Договору визначено, що оплата рахунків здійснюється шляхом банківського переказу грошових коштів Портовим оператором на поточний рахунок Адміністрації протягом 20 (двадцяти) банківських днів з дати виставлення Адміністрацією рахунку на оплату послуг.

Згідно до п. 3.8. Договору визначено, що оплата банківських витрат, пов`язаних з переведенням Адміністрації платежів за цим Договором, включаючи комісію банку кореспондента, проводиться Портовим оператором за свій рахунок, тобто, сума платежу, зарахованого на рахунок Адміністрації, повинна відповідати сумі, зазначеної в рахунках Адміністрації.

В обґрунтування поданого позову позивачем було зазначено суду, що на виконання умов Договору Адміністрацією в лютому 2022 року складено Акти наданих послуг та рахунки за надані послуги по кожній судновій партії здійснених Портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт на причалах позивача, які відповідачем не були оплачені та відповідач не здійснив оплату зазначених позивачем рахунків на загальну суму 316327,89 грн, в т.ч. ПДВ 52721,32 грн.

Отже, як вказує позивач, станом на сьогодні за відповідачем обліковується заборгованість у сумі 316 354,48 грн за Договором, а саме: заборгованість у сумі 316327,89грн, в тому числі ПДВ 52721,32 грн, за забезпечення доступу Портового оператора до причалів №№ 8, 9 (ділянка 1) при перевантаженні вантажів у лютому 2022 року та заборгованість у сумі 26,59 грн, у тому числі ПДВ 4,43 грн, яка виникла внаслідок перерахунку визначення курсу долара США на дату перевантаження експортних зернових вантажів на т/х «OBAN» та не сплаченого Відповідачем рахунку на оплату №57 від 25.01.2022 (виставленого на заміну рахунку на оплату № 15 від 05.01.2022).

Позивачем було зазначено суду, що ним на адресу відповідача було скеровано листом № 133/26-01-19/Вих, на який відповідачем було зазначено, щодо неможливості підтвердити надісланий акт звірки, так як вказує позивач, заперечень та/або зауважень до наданих позивачем послуг за Договором, за період виниклої заборгованості не надано.

Також вказував суду, що ним було направлено лист відповідачу від 05.06.2025 №128/26-01- 19/Вих з вимогою сплатити заборгованість, однак, відповідь на зазначений лист відповідачем не надано, заборгованість не погашена.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, заслухавши пояснення представника позивача, дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як з`ясовано судом, 28 грудня 2017 року між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» та Приватним акціонерним товариством «Херсонський комбінат хлібопродуктів» укладено Договір про забезпечення доступу Портового оператора до причалу(-ів) № 184-П-АМПУ-17, за умовами якого сторонами було визначено, що Адміністрація зобов`язується забезпечити доступ Портового оператора до причалу(ів) №№ 8, 9 Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України», що перебуває у господарському віданні Адміністрації для проведення Портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт, а Портовий оператор зобов`язується сплатити Адміністрації плату за Послуги.

Отже, господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі договору, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

За приписами частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Суд зазначає, що за загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно надання послуг/виконання робіт, як зі сторони замовника, так і виконавця (підрядника), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, оскільки відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України саме договір є підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором прав і обов`язків сторін та передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані послуги (виконані роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність, а наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивачем було складено Акти наданих послуг та відповідні рахунки, а саме: щодо судна NIZAR: Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 422 від 16.02.2022р. на суму 44081,02 грн, у т.ч. ПДВ 7 346,84 грн; рахунок на оплату № 110 від 18.02.2022р. на суму 44081,02 грн, у т.ч. ПДВ 7 346,84 грн., щодо судна ATA: Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 384 від 15.02.2022р. на суму 133056,00грн, у т.ч. ПДВ 22176,00 грн; рахунок на оплату № 108 від 16.02.2022р. на суму 133056,00грн, у т.ч. ПДВ 22 176,00 грн., щодо судна OCEAN LEGEND: Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №383 від 12.02.2022р. на суму 44728,20 грн, у т.ч. ПДВ 7 454,70грн; рахунок на оплату №107 від 15.02.2022р. на суму 44728,20 грн, у т.ч. ПДВ 7454,70грн., щодо судна БС-010: Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №382 від 05.02.2022р. на суму 539,99 грн, у т.ч. ПДВ 90,00 грн; рахунок на оплату №106 від 15.02.2022 на суму 539,99 грн, у т.ч. ПДВ 90,00 грн., щодо судна SUN S: Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №357 від 10.02.2022р. на суму 40 770,00 грн, у т.ч. ПДВ 6 795,00 грн; рахунок на оплату №104 від 14.02.2022р. на суму 40770,00 грн, у т.ч. ПДВ 6 795,00 грн., щодо судна MARANTA: Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №356 від 10.02.2022р. на суму 48171,84 грн, у т.ч. ПДВ 8028,64 грн; рахунок на оплату № 103 від 14.02.2022р. на суму 48171,84 грн, у т.ч. ПДВ 8028,64 грн., щодо судна SCOUT: Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №355 від 07.02.2022р. на суму 4980,84 грн, у т.ч. ПДВ 830,14 грн; рахунок на оплату №102 від 14.02.2022р. на суму 4980,84 грн, у т.ч. ПДВ 830,14грн.

Також за відповідачем раухється заборгованість у сумі 26,59 грн, у тому числі ПДВ 4,43 грн, яка виникла внаслідок перерахунку визначення курсу долара США на дату перевантаження експортних зернових вантажів на т/х «OBAN» та не сплаченого відповідачем рахунку на оплату № 57 від 25.01.2022р. (виставленого на заміну рахунку на оплату № 15 від 05.01.2022р.).

Верховний Суд неодноразово зазначав, що визначаючи наявність/відсутність підстав для оплати наданих послуг (виконаних робіт) робіт у випадку непідписання замовником відповідних актів прийняття наданих послуг (виконаних робіт), суд повинен виходити з доведення/недоведення сторонами факту реального надання послуг (виконання робіт). Адже непідписання актів приймання наданих послуг (виконаних робіт) без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання може свідчити про недобросовісність поведінки замовника, який таким чином намагається уникнути оплати цих послуг (робіт), оскільки фактично у всіх договірних відносинах факт оплати ставиться у залежність від підписання актів наданих послуг (виконаних робіт), що має на меті настання узгодження сторонами обсягу та якості робіт та встановлення терміну відліку виникнення зобов`язання з оплати. Ігнорування замовником підписання актів та/або безпідставне ухилення від прийняття наданих послуг (виконаних робіт) не може бути підставою, яка звільняє його від обов`язку оплатити надані послуги (виконані роботи).

З урахуванням наведеного, з враховуючи положення ст.ст.73,74,76,86 Господарського процесуального кодексу України та встановлених обставин на підставі поданих позивачем доказів, суд зазначає, що позивачем виконано зобов`язання визначені договором, тоді як відповідач, згідно встановлених у договорі строків, є таким, що прострочив виконання свого грошового зобов`язання з оплати вартості наданих позивачем послуг на загальну суму в розмірі 316354,48 грн.

Отже, дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами за час розгляду справи, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача основної заборгованості в розмірі 316354,48 грн. - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання та вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів й отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем було здійснено нарахування 3% річних у розмірі 32280,11 грн. та інфляційні втрати у розмірі 156413,83 грн.

Суд, переривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивача, вважає такі розрахунки частково не вірними, оскільки при здійснені таких нарахувань було допущено арифметичні помилки.

Судом було здійснено перерахунок 3% річних та сума боргу становить 32253,77грн. (4485,39+13560,78+4562,28+54,77+4161,89+4917,49+508,46+2,71)

Судом було здійснено перерахунок інфляційних втрати та сума боргу становить 155466,89 грн. (20796,04+62771,63+21101,36+253,33+21934,18+25916,36+2679,68+14,31).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача боргу 316354,48 грн., 3% річних 32253,77 грн., інфляційних втрат 155466,89 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 6048,90 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" - задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства Херсонський комбінат хлібопродуктів (73003, м. Херсон, вул. Порт-Елеватор, буд. 5; ) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м.Київ, пр. Берестейський, 14; ) грошові кошти у сумі 316354 (триста шістнадцять тисяч триста п`ятдесят чотири) грн. 48 коп., 3% річних у сумі 32253 (тридцять дві тисячі двісті п`ятдесят три) грн. 77 коп., інфляційні витрати у сумі 155466 (сто п`ятдесят п`ять тисяч чотириста шістдесят шість) грн. 89 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 6048 (шість тисяч сорок вісім) грн. 90 коп.

3.В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 24 листопада 2025 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко