26.11.2025Справа № 910/3398/23
За заявами Фізичної особи-підприємця Катчика Андрія Трифоновича Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРЖНИК "ЛУКАС АУДИТ" КАТ ЧІК ПОВЕРНИ БОРГИ З! С! У!" (правонаступник Адвокатського об`єднання "ЛУКАС ЛІГАЛ")
про розподіл судових витрат
у справі № 910/3398/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРЖНИК "ЛУКАС АУДИТ" КАТ ЧІК ПОВЕРНИ БОРГИ З! С! У!" (правонаступник Адвокатського об`єднання "ЛУКАС ЛІГАЛ")
до Фізичної особи-підприємця Катчика Андрія Трифоновича
про визнання договору недійсним
Суддя Удалова О.Г.
без виклику представників сторін
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/3398/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРЖНИК "ЛУКАС АУДИТ" КАТ ЧІК ПОВЕРНИ БОРГИ З! С! У!" (правонаступник Адвокатського об`єднання "ЛУКАС ЛІГАЛ") до Фізичної особи-підприємця Катчика Андрія Трифоновича про визнання договору недійсним.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 03.11.2025 у задоволенні позову відмовлено повністю.

07.11.2025 від Фізичної особи-підприємця Катчика Андрія Трифоновича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить покласти на позивача витрати на правничу допомогу у даній справі, а саме: в суді першої інстанції - 30 500 грн; у суді апеляційної інстанції за 2024 рік - 20 500,00 грн; у суді апеляційної інстанції за 2025 рік (щодо розгляду скарги позивача на ухвалу суду) - 7 000,00 грн.

10.11.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРЖНИК "ЛУКАС АУДИТ" КАТ ЧІК ПОВЕРНИ БОРГИ З! С! У!" (правонаступник Адвокатського об`єднання "ЛУКАС ЛІГАЛ") надійшла заява, в якій позивач просить суд: відмовити повністю у стягненні будь-яких витрат на користь відповідача; стягнути витрати позивача на правничу допомогу з відповідача; у випадку незастосування судом ч. 9 ст. 129 ГПК України - зменшити розмір судових витрат відповідача до нуля з огляду на їх необґрунтованість, неспівмірність і недобросовісну поведінку відповідача як до судового розгляду, так і під час судового провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2025 постановлено: прийняти до розгляду заяву Фізичної особи-підприємця Катчика Андрія Трифоновича та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРЖНИК "ЛУКАС АУДИТ" КАТ ЧІК ПОВЕРНИ БОРГИ З! С! У!" (правонаступник Адвокатського об`єднання "ЛУКАС ЛІГАЛ") про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення у справі № 910/3398/23; встановити сторонам строк для подання заперечень (пояснень) щодо заяв про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення у справі до 18.11.2025 включно.

Згідно з ч. 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Приймаючи додаткове рішення у даній справі № 910/3398/23, суд виходив з наступного.

У позовній заяві позивач не вказував про понесення витрат на правничу допомогу та про розподіл таких витрат позивачем у розмірі 10 500,00 грн вказано в заяві від 17.04.2024 (т.2 а.с. 246).

При цьому до вказаної заяви долучено договір № 2318 від 10.01.2024 (т. 2 а.с. 248-249), укладений між Адвокатським бюро «Титаренко та партнери» (бюро) та позивачем (клієнт), за умовами якого бюро за дорученням клієнта надає йому юридичні послуги та правову допомогу (далі - послуги), а клієнт приймає та оплачує послуги в порядку і на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 4.1 договору розмір гонорару та обов`язок клієнта його сплатити не залежать від досягнення чи не досягнення клієнтом після отримання послуг ефекту, якого бажає клієнт, якщо це не передбачено у відповідному додатку до договору.

Підставою для сплати гонорару та/або фактичних витрат є рахунок. Клієнт сплачує відповідні суми протягом 3 днів з дня отримання рахунку в електронному вигляді, якщо інше не передбачено у відповідному додатку (п. 4.2 договору).

Як визначено п. 9.1 договору, вказаний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором та відповідним додатком.

Додатком № 1 позивач та бюро погодили вартість послуг у справі № 910/3398/23 за підготовку та подачу документів по судовій справі - 900,00 грн за один документ, а також за ведення справи в суді у вигляді явки до суду будь-якої інстанції та/або участі в судовому засіданні будь-якої інстанції - 1 500,00 грн.

12.04.2025 між позивачем (клієнт) та АБ «Титаренко та партнери» було складено акт приймання-передачі наданих послуг № 1/2025, яким зафіксовано детальний опис послуг (правничої допомоги), що надані позивачу з початку нового розгляду справи до моменту складання цього акту, а також узгоджено їхню вартість у сумі 22 800 грн.

13.06.2025 між позивачем та АБ «Титаренко та партнери» було складено акт приймання-передачі наданих послуг № 3/2025, яким зафіксовано детальний опис послуг (правничої допомоги), що надані позивачу у цій справі і не увійшли у попередній акт від 12.04.2025, а також узгоджено їхню вартість у сумі 10 500 грн. В сумі з послугами, зафіксованими у попередньому акті на суму 22 800 грн, загальна вартість правничої допомоги складає 33 300 грн, що також відображено в акті.

03.11.2025 між позивачем та АБ «Титаренко та партнери» було складено акт приймання-передачі наданих послуг № 4/2025, яким зафіксовано детальний опис послуг (правничої допомоги), що надані позивачу у цій справі і не увійшли у попередній акт, у розмірі 12 000,00 грн. Загальна вартість послуг становить 45 300,00 грн.

03.11.2025 бюро виставило позивачу рахунок № 4 на суму 45 300,00 грн.

Крім того, відповідач у відзиві на позов вказував про понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

У заяві про ухвалення додаткового рішення відповідач просить стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 58 000,00 грн, з яких в суді першої інстанції на правову допомогу - 30 500 грн; у суді апеляційної інстанції за 2024 рік - 20 500,00 грн; в суді апеляційної інстанції за 2025 рік (щодо розгляду скарги позивача на ухвалу суду) - 7 000,00 грн.

На підтвердження понесення таких витрат відповідачем надано:

- договір № 15-Д від 20.02.2023, укладений між відповідачем (ФОП Катчик А.Т./клієнт) та адвокатом Дяковським О.С. (виконавець), за умовами якого виконавець приймає на себе доручення клієнта про надання правової допомоги, обумовленого цим договором, а клієнт зобов`язався сплатити гонорар за дії адвоката по наданню правової допомоги, а також фактичні витрати, пов`язані з виконанням цього договору.

Відповідно до п. 4.1 вказаного договору вартість послуг визначається сторонами та оформлюється додатковою угодою до договору та є невід`ємною частиною.

Додатковою угодою від 23.12.2024 сторонами погоджено п. 4.1 викласти в наступній редакції: оплата послуг виконавця складає фіксовану суму гонорару, котру сторонами погоджено в розмірі 30 500,00 грн.

01.04.2025 між відповідачем та адвокатом Дяковським О.С. підписано акт прийому-передачі наданих послуг на суму 30 500,00 грн.

Крім того, як встановлено судом під час перегляду рішення суду від 31.07.2023 у даній справі, відповідачем надано Північному апеляційному господарському суду: копію додаткової угоди № 2 від 04.09.2023 до договору № 15-Д про надання правової допомоги від 20.02.2023 року, копію акту № 05/23 прийому-передачі послуг від 28.06.2024, копію додаткової угоди № 3 від 10.01.2024 до договору №15-Д про надання правової допомоги від 20.02.2023 року, копії банківських виписок про зарахування коштів.

Згідно з п. 2 Додаткової угоди № 2 сторони погодили доповнити п. 4.1. Договору наступним змістом "Оплата послуг Виконавця (Адвоката) складає фіксовану суму гонорару, котру сторони погодили в розмірі 20 500 (двадцять тисяч п`ятсот) грн, за ведення справи № 910/3398/23 у суді апеляційної інстанції.

Актом № 05/23 прийому-передачі наданих послуг від 31.07.2023 сторони засвідчили прийняття послуг в повному обсязі та необхідність оплати фіксованої суми гонорару на користь виконавця (адвоката) у розмірі 20 500, 00 грн, за ведення справи № 910/3398/23 за позовною заявою адвокатського об`єднання "Лукас Лігал" до фізичної особи-підприємця Катчика А.Т. про визнання недійсним договору в суді першої інстанції.

Крім того, у матеріалах справи міститься додаткова угода № 05-01 від 20.08.2025, акт прийому-передачі наданих послуг від 12.09.2025 № 05-01/25 на суму 7 000,00 грн за надання правової допомоги під час апеляційного оскарження ухвали від 30.06.2025 у даній справі.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується понесення відповідачем витрат на правничу допомогу в розмірі 58 000,00 грн, з яких в суді першої інстанції на правову допомогу - 30 500 грн; в суді апеляційної інстанції за 2024 рік - 20 500,00 грн; в суді апеляційної інстанції за 2025 рік (щодо розгляду скарги позивача на ухвалу суду) - 7 000,00 грн.

Судом враховано, що 12.09.2025 відповідачем подавалась заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн, водночас, ухвалою Північного апеляційного господарського суду відповідачу було відмовлено в задоволенні заяви, оскільки розподіл таких витрат на етапі апеляційного перегляду (судового провадження) ухвали суду від 30.06.2025 є передчасним.

Заперечуючи проти покладання на позивача таких витрат, останній просить суд: незалежно від результатів вирішення спору покласти на відповідача на підставі ч. 9 ст. 129 ГПК України судові витрати повністю, у тому числі, відмовити повністю у стягненні будь-яких витрат на його користь; у випадку незастосування судом ч. 9 ст. 129 ГПК України, зменшити розмір судових витрат відповідача до нуля з огляду на їх необґрунтованість, неспівмірність і недобросовісну поведінку відповідача як до судового розгляду, так і під час судового провадження.

Згідно з положеннями ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно з п.п. 4, 6 ст. 1 вказаного Закону договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Не належить до інших видів правничої допомоги лобіювання, що здійснюється відповідно до Закону України "Про лобіювання".

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 922/445/19 від 03.10.2019, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у справі № 159/583/19 від 15.06.2021).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Поряд з цим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п. 24 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21).

Водночас, у пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.

Суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи".

При встановленні розміру гонорару, як вказано у вищевказаній постанові Верховного Суду, можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Рішенням суду у даній справі від 03.11.2025 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови в позові - на позивача;

Так, позивач просить суд незалежно від результатів вирішення спору покласти на відповідача на підставі ч. 9 ст. 129 ГПК України судові витрати повністю, у тому числі, відмовити повністю у стягненні будь-яких витрат на його користь.

В обґрунтування вказаного позивач посилається на те, що:

- умовно та опосередковано матеріальним наслідком розгляду справі № 910/3398/23 може стати стягнення з відповідача 10 150,00 грн в іншій справі;

- відповідач не зібрав та не надав суду по справі ніяких доказів, які б спростовували обставини, докази та доводи позивача;

- відповідач умисно ухилявся від врегулювання спору мирним шляхом.

Водночас, суд вказує, що під час розгляду даної справи та ухвалення рішення судом враховані надані учасниками справи докази в їх сукупності, а ухилення від досудового врегулювання не може вважатись для відповідача зловживанням процесуальними правами. Також суд не погоджується з доводами позивача про те, що даний спір виник у зв`язку з неправильними діями відповідача.

При цьому ціна позову не залежить від обсягу та вартості наданих послуг з правничої допомоги.

Стосовно вимог відповідача про покладання на позивача витрат на правничу допомогу, суд вказує, що, враховуючи критерії пропорційності розміру судових витрат, враховуючи складність даної справи, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат відповідача на правничу допомогу до 30 000,00 грн, решта витрат залишаються за відповідачем.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРЖНИК "ЛУКАС АУДИТ" КАТ ЧІК ПОВЕРНИ БОРГИ З! С! У!" (правонаступник Адвокатського об`єднання "ЛУКАС ЛІГАЛ") про розподіл судових витрат відмовити повністю.

2. Заяву Фізичної особи-підприємця Катчика Андрія Трифоновича про розподіл судових витрат задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРЖНИК "ЛУКАС АУДИТ" КАТ ЧІК ПОВЕРНИ БОРГИ З! С! У!" (03170, м. Київ, вул. Зодчих, буд.80, кв.57, код 43723626) на користь Фізичної особи-підприємця Катчика Андрія Трифоновича "Торгівельний двір "Українська товарна спілка" (03127, м. Київ, вул. Героїв Оборони, 10А, 102 РНОКПП ) 30 000,00 грн (тридцять тисяч грн 00 коп.) витрат на правничу допомогу.

4. В іншій частині заяви Фізичної особи-підприємця Катчика Андрія Трифоновича про стягнення судових витрат відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення (ухвала), якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 26.11.2025.

Суддя О.Г. Удалова