ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про визнання вимог кредитора

"18" листопада 2025 р. Справа № 916/3265/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Гут С.Ф. при секретарі судового засідання Борисовій Н.В. дослідивши матеріали справи №916/3265/25 за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) про неплатоспроможність:

за участю представників:

від боржника не з`явився

керуючий реструктуризацією арбітражний керуючий Белінська Н.О.

від АТ Перший Український Міжнародний Банк Терещук Ю.О.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.09.2025р. відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації, керуючим реструктуризацією ОСОБА_1 призначеного керуючого Белінську Наталю Олександрівну.

13.09.2025р. було опубліковано оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 від № 77123.

09.10.2025р. з заявою про визнання кредитором до боржника звернулось Акціонерне товариство Перший Український Міжнародний Банк з вимогами в сумі 199 838,07 грн.

16.10.2025р. керуючим реструктуризацією було надано повідомлення про результати розгляду вимог Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк відповідно до якого ним частково визнано грошові вимоги у сумі 176 849,07 грн.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, судом встановлено наступне.

11.09.2025р. господарським судом було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства з метою виявлення всіх кредиторів здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Так, публікація оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 відбулась 13.09.2025 за № 77123.

09.10.2025р. Акціонерне товариство Перший Український Міжнародний Банк звернулось до господарського суду із заявою про визнання кредитором до боржника фізичної особи ОСОБА_1 з вимогами в сумі 199 838,07 грн.

Вказана заборгованість боржника виникла на підставі наступного.

15.01.2021р. між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та боржником укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви № 401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Згідно вказаної заяви боржнику відкритий поточний рахунок в національній валюті та встановлений кредитний ліміт у сумі 10 000,00 грн., зі сплатою процентної ставки у розмірі 47.88% річних.

Відповідно до п.4.3.6.4. п.4.3. ч.4 р. ІІ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб кредитний ліміт було збільшено до 44 000,00 грн.

Станом на 10.09.2025 заборгованість боржника за кредитним договором № 401 від 15.01.2021р. склала 69 781,45 гривень, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 42 222,42 грн.; заборгованість за процентами - 27 559,03 грн.

05.10.2022р. боржником підписано Заяву № на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до вказаної заяви боржнику видано споживчий кредит у сумі 54 364,09 грн. на загальні споживчі цілі, строком на 36 місяців, зі сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1.40% та процентів за користування кредитом у розмірі 0.01% річних, що складає реальну процентну ставку 32,854 % річних.

Видача кредиту підтверджується платіжною інструкцією № TR.60743458.47486.25578 від 05.10.2022.

Станом на 10.09.2025 заборгованість боржника за кредитним договором за договором № від 05.10.2022р. склала 60 426,03 гривень, з яких: 49 365,79 грн. - заборгованість за кредитом (тіло); 12,04 грн. - заборгованість за процентами; 11 048,20 грн. - заборгованість за комісією.

22.12.2022р. між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та боржником підписано Заяву № на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до вказаної заяви боржнику видано споживчий кредит у сумі 59 923,58 грн. на загальні споживчі цілі, строком на 48 місяців, зі сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1.40% та процентів за користування кредитом у розмірі 0.01% річних, що складає реальну процентну ставку 31, 833 % річних.

Видача кредиту підтверджується платіжною інструкцією № TR.61963410.46470.25578 від 22.12.2022р.

Станом на 10.09.2025 заборгованість боржника за кредитним договором за договором № від 22.12.2022р. склала 69 630,59 гривень, з яких: 57 675,91 грн. - заборгованість за кредитом (тіло); 13,83 грн. - заборгованість за процентами; 11 940,85 грн. - заборгованість за комісією.

Таким чином загальна сума грошових вимог Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 за кредитними договорами станом на 10.09.2025 складає 199 838,07 грн.

16.10.2025р. керуючим реструктуризацією було надано повідомлення про результати розгляду вимог Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк відповідно до якого ним частково визнано грошові вимоги у сумі 176 849,07 грн.

З наданих пояснень керуючим реструктуризацією не визнано кредиторські вимоги в частині нарахування по комісії за Заявою № від 05.10.2022 року в сумі 11 048,20 грн. та за Заявою № від 22.12.2022 року в сумі 11 940.85 грн.

В обґрунтування своїх заперечень керуючий реструктуризацією посилається на те, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Дослідивши наявні докази та вислухавши пояснення представників сторін суд встановлено наступне.

Згідно з п.1 ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписана між кредитором та боржником Заява на приєднання до ДКБО є договором приєднання, і даний документ містить усі умови договору банківського рахунку та кредитного договору.

Згідно із ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звертається (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, окрім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Боржник звернувся до банку для відкриття поточного (карткового) рахунку та отримання кредиту.

Кредитор, керуючись ст. 633 ЦК України, запропонував боржнику публічний договір (ДКБО) для здійснення банківського обслуговування.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг» надання кредиту є фінансовою послугою.

Відповідно до абз.4 п.4 ч.2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг» у разі, якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії.

Аналогічна норма міститься у ч.2 ст. 29 Закону України «Про платіжні послуги».

Таким чином, Договір комплексного банківського обслуговування відповідно до ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг» та ч.2 ст.29 Закону України «Про платіжні послуги» є публічною частиною договору, до якої приєднався боржник, підписавши Заяву про приєднання до ДКБО, яка є індивідуальною частиною договору. На підставі вказаної Заяви кредитор надав боржнику кредит.

Згідно з ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Боржник зобов`язання за кредитним договором не виконав, кредит не повернув, плату за користування кредитними коштами не сплатив.

Право Банку встановлювати щомісячну комісію за обслуговування споживчого кредиту передбачено статтями 2, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»: банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь - яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми; Банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

Ст. ст. 1, ч. 2 ст. 8, ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування», Споживче кредитування правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

У договорі про споживчий кредит можуть бути зазначені інші умови, визначені законом та за домовленістю сторін. Банк наголошує, що обслуговування споживчого кредиту за яке в погоджених сторонами Кредитних договорах встановлено щомісячну комісію є самостійною банківською послугою не забороненою діючим законодавством України та не потребує додаткового тлумачення, роз`яснення, толкування та з якою погодився Позичальник (Боржник) підписавши Кредитні договори без заперечень та частково сплативши щомісячну комісію.

Отже, що нарахована Банком комісія жодним чином не стосується надання інформації раз чи декілька раз на рік чи місяць про стан рахунку чи розмір заборгованості. Посилання арбітражної керуючої на відповідну практику Верховного суду стосовно нікчемності комісії за надання інформації жодним чином не стосується наведених правовідносин.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 30.06.2021 у справі № 201/10403/19 (провадження № 61 7416св20) зробив наступний висновок: «Правомірність нарахування самої комісії, з нарахуванням якої не погоджується в позовній заяві позивач, може бути предметом дослідження судом при визначенні заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 1734-VIII споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. ОСОБА_1, ознайомившись з умовами паспорта споживчого кредитування та кредитного договору, мала реальну можливість відмовитися від укладення останнього та на момент його підписання додаткових вимог щодо спірних умов договору не заявляла, у подальшому виконувала його умови та покладені на неї договірні зобов`язання, сплачуючи кредит, що свідчить про свідоме визнання позивачем умов договору, в тому числі його оспорюваних умов. Суд бере до уваги, що позивач, незважаючи на зазначену в позовній заяві незгоду із комісією за управління коштами в частині обслуговування кредитної заборгованості у разі порушення позичальником зобов`язань, таким своїм правом не скористалася.

Наступний висновок Верховного Суду у справі № 910/2578/24 від 01 липня 2025 року де стороною є також АТ «ПУМБ» і судами досліджувалися аналогічні умови договору і відповідно жодних порушень істотних умов договору не виявили.

«П. 65. Ураховуючи викладене, а також враховуючи фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується із тим, що ОСОБА_1 , підписавши заяву на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб прийняв пропозицію банку на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, що свідчить про дотримання форми договору, визначеної законом.».

Заборгованість за кредитними договорами боржника перед заявником становить 199 838,07 грн., підтверджена матеріалами справи, підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів, оскільки згідно з ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства за результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Розглянувши заяву кредитора, дослідивши наявні докази, з врахуванням відзиву керуючого реструктуризацією, суд вважає вимоги Акціонерного товариства Перший Український міжнародний банк до боржника фізичної особи ОСОБА_1 обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають визнанню в повному обсязі у сумі 199 838,07 грн.

Керуючись ст.ст. 45, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Визнати вимоги Акціонерного товариства Перший Український міжнародний банк до ОСОБА_1 в сумі 199 838,07 грн. та 4 844,80 грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у відповідності до ст.ст. 254, 255 ГПК України та ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст ухвали складено 20.11.2025 р.

Суддя С.Ф. Гут