ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
20.11.2025м. ДніпроСправа № 904/4597/25
про стягнення заборгованості за договором на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками №ТК56/5 від 17.10.2022 у загальному розмірі 26 010,00 грн
19.08.2025 до господарського суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівторг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" стягнення заборгованості за договором на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками №ТК56/5 від 17.10.2022 у загальному розмірі 26 010,00 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2025 справу №904/4597/25 передано на розгляд судді Панні С.П.
25.08.2025 розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області №337 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи у зв`язку із перебуванням судді Панни С.П. на лікарняному.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2025 справу №904/4597/25 передано на розгляд судді Іванової Т.В.
25.08.2025 ухвалою господарського суду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівторг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" про стягнення заборгованості за договором на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками №ТК56/5 від 17.10.2022 у загальному розмірі 26 010 грн залишено без руху.
02.09.2025 ухвалою господарського суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано у позивача в строк до 25.09.2025 оригінал паливної картки на отримання палива за договором на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками №ТК56/5 від 17.10.2022, копія якої додано ним до позовної заяви.
03.11.2025 рішенням Господарського суду Дніпропетровської області позовні вимоги задоволено у повному обсязі, ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівторг" 26 010,00 грн - заборгованості за договором на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками №ТК56/5 від 17.10.2022 та 2 422,40 грн - судових витрат по сплаті судового збору.
- ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівторг" судові витрати на правову допомогу в розмірі 3 000,00 грн.
Суд, розглянувши без виклику (повідомлення) сторін наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення заяви по суті, зазначає наступне.
За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.
У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З аналізу наведеної норми законодавства вбачається, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.
Отже із наданих доказів судом встановлено, що 01.08.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівторг" та адвокатом Малишенко Олександром Миколайовичем укладено договір про надання правничої допомоги №01/08-25 від 01.08.2025, за умовами пункту 1.1. якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Відповідно до умов пункту 4.1. договору отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару.
При визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація адвоката (пункт 4.2. договору).
За надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі у розмірі 3 000,00 гривень (пункт 4.3. договору).
Гонорар сплачується протягом 10 днів на рахунок адвоката після ухвалення судового рішення по суті справи (пункт 4.4. договору).
Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт (пункт 4.6. договору).
Факт наданої правової допомоги підтверджується актом наданих послуг (пункт 4.7. договору).
У разі дострокового розірвання договору з ініціативи клієнта або його представника внесена сума гонорару не повертається, крім випадків, коли рішенням компетентного органу будуть встановлені факти несумлінного ставлення адвоката до своїх обов`язків, передбачених цим договором та Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (пункт 4.8. договору).
Згідно із наданим актом приймання-передачі наданих послуг від 04.11.2025 за договором про надання правничої допомоги №01/08-25 від 01.08.2025, адвокатом надано клієнту послуги на суму у загальному розмірі 3000,00 грн.
Дослідивши надані адвокатом послуги відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 04.11.2025 за договором про надання правничої допомоги №01/08-25 від 01.08.2025, господарський суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу з урахуванням критеріїв реальності, необхідності та співмірності таких витрат зі складністю справи, обсягом виконаних робіт, значенням спору для сторін та поведінкою сторін під час розгляду.
Відповідно до сталої практики Верховного Суду (постанова КГС ВС від 07.08.2018 у справі №916/1283/17, від 30.07.2019 у справі №902/519/18), у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
У додатковій постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності.
З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.
Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, господарський суд вважає, що 3 000,00 грн є співмірним та пропорційним розміром витрат на професійну правничу допомогу у даній справі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 238, 244, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне додаткове рішення складено - 20.11.2025.
Суддя Т.В. Іванова