ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2025м. ДніпроСправа № 904/5319/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Перової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, матеріали справи

за позовом Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Обласна клінічна спеціалізована лікарня", 42500, Сумська область, Роменський район, м.Ромни, бульвар Європейський, 29,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія", 51400, Дніпропетровська область, Павлоградський район, м.Павлоград, вул.Соборна, буд.99,

про стягнення заборгованості за договором про закупівлю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне некомерційне підприємство Сумської обласної ради "Обласна клінічна спеціалізована лікарня" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" заборгованості у розмірі 30 460,00 грн, пені у розмірі 4 561,49 грн, штрафу у розмірі 3 046,00 грн та судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2025 справу № 904/5319/25 передано на розгляд судді Перовій О.В.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2025 позовну заяву Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Обласна клінічна спеціалізована лікарня" залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Щодо дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом.

Відповідно до частини третьої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною сьомою статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Судом було з`ясовано, що відповідач має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, тому ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2025 була направлена відповідачу до його електронного кабінету, про що свідчить довідка про доставку електронного листа від 26.09.2025.

За змістом частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Суд з`ясував, що відповідно до довідки про доставку електронного листа ухвала суду від 26.09.2025 була доставлена до електронного кабінету відповідача 26.09.2025 о 15:40.

З урахуванням положень частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу суду від 26.09.2025 відповідач отримав 26.09.2025.

Крім того, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" убачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Так, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/130527924) надіслано судом 26.09.2025, зареєстровано в реєстрі 26.09.2025 та забезпечено надання загального доступу 29.09.2025, тобто завчасно; отже у позивача та відповідача були всі дані, необхідні для пошуку та відстеження руху справи, а також поданими у ній заявами по суті справи, а також реальна можливість отримання такої інформації також із вказаного відкритого джерела (у Єдиному державному реєстрі судових рішень).

Отже відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі.

Так, ухвалою суду від 26.09.2025, з урахуванням вимог частини восьмої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ураховуючи встановлену судом вище дату отримання ухвали суду відповідачем (26.09.2025), граничним строком для подання відзиву на позовну заяву було 13.10.2025.

Також судом були враховані положення, встановлені Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за № 173/24950, відповідно до яких нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Зважаючи на предмет та підстави позову у даній справи, суд доходить висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись за рахунок порушення права позивача на розумність строків розгляду справи судом (на своєчасне вирішення спору судом), що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже статтею 248 Господарського процесуального кодексу України законодавець визначив межі розумного строку для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а саме: не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Крім того, згідно з частинами другою, третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ураховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до частини восьмої статті 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2024 між Комунальним некомерційним підприємством Сумської обласної ради "Обласна клінічна спеціалізована лікарня" (далі позивач, Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (далі відповідач, постачальник) був укладений договір про закупівлю № 338/2.

Відповідно до пункту 1.1. договору постачальник зобов`язується у 2024 році поставити Замовнику бензин А-92, дизельне паливо, нафтовий газ скраплений (по талонах, скретч-картах), код ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти, далі - «Товар», а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити вказаний Товар в порядку та на умовах визначених договором на загальну суму 365 000,00грн.

Цей договір укладено відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі», з урахуванням Постанови КМУ від 12 жовтня 2022 р. № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України Про публічні закупівлі, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» ( зі змінами). Закону України Про публічні закупівлі (пункт 1.2. договору).

Обсяг закупівлі Палива може бути зменшений, зокрема з урахуванням фактичного обсягу

фінансування видатків Покупця на 2024р. У випадку, якщо Сторони домовилися змінити обсяг закупівлі, це узгоджується Сторонами шляхом підписання відповідних додаткових угод до договору (пункт 1.3. договору).

Постачальник забезпечує, протягом всього терміну дії договору, заправку транспортних засобів Замовника на АЗС, розташованих у містах Ромни, Суми, Охтирка Сумської області (пункт 2.4. договору).

Ціна Договору становить 365 000,00 грн, у тому числі ПДВ 60 833,33 грн, у тому числі:

за рахунок місцевого бюджету 89 086,00 грн; за рахунок власного бюджету (кошти від господарської діяльності підприємства) _____грн _____коп (пункт 3.1. договору).

Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою Сторін (пункт 3.2. договору).

Розрахунки за поставлений товар проводяться за фактом постачання шляхом оплати Замовником після пред`явлення Постачальником рахунку та видаткової накладної на оплату товару, оформлені належним чином (завірені печаткою, підписом тощо) протягом 10 банківських днів. Засобом платежів є національна валюта України гривня (пункт 4.1. договору).

Поставка товару здійснюється протягом 2024 року за заявками Замовника (пункт 5.1. договору).

Учасник здійснює передачу Товару у власність Замовника на підставі талонів/скретч-карток на його отримання в мережі автозаправних станцій Учасника (пункт 5.2. договору).

Талон - документ, встановленої форми на підставі якого здійснюється відпуск Товару на АЗС. Талон надає Замовнику лише право отримати Товар. Талон не є платіжним документом, що підтверджує оплату Товару. Замовник після отримання талонів від Учасника самостійно визначає умови їх обліку, зберігання та використання. Ризики втрати Талонів (шляхом їх пошкодження, знищення чи викрадення) після їх отримання несе Замовник. У разі завершення строку дії невикористаних Замовником після завершення дії Договору Талонів, Постачальник, за заявою Замовника, має право проводити їх обмін на нові за тим же номіналом або продовжити їх термін дії (пункт 5.3. договору).

Талони поставляються частинами (партіями) в обсягах, визначених по заявках Замовника, в залежності від потреб Замовника, у термін трьох робочих днів з моменту надання замовлення за адресою: м.Ромни, бульв. Європейський, 29 (пункт 5.5. договору).

Датою передачі талонів у повному обсязі відповідно до заявки Замовника вважається дата отримання талонів Замовником відповідно до видаткової накладної підписаної уповноваженими представниками Сторін (пункт 5.6. договору).

Право власності на Товар, що є предметом цього Договору, переходить до Замовника з моменту підписання представником Замовника видаткової накладної, що свідчить про отримання Товару. Ризик випадкового знищення (псування) Товару та інші ризики переходять від Постачальника до Замовника з моменту отримання останнім Товару на автозаправних станціях (далі - АЗС) (пункт 5.7. договору).

Відпуск Товару здійснюється у мережі автозаправних станцій Постачальника зазначених у Переліку автозаправних станцій (Додаток 1 Договору) (пункт 6.1. договору).

Постачальник зобов`язаний забезпечити безперебійний та повний відпуск Товару на усіх АЗС, зазначених в Переліку (Додатку 1 Договору), відповідно до режиму (розкладу) їх роботи. Вибір автозаправних станцій визначених у Переліку (Додаток 1 Договору) для отримання Товару в кожному конкретному випадку здійснюється Замовником (уповноваженими ним особами) на власний розсуд. Поставка товару здійснюється Постачальником не пізніше 2 календарних днів після надання заявки Замовником шляхом подання її на електронну адресу Постачальника або в телефонному режимі (пункт 6.2. договору).

Відпуск Товару в кожному конкретному випадку здійснюється на підставі талону/скретч-карти на отримання Товару в асортименті та кількості, вказаних в цьому талоні (пункт 6.3. договору).

Відпуск Товару здійснюється особі, яка пред`явила талон/скретч-карту на отримання Товару (уповноважена Замовником особа). Наявність талона/скретч-карти в особи, яка звернулася до однієї із автозаправних станцій, вказаній у Додатку 1 до даного Договору, є підтвердженням повноважень такої особи на отримання Товару за цим Договором. Оператор АЗС Постачальника після завершення відпуску Палива Покупцю (уповноваженому представнику) зобов`язаний видати касовий (фіскальний) чек, в якому зазначаються дата, місце, час обслуговування, марка та кількість (обсяг) відпущеного Палива (пункт 6.4. договору).

Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати поставлений Товар, приймати поставлений Товар згідно з видатковою накладною (підпункти 7.1.1., 7.1.2. пункту 7.1. договору).

Замовник має право достроково розірвати цей Договір у разі порушення умов Договору Постачальником; прострочення Постачальником поставки заявленого Товару (талонів,-скретч-карток) понад 3-х (трьох) діб; неможливості фактичного отримання Товару (бензин А-92, дизельне паливо, нафтовий газ скраплений) на будь-якій автозаправній станції, що визначена у Переліку автозаправних станцій (додаток 1). У таких випадках Договір вважається відповідно зміненим або розірваним згідно з умовами викладеними в письмовому повідомлені Замовника надісланому на адресу Постачальника. У разі розірвання цього Договору в односторонньому порядку, Замовник зобов`язаний направити Постачальнику повідомлення про розірвання Договору у письмовому та електронному вигляді. В такому випадку Договір вважається розірваним через 5 (п`ять) календарних днів з дати направлення повідомлення (підпункт 7.2.1. пункту 7.2. договору).

Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товару (талонів, скретч-карток) у строки, встановлені цим Договором; усувати виявлені недоліки поставленого Товару, здійснювати допоставку у разі виявлення недостачі власними силами та за власний рахунок; складати Акти виявлених недоліків (недостачі); своєчасно та правильно із зазначенням податкових реквізитів складати та реєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог чинного податкового законодавства України (підпункти 7.3.1., 7.3.4.. 7.3.5., 7.3.6. пункту 7.3. договору).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором (пункт 8.1. договору).

У разі затримки поставки товару, поставки не в повному обсязі, заявленому Замовником або невідповідної якості, Постачальник сплачує неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставлених послуг за кожний день затримки та несе відповідальність згідно вимог ГКУ- штрафні санкції в розмірі 10% від суми зобов`язань (пункт 8.2. договору).

У разі неможливості автозаправними станціями, що визначені у Переліку автозаправних станцій (додаток 1) відпустити Замовнику (уповноваженій Замовником особі) Товар в асортименті та кількості відповідно до пред`явленого (-их) талонів, Замовник має право стягнути з постачальника неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неотриманого товару за кожний день затримки. За умови документального підтвердження відсутності відпуску товару на АЗС та підтвердження виробничої потреби Замовника в саме такій кількості товару та асортименті пред`явлених талонів (пункт 8.6. договору).

У разі безпідставної відмови Постачальника від заправки автотранспорту Замовника Постачальник сплачує Замовнику штраф в розмірі вартості Товару, який неодержаний Замовником (пункт 8.8. договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та діє до 31 грудня 2024 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання Сторонами (пункт 12.1. договору).

Додатком № 1 до договору про закупівлю № 338/2 від 15.04.2024 сторони погодили перелік автозаправних станцій постачальника.

22.10.2024 сторони уклали додаткову угоду № 1 від 22.10.2024 до договору поставки про закупівлю № 338/2 від 15.04.2024 про наступне:

«Керуючись п.п.1 п.19 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України Про публічні закупівлі, на період Дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» (зі змінами), Сторони дійшли згоди щодо зменшення обсягів закупівлі за Договором, а саме: внести зміни до Специфікації до Договору (зміни внести до колонок: «Кількість» та «Вартість, з урахуванням ПДВ»): бензин А-92 3 000 літрів, ціна з урахуванням ПДВ 51,00 грн, вартість з урахуванням ПДВ 153 000,00 грн; дизельне пальне 2 360 літрів, ціна з урахуванням ПДВ 52,00 грн, вартість з урахуванням ПДВ 122 720,00 грн; нафтовий газ скраплений 1 180 літрів, ціна з урахуванням ПДВ 28,00 грн, вартість з урахуванням ПДВ 33 040,00 грн.

Відповідно викласти пункт 3.1 Договору в наступній редакції: « 3.1. Ціна Договору становить 308 760,00 грн, у тому числі ПДВ 51 460,00 грн, у тому числі: за рахунок місцевого бюджету 33 040,00грн; за рахунок власного бюджету (кошти від господарської діяльності підприємства) 275 720,00 грн».

19.04.2024 року сторонами підписано специфікації № 0002/0001204-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної № 0002/0001204 від 19.04.2024 у кількості 77 скретч-карток (1 180 літрів), № 0002/0003477-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної № 0002/0001205-С від 19.04.2024 у кількості 312 скретч-карток (5 360 літрів).

Договір, додаток № 1 до договору, додаткова угода № 1 та специфікації підписані сторонами та скріплені печатками без зауважень та заперечень до нього.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення договору про закупівлю № 338/2 від 15.04.2024, строк дії договору, умови поставки, факт поставки/непоставки товару, загальна вартість поставленого/непоставленого товару, наявність прострочення поставки товару, правомірність заявленої до стягнення основної заборгованості, пені та штрафу.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, ураховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

У відповідності до приписів статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (стаття 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Нормами частини першої статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно із частиною першою статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до норм частини першої статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Частиною другою статті 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове зобов`язання повернути кошти.

Припис частини другої статті 693 Цивільного кодексу України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Матеріали справи не містять доказів того, що договір про закупівлю № 338/2 від 15.04.2024 визнавався недійсними у судовому порядку.

Комунальним некомерційним підприємством Сумської обласної ради "Обласна клінічна спеціалізована лікарня" на виконання умов договору перераховано на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 308 760,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 527 від 22.04.2024 та № 8 від 24.04.2024.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія" передані позивачу скретч-картки на отримання палива на суму 308 760,00 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997, затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, як визначають порядок роздрібної торгівлі пальним, оливами, мастилами.

Торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу АЗС (абзац 2 пункту 3 Правил № 1442).

Розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару (пункт 9 Правил №1442).

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2018 №281/171/578/155, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за №805/15496, затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України.

Згідно із вказаною Інструкцією талон - це спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

За своїм призначенням талони не можуть бути засобом розрахунків, адже, як оплата за паливо, на рахунок продавця за безготівковим розрахунком перераховуються гроші. У свою чергу, талон - це документ, який підтверджує право покупця на отримання вже оплаченого палива, що зберігається на АЗС.

У процесі отримання замовником паливо-мастильних матеріалів (дизельне паливо) на АЗС виявилось, що надані постачальником скретч-картки не забезпечені товаром, що унеможливило заправку транспорту замовника.

На виконання умов договору, згідно з видатковими накладними № 0002/0001204 від 19.04.2024 та № 0002/0001205-С від 19.04.2024 ТОВ ТЕНЕГІЯ передано покупцю паливні талони на товар загальною вартістю 308 760,00грн з ПДВ, які оплачені Комунальним некомерційним підприємством Сумської обласної ради "Обласна клінічна спеціалізована лікарня" у повному обсязі на суму 308 760,00грн.

Позивач зазначає, що відповідач не поставив пальне на суму 30 460,00грн.

На підтвердження непоставленого товару позивачем надано копії скретч карток, які були передані ТОВ ТЕНЕГІЯ та не відпущені на станціях АЗС.

Листом від 14.01.2025 № 01-35/459 позивач просив ТОВ "ТЕНЕГІЯ" повернути кошти.

У відповідь на лист позивача ТОВ «ТЕНЕГІЯ» повідомило про вживання всіх необхідних заходів для належного виконання своїх зобов`язань по договору.

Станом на день прийняття рішення у справі заборгованість за договором про закупівлю № 338/2 від 15.04.2024 складає 30 460,00 грн, що підтверджується матеріалами справи, тому підлягає до стягнення.

Щодо нарахування пені у розмірі 4 561,49 грн за період з 01.01.2025 по 01.07.2025 та штрафу у розмірі 3 046,00 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Положеннями статті 611 ЦК України встановлено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором (пункт 8.1. договору).

Відповідно до пункту 8.2. договору у разі затримки поставки товару, поставки не в повному обсязі, заявленому Замовником або невідповідної якості, Постачальник сплачує неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми непоставлених послуг за кожний день затримки та несе відповідальність згідно вимог ГКУ- штрафні санкції в розмірі 10% від суми зобов`язань.

Перевіривши розрахунок позивача по стягненню пені та штрафу, суд доходить висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, розрахований відповідно до умов договору, арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 ГПК України).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про закупівлю № 338/2 від 15.04.2024 у розмірі 30 460,00 грн, пені у розмірі 4 561,49 грн та штрафу у розмірі 3 046,00 грн.

Щодо судових витрат.

Згідно із частиною першою статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (стаття 9 Закону України "Про судовий збір").

Оскільки при зверненні до Господарського суду Дніпропетровської області заявлено вимогу майнового характеру (38 067,49 грн), то позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2 422,40грн.

За подання позовної заяви через систему Електронний суд позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00грн, про що свідчить платіжна інструкція № 1603 від 15.09.2025. Тому поверненню з Державного бюджету України підлягає 605,60грн.

Отже позивачем під час звернення з позовом до суду сплачена сума судового збору у більшому розмірі, яка повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду (пункт 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір").

Суд не вирішує питання повернення судового збору, оскільки клопотання про його повернення позивачем не надавалось.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у справі покладається на відповідача у розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Обласна клінічна спеціалізована лікарня" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія" про стягнення заборгованості за договором поставки задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія", 51400, м.Павлоград, вул.Соборна, 99, на користь Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Обласна клінічна спеціалізована лікарня", 42500, Сумська область, Роменський район, м.Ромни, бульвар Європейський, 29, заборгованість у розмірі 30 460,00 грн (тридцять тисяч чотириста шістдесят гривень 00 копійок), пеню у розмірі 4 561,49 грн (чотири тисячі п`ятсот шістдесят одна гривня 49 копійок), штраф у розмірі 3 046,00 грн (три тисячі сорок шість гривень 00 копійок) та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 24.11.2025

Суддя О.В. Перова