ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"24" листопада 2025 р. Cправа № 902/1570/25
СУДОВИЙ НАКАЗ
Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Виноградського О. Є., розглянувши
до боржника Фізичної особи підприємця Петрик Оксани Борисівни (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )
про видачу судового наказу щодо стягнення грошової заборгованості у розмірі 4 955,00 грн
19.08.2025 Комунальне підприємство "Чисте місто" Козятинської міської ради звернулось до Господарського суду Вінницької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи підприємця Петрик Оксани Борисівни заборгованості з оплати послуг за вивезення побутових відходів за Договором № 208П від 01.05.2018 у розмірі 4 955,00 грн з яких: 3714,45 грн сума основної заборгованості, 306,21 грн 3% річних та 934,34 грн інфляційних втрат.
Заява обґрунтована неналежним виконанням зі сторони боржника умов Договору № 208П від 01.05.2018 з вивезення та утилізації твердих побутових відходів в частині оплати наданих послуг.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2025 вказану заяву передано для розгляду судді Виноградському О. Є.
Розглянувши заяву № 963 від 71.11.2025 про видачу судового наказу, судом не виявлено підстав передбачених статтею 152 ГПК України для відмови у видачі судового наказу, виходячи з такого.
У відповідності до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
За приписами частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3 028,00 грн.
Зі змісту поданої заяви про видачу судового наказу слідує, що її предметом є стягнення 4 955,00 грн за Договором № 208П про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів від 01.05.2018 року.
Згідно із ч. 1 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Враховуючи викладене, відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 625, 901 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, заявлені вимоги про видачу судового наказу підлягають задоволенню.
Відповідно до підпункту 3 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу ставка судового збору становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Водночас, відповідно до частини третьої статті 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, за подання до суду заяви про видачу судового наказу в електронній формі розмір судового збору становить 242,24 грн.
Суд встановив, що заяву про видачу судового наказу № 963 від 17.11.2025 заявником подано до суду через систему "Електронний суд" ЄСІТС. До вказаної заяви додано плтіжну інструкцію № 6187 від 12.11.2025, згідно із якою у якості судового збору сплачено 302,80 грн. Таким чином, заявником сплачено на 60,56 грн більше судового збору, ніж встановлено законом.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи.
У зв`язку із відсутністю клопотання про повернення переплаченої суми, питання про повернення заявнику 60,56 грн судом не вирішується.
Відповідно до статті 129 ГПК України, судовий збір у розмірі 242,24 грн, сплачений заявником за подання до суду заяви про видачу судового наказу в електронній формі, з урахуванням положень частини третьої статті Закону України Про судовий збір із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, підлягає стягненню з боржника.
Керуючись статтями 147, 148, 154, 155, 159 ГПК України
2. Повідомити боржника про те, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (пункт 7 частини першої статті 155 ГПК України).
3. Відповідно до частини першої - другої статті 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.
Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
4. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі та має відповідати встановленим частинами другою п`ятою статті 157 ГПК України вимогам.
5. Відповідно до частини першої статті 159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Боржник за судовим наказом: Фізична особа підприємець Петрик Оксана Борисівна (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
6. Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику.
7. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя Олег ВИНОГРАДСЬКИЙ
Дата набрання судовим наказом законної сили ___________________________
Строк пред`явлення судового наказу до виконання - протягом трьох років.
Дата видачі судового наказу стягувачу __________________________________
У відповідності до приписів частини третьої статті 154 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому Розділом ІІ цього Кодексу.