ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21.11.2025м. ДніпроСправа № 904/4447/25
про стягнення заборгованості за договором поставки №15/05/2025 від 15.05.2025 у загальному розмірі 191 695,33 грн
12.08.2025 до господарського суду за допомогою системи "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "АР Бориспіль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промлісзбут" надійшла позовна заява про стягнення заборгованості за договором поставки №15/05/2025 від 15.05.2025 у загальному розмірі 191 695,33 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08 2025 справу №904/4447/25 передано на розгляд судді Івановій Т.В.
18.08.2025 ухвалою господарського суду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АР Бориспіль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промлісзбут" про стягнення заборгованості за договором поставки №15/05/2025 від 15.05.2025 у загальному розмірі 191 695,33 грн залишено без руху.
20.08.2025 ухвалою господарського суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
06.11.2025 рішенням Господарського суду Дніпропетровської області позовні вимоги задоволено частково, ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промлісзбут" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АР Бориспіль" 147 600,00 грн - основного боргу, 17 132,38 - пені, 24 600,00 грн - штрафу, 497,39 грн - 3% річних, 1 180,80 грн - інфляційних втрат та 2 398,17 грн - судових витрат по сплаті судового збору.
- ухвалити додаткове рішення у справі 904/4447/25 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промлісзбут" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АР Бориспіль" 10 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Суд, розглянувши без виклику (повідомлення) сторін наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення заяви по суті, зазначає наступне.
За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.
У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З аналізу наведеної норми законодавства вбачається, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.
Відповідно до матеріалів справи, 31.07.2025 між Адвокатським бюро "Світлани Левченко", в особі адвоката Світлани Левченко та Товариством з обмеженою відповідальністю "АР Бориспіль" укладено договір №34 від 31.07.2025 про надання професійної правничої допомоги, відповідно до умов пункту 1.1. якого клієнт доручає, а ююро приймає на себе зобов`язання здійснити захист прав та представництво інтересів клієнта в судах всіх інстанцій у справі щодо стягнення суми попередньої оплати, штрафу, пені, 3% річних, інфляційних втрат з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промлісзбут за договором поставки №15/05/2025 (надалі - "Правова допомога, Послуги").
Обсяг правової допомоги що надається за договором зазначається в додатках до договору (пункт 1.2. договору).
За умовами пункту 5.1. договору правова допомога за цим договором надається клієнту на умовах визначених в додатку №1 до договору.
У разі ведення бюро судових справ, що підлягають майновій оцінці при досягненні позитивного для клієнта результату, клієнт оплачує на поточний рахунок бюро гонорар успіху у розмірі 10% від ціни позову, якщо інше не погоджено сторонами (пункт 5.2. договору).
Клієнт компенсує бюро вартість пересилання поштових інше відправлень, вартість кур`єрських послуг, транспортні витрати, збори та офіційні платежі. Клієнт відшкодовує бюро всі обґрунтовані виграти (пункт 5.3. договору).
Протягом 2 днів, після завершення надання правової допомоги, бюро формує у 2 примірниках акт про надання правової допомоги (надалі - акт), та звіт про надані послуги та надає їх клієнту. Клієнт, впродовж 2 робочих днів перевіряє відповідність зазначеної в акті правової допомоги, фактично наданим послугам та у випадку відсутності зауважень, в цей же строк, підписує відповідний акт, або надає Бюро мотивовану письмову відмову від його підписання (пункт 5.4. договору).
Правова допомога споживається клієнтом в момент її надання. У разі відмови клієнта від підписання акту, він зобов`язується надати бюро письмове обґрунтування такої відмови протягом 2 робочих днів після отримання ним відповідного акту. Після завершення вказаного строку, претензії клієнта, щодо неналежного надання бюро правової допомоги не приймаються. При цьому в акті ставиться відповідна відмітка і акт підписується лише Бюро, а правова допомога вважається наданою належним чином та підлягає оплаті Клієнтом (пункт 5.5. договору).
Згідно із наданим актом про надану професійну допомогу від 11.11.2025 вбачається, що адвокатським бюро у період з 31.07.2025 року по 11.11.2025 здійснювало захист прав та представництво інтересів клієнта щодо стягнення суми попередньої оплати, штрафу, пені, 3% річних, інфляційних втрат з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промлісзбут" за договором поставки №15/05/2025. Обсяг наданих послуг та їх вартість вказана в калькуляції від 11.11.2025 року, що є невід`ємною частиною даного акту. Гонорар бюро за надання правової допомоги обчислюється в гривні, виходячи із обсягу та вартості послуг та становить: 10 500,00 грн.
Відповідно до наданої калькуляції вбачається, що адвокатським бюро у період у період з 31.07.2025 року по 11.11.2025 здійснювало захист прав та представництво інтересів клієнта, щодо стягнення суми попередньої оплати, штрафу, пені, 3% річних, інфляційних втрат з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промлісзбут", за договором поставки №15/05/2025 та надало наступні послуги:
- досудове врегулювання спору на суму 2 500,00 грн, що включало в себе: опрацювання наданих клієнтом документів; розрахунок штрафних санкцій; складання та направлення 31.07.2025 претензії Товариству з обмеженою відповідальністю "Промлісзбут";
- складання позовної заяви на суму 3 000,00 грн, що включало в себе: з`ясування предмету спору (змісту спірних правовідносин); перевірка строків звернення до суду; отримання виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Промлісзбут"; аналіз судової практики, підготовка позовної заяви про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промлісзбут" суми попередньої оплати та штрафних санкцій; формування додатків до позовної заяви, 11.08.2025 направлення через відділення Укрпошти позовної заяви з додатками відповідачу; подання позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області за допомогою системи "Електронний суд"; 19.08.2025 підготовка та подання за допомогою системи "Електронний суд" до Господарського суду Дніпропетровської області заяви про усунення недоліків та направлення через відділення Укрпошти заяви про усунення недоліків відповідачу;
- представництво інтересів в суді першої інстанції у справі №904/4447/25 на суму 5000,00 грн, що включало в себе підготовку та подання через систему "Електронний суд": 02.09.2025 заяву щодо зобов`язання відповідача надіслати позивачу копію відзиву на позовну заяву; 05.09.2025 заперечення на відзив; 19.09.2025 заяву щодо витрат на професійну правничу допомогу; 11.11.2025 заяву щодо ухвалення додаткового рішення.
Дослідивши надані адвокатським бюро послуги відповідно до акту про надану професійну допомогу та калькуляції до нього, господарський суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу з урахуванням критеріїв реальності, необхідності та співмірності таких витрат зі складністю справи, обсягом виконаних робіт, значенням спору для сторін та поведінкою сторін під час розгляду.
Відповідно до частини 1 статті 19 Господарського процесуального кодексу України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.
Отже, обов`язкове досудове врегулювання має бути прямо та чітко встановлено у законі відповідними процесуальними нормами.
У даному випадку закон не передбачає обов`язкове досудове врегулювання спору, договором поставки №15/05/2025 від 15.05.2025 сторони також не передбачили обов`язкового механізму досудового врегулювання спору, шляхом звернення із відповідними досудовими вимогами та/або претензіями.
Господарський суд зазначає, що згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 (справа N 1-2/2002) право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового регулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.
Таким чином, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи із власних інтересів, його використовує.
З огляду на викладене, господарський суд відмовляє в задоволенні понесених позивачем витрат на правничу професійну допомогу в частині наданої адвокатським бюро правової допомоги щодо досудового врегулювання спору на суму 2 500,00 грн, оскільки дані витрати не можуть бути віднесені до судових витрат з огляду на їх необов`язковість при вирішенні даного спору та з огляду на виникнення таких витрат на досудовому етапі, в той час як поняття "судові витрати", до складу яких віднесено витрати на правову допомогу, охоплює за логічним змістом саме витрати, які виникли у зв`язку із зверненням до суду чи були необхідними для такого звернення.
Суд також звертає увагу на надання послуг підготовки та подання через систему "Електронний суд": 02.09.2025 заяви щодо зобов`язання відповідача надіслати позивачу копію відзиву на позовну заяву; 19.09.2025 заяви щодо витрат на професійну правничу допомогу; 11.11.2025 заяви щодо ухвалення додаткового рішення.
Витрати, пов`язані з підготовкою та поданням до суду заяв, які не містять правової позиції по суті спору та не спрямовані на захист або відновлення порушеного права, не можуть включатися до складу судових витрат на професійну правничу допомогу. Заява щодо зобов`язання відповідача надіслати копію відзиву, заява про ухвалення додаткового рішення, а також подання заяви про розподіл витрат є процесуальними зверненнями технічного характеру, що не потребують аналізу доказів, розроблення правової позиції чи виконання адвокатом функцій захисту.
Водночас суд вважає підтвердженими та необхідними витрати, понесені на підготовку - позовної заяви та заперечення на відзив на позовну заяву, що безпосередньо вплинуло на реалізацію права на захист відповідача.
Відповідно до сталої практики Верховного Суду (постанова КГС ВС від 07.08.2018 у справі №916/1283/17, від 30.07.2019 у справі №902/519/18), у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
У додатковій постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності.
З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.
Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, господарський суд вважає, що 5 500,00 грн є співмірним та пропорційним розміром витрат на професійну правничу допомогу у даній справі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 238, 244, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне додаткове рішення складено - 21.11.2025
Суддя Т.В. Іванова