ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

25.11.2025м. Дніпро№ 904/6577/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Юзіков С.Г., розглянувши заяву:

заявник: Комунальне некомерційне підприємство Сумської обласної ради "Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф"

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ"

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення

ВСТАНОВИВ:

20.11.2025 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Комунальне некомерційне підприємство Сумської обласної ради "Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ "Тенегія" 990,00 грн. за договором про закупівлю продуктів нафтопереробки рідких № 288/2 від 29.11.2023 та 242,24 грн. - судового збору.

Розглянувши подану заяву суд доходить висновку про відсутність підстав для видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

В обґрунтування заяви про видачу судового наказу Заявником подано Договір про закупівлю продуктів нафтопереробки рідких № 288/2 від 29.11.2023.

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник (Боржник) зобов`язується продавати пальне у вигляді одноразових талонів/скретч-карток та відпускати продукти нафтопереробки через мережу АЗС (далі - Товар) з можливістю заправки на території України Замовнику (Позивач) відповідно до ідентифікатора закупівлі UА-2023-11-09-013276-а згідно з переліком.

Відповідно до умов Договору:

1.2. Замовник отримує Товар на АЗС Постачальника згідно пред`явлених талонів/скретч-карток. При отриманні Товару Постачальник повинен видати чек або зробити відмітку про видачу нафтопродукту в шляховому листі Замовника. Талон/скретч- картка не є засобом розрахунків/платежів між Сторонами. Талон/скретч-картка містить інформацію про вид і об`єм нафтопродуктів, якими буде заправлений автотранспорт Замовника при наданні таких талонів/скретч-карток на АЗС. Бланк талону/скретч-картки має декілька ступенів захисту, зокрема, індивідуальний штрих-код.

3.1. Ціна цього Договору становить 1 474 200,00 (один мільйон чотириста сімдесят чотири тисячі двісті) грн., у тому числі ПДВ 245 700грн.00коп. двісті сорок п`ять тисяч сімсот, грн.

5.1. Строк передачі Товару: з моменту укладання договору до 16 грудня 2023 року.

5.8. Постачальник відпускає нафтопродукти по пред`явленим талонам/скретч- карткам, згідно з зазначеними у них кількості літрів та виду нафтопродуктів. Талон/скретч-картка, за яким було відпущено пальне, залишається па АЗС.

5.9. Перехід права власності на Товар від Постачальника до Замовника відбувається в момент фактичного отримання Замовником Товару па АЗС за талонами/скретч картками.

5.10. Термін дії талонів/скретч карток на відпуск нафтопродуктів повинен бути дійсним протягом року з дати їх отримання. У випадку закінчення терміну дії талонів/скретч-карток, до моменту фактичного отримання пального, Замовник повинен повернути весь обсяг невикористаних талонів/скретч-карток, термін використання яких спливає Постачальнику, а Постачальник зобов`язаний замінити повернуті талони/скретч- картки на талони/скретч-картки з більшим терміном придатності в об`ємах невикористаного пального або продовжити їх термін дії із збереженням ціни.

Умовами укладеного сторонами Договору не встановлено обов`язку Постачальника з повернення оплати у разі нездійснення поставки товару.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що стягнення з Боржника суми передоплати не є наслідком порушення ним грошового зобов`язання за договорами, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов`язань, а з інших підстав - повернення сплаченої суми за непоставлений товар.

За своєю суттю обов`язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як оплата товару, не може розцінюватись як грошове зобов`язання за договором, а є лише застосуванням законодавчо визначених наслідків невиконання боржником зобов`язання за договором щодо поставки товару.

За таких обставин, заявлена вимога про стягнення з ТОВ "ТЕНЕГІЯ" грошових коштів у розмірі 990,00 грн. за Договором не відповідає вимогам ст. 148 ГПК України, оскільки заявлена до стягнення сума не є грошовим зобов`язанням за Договором, у зв`язку з тим, що у боржника за Договором виник обов`язок з поставки товару.

Крім того, з наданих копій скретч-карток, за якими Заявник не зміг одержати обумовлений Договором товар неможливо встановити строку поставки товарів (термін дії довірчого документу (скретч-карток), погодженого сторонами в п. 5.10 Договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Частиною 2 ст. 151 ГПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 147-154, 234-235 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Комунальному некомерційному підприємству Сумської обласної ради "Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" в задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" 990,00 грн. за Договором про закупівлю продуктів нафтопереробки рідких № 288/2 від 29.11.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков