УХВАЛА

18 листопада 2025 року

м. Київ

cправа № 873/106/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Васьковського О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Черніцьких Володимира Олександровича

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025

у справі № 873/106/25

за заявою за заявою Фізичної особи-підприємця Тихоненко Олександра Сергійовича

про видачу судового наказу на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» від 22.07.2025

та додаткового рішення від 04.08.2025

у третейській справі №01/04-2025

за позовом Фізичної особи-підприємця Тихоненко Олександра Сергійовича

до Фізичної особи-підприємця Черніцьких Володимира Олександровича

про стягнення заборгованості-

ВСТАНОВИВ:

11.11.2025 поштовою кореспонденцією Фізична особа-підприємець Черніцьких Володимир Олександрович звернувся до Верховного Суду з апеляційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 у справі № 873/106/25 та відмовити у задоволенні заяви видачу судового наказу на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» від 22.07.2025 у повному обсязі.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 873/106/25 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Васьковський О.В., суддя - Огороднік К.М., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2025.

Розглядаючи матеріали апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно п.5 ч.2 ст.258 ГПК України, в апеляційній скарзі має бути зазначено, зокрема, у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо).

Підстави для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду визначені статтею 355 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, скаржником в апеляційній скарзі не зазначено, не мотивовано та не обґрунтовано, з якої (яких) саме підстави (підстав), виходячи із вимог статті 355 Господарського процесуального кодексу України, він просить суд відмовити у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду та, в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваної ухвали про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Згідно вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст оскаржуваної ухвали Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 у справі № 873/106/25 складено та підписано 09.10.2025. Враховуючи зазначене, останній день строку встановленого для оскарження ухвали Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 в апеляційному порядку припадав на 29.10.2025.

Скаржник звернувся до Верховного Суду із апеляційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 у справі № 873/106/25 - 11.11.2025, підтвердженням чого є поштова накладна з трекномером відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга, тобто поза межами процесуального строку на апеляційне оскарження.

Проте, апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Черніцьких Володимира Олександровича не містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 у справі № 873/106/25.

Згідно частини 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Згідно з частиною третьою статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

При цьому, нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження. Дійсно, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, долучивши до нього на підтвердження поважності причин пропуску строку касаційного оскарження відповідні докази.

Згідно з ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч. 2 ст. 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись статтями 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Черніцьких Володимира Олександровича на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 у справі № 873/106/25 залишити без руху.

2. Надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме - подати клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням підстав для його поновлення; зазначити підставу (підстави), виходячи із вимог статті 355 Господарського процесуального кодексу України, на підставі якої (яких) він просить суд відмовити у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду та, зазначити в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваної ухвали про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду О.В. Васьковський