ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.
при секретарі Кравець А.Є., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )
про стягнення заборгованості по нарахованих, але не сплачених аліментах, -
сторони не з`явились, -
У позовній заяві (в редакції від 17.10.2025) ОСОБА_1 стверджує, що згідно судового наказу Димитровського міського суду Донецької області від 27.01.2020 по справі № 226/146/20 (провадження 2-н/226/49/2020) з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини всіх видій його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10.01.2020 і до досягнення дитиною повноліття. За вказаним наказом ВДВС відкрито виконавче провадження № 61202610, виконавчий документ був переданий на виконання за місцем працевлаштування боржника у ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ». Позивач зазначає, що з березня 2024 року виплата аліментів із заробітної плати ОСОБА_2 припинилась. Як з`ясовано, аліменти із заробітної плати були утримані роботодавцем по 01.08.2024, але не виплачені позивачу. За розрахунком позивача заборгованість по несплаченим аліментам за період березень-липень 2024 року становить 101998,94 грн., які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача-роботодавця ОСОБА_2 (вх.№ 6553/25 від 20.10.2025).
Ухвалою господарського суду від 21.10.2025 прийнято до свого провадження вказану цивільну справу, вирішено її розглядати в порядку спрощеного провадження, судове засідання призначено на 18.11.2025, визнано явку представників сторін не обов`язковою, встановлено сторонам строк для надання суду заяв по суті та документів, вирішені інші процедурні питання.
Позивачу така ухвала надіслана рекомендованою поштою на вказану у позовній заяві адресу але не отримана, відправлення повернуто поштою з відміткою «адресат відсутній»; відповідачу ухвала доставлена в його зареєстрований електронний кабінет в системі «Електронний суд», що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
В розумінні приписів статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, сторони вважаються повідомленими про розгляд справи належним чином.
У встановлений судом строк, що тривав до 05.11.2025 включно, відповідач не подав суду відзив на позовну заяву.
У судовому засіданні 18.11.2025 сторони участі не приймали, позивачка просила справу розглянути у її відсутності.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 ГПК України).
За приписами статті 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
З огляду на необхідність розгляду господарської справи впродовж розумних строків в контексті встановлених п. 1 статті 6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року гарантій, явка представників учасників справи у судове засідання не була визнана обов`язковою, учасники справи мали достатньо часу для висловлення своєї правової позиції і надання доказів на підтвердження аргументів, тому суд вважає можливим розглянути дану справу за наявними в ній матеріалами у цьому судовому засіданні в приміщенні суду у відсутність учасників справи, що не з`явились.
Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КузПБ) спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно з частиною 4 статті 7 КУзПБ у разі якщо господарський суд, розглядаючи в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) спір про стягнення з боржника грошових коштів, встановить, що позивачем у такому спорі подано у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника заяву з грошовими вимогами до боржника, господарський суд залишає такий позов без розгляду.
Позивачем не надано суду письмові пояснення щодо звернення/не звернення до господарського суду із заявою про грошові вимоги до боржника з таким самим предметом як у цьому спорі в порядку ст. 45 КУзПБ в межах справи № 905/169/25.
Судом таких обставин не встановлено. Відтак відсутні підстави для залишення без розгляду цієї позовної заяви на підставі спеціальної норми - частини 4 статті 7 КУзПБ.
Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ, ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ:
Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень офіційного веб-порталу «Судова влада України» встановлено, що 27 січня 2020 року Димитровським міським судом Донецької області видано судовий наказ у справі № 226/146/20 (провадження 2-н/226/49/2020), яким наказано: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10.01.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Допущено негайне виконання судового наказу у межах платежів за один місяць.
Вказаний судовий наказ набрав законної сили 27.01.2020, недійсним повністю чи частково у встановленому порядку не визнавався.
Сторонами не оспорюється, що вказаний наказ переданий на виконання за місцем працевлаштування боржника ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) - до ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ».
Згідно даних відповідача-роботодавця боржника, ОСОБА_2 звільнений з підприємства 01.08.2024.
У листі-повідомленні, адресованому Авдіївсько-Мирноградському відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції, ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» повідомляє, що утримання аліментів згідно з ВП № 61202610 від 06.06.2024 на користь ОСОБА_1 із заробітної плати ОСОБА_2 припинено, у зв`язку із його звільненням з 01.08.2024. аліменти утримано по 01.08.2024, в тому числі з компенсації за невикористану відпустку при звільненні за 48 календарних днів. Заборгованості з аліментів у ОСОБА_2 немає. Утримана сума аліментів з березня 2024р. по серпень 2024р. не перерахована у зв`язку із арештом рахунків підприємства.
Липень 2024 року 8862,03 грн.,
Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (ч. 1 ст. 75 ГПК України).
У даній справі суд не має обґрунтованих підстав вважати обставини, які визнаються учасниками справи, недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом.
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Семейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК України).
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 182 СК України).
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Частиною 1 статті 187 СК України унормовано, що один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Така заява може бути ним відкликана.
На підставі заяви одного з батьків аліменти відраховуються не пізніше триденного строку від дня, встановленого для виплати заробітної плати, пенсії, стипендії (частина 2 цієї статті Кодексу).
Особа, на користь якої присуджено аліменти на дитину, може самостійно подати заяву з виконавчим листом про відрахування аліментів із заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу платника аліментів безпосередньо за місцем виплати платникові аліментів заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу. На підставі заяви такої особи аліменти відраховуються із заробітної плати, пенсії, стипендії або іншого доходу платника аліментів у розмірі, зазначеному у виконавчому листі, та в строки, визначені частиною другою цієї статті, і перераховуються особі, на користь якої присуджені аліменти, за її адресою або на рахунок, зазначений у заяві (частина 4 цієї статті Кодексу).
Згідно з частиною 3 статті 194 СК України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.
Згідно п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У 2025 році судовий збір у 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1211,20 грн.; 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 9084 грн.
У відповідності до приписів п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору за розгляд позовних вимог в частині стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що звільнення позивача від сплати судового збору не звільняє відповідача від обов`язку, у разі задоволення позову, сплатити судовий збір в дохід державного бюджету України, в розмірі встановленому пп.1 п.2 ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", при цьому враховуючи загальний розмір задоволених позовних вимог.
Ціна даного позову становить 101998,93 грн., відповідно 1% від ціни позову складає 1019,98 грн., але судовий збір не може бути менше 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 73-86, 91, 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити частково.
В решті вимог відмовити.
Після набрання рішенням законної сили видати накази.
Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення підписано 21.11.2025.

Суддя Н.В. Величко