ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
21.11.2025р. Справа № 905/1052/25
до відповідача 1: Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 )
до відповідача 2: Фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_2 )
про солідарне стягнення 77 351,51 грн., з яких 61 069,09 грн. заборгованість за теплову енергію, 1 277,75 грн. плата за абонентське обслуговування, 3 322,17 грн. 3% річних, 11 682,50 грн. інфляційні нарахування, -
без повідомлення (виклику) учасників справи
Товариство з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 та Фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення 77 351,51 грн., з яких 61 069,09 грн. заборгованість за теплову енергію, 1 277,75 грн. плата за абонентське обслуговування, 3 322,17 грн. 3% річних, 11 682,50 грн. інфляційні нарахування.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачами зобов`язань з поставки товару за договором постачання теплової енергії в гарячій воді для опалення та надання послуги з централізованого постачання гарячої води №1809 від 01.10.2018, внаслідок чого виникла заборгованість за теплову енергію в розмірі 61 069,09 грн., заборгованість зі сплати абонентського обслуговування в сумі 1 277,75 грн. та виникли підстави для нарахування, інфляційних втрат та 3% річних.
Ухвалою суду від 13.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1052/25, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
27.10.2025 на адресу суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких він наполягав на тому, що відповідачами не поділено нежитлове приміщення в частині опалювальної площі, то з тих підстав неможливо поділити в певних частинах між відповідачами, що дає право позивачу просити стягнути борг солідарно. До вказаних пояснень представником позивача долучено копію договору дарування від 28.02.2018, відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками в рівних частинах нежитлового приміщення студії зачіски «Етуаль».
18.11.2025 на адресу суду від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшли клопотання про розгляд справи №905/1052/25 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін аналогічного змісту.
В обґрунтування вказаних клопотань сторони посилаються на наступне:
- наявність додаткових пояснень позивача від 25.10.2025, які змінюють фактичні підстави позову та містять нові докази;
- питання статусу споживача (фізична особа / колишній ФОП), що впливає на правові наслідки договору (ФОП має статус «припинено»);
- спірні обставини щодо обсягів споживання теплової енергії, нарахувань і правомірності дій позивача (відсутній розрахунок фактичного обсягу теплової енергії та порядок складання розрахункових документів);
- можливі форс-мажорні обставини під час дії воєнного стану та наслідки їх застосування, відсутність господарської діяльності з початком повномасштабної агресії та введення воєнного стану;
- питання солідарної відповідальності співвласників та пошкодження приміщення внаслідок бойових дій (зафіксовано 3 (три) обстріли, які пошкодили приміщення).
Крім того, в обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання наведених клопотаннь заявники посилалися на те, що отримали доступ до матеріалів позову через ЄСІТС лише 24.10.2025 та 23.10.2025 відповідно, а поштову кореспонденцію за адресою реєстрацію не отримують через статус внутрішньо переміщених осіб. Фактичні адреси знаходження вказаних осіб наведені у вказаних клопотаннях.
Розглянувши вищезазначені клопотання відповідачів, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для їх задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
У частині 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За приписами ч.6. статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:
1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
При відкритті провадження у справі суд, з урахуванням того, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та з огляду на наявні матеріали справи, дійшов висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Суд зазначає, що у наданих клопотаннях відповідачів про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не наведено обгрунтованих доводів того, що характер спірних відносин данної справи є значної складності, а обставини, які відповідач бажає викласти суду, не можливо довести суду без проведення судового засідання.
Суд зауважує, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін жодним чином не обмежує реалізацію відповідачами своїх процесуальних прав, зокрема, щодо подання до суду заяв по суті справи в порядку, визначеному ГПК України (відзиву на позову, заперечення на відповідь на відзив на позов, доказів, що підтверджують заперечення проти позову). Одночасно, здійснення необхідних дій для встановлення всіх обставин справи, належне формування правової позиції у справі та забезпечення правильного вирішення спору є обов`язком суду незалежно від того в порядку якого провадження розглядається справа.
З огляду на вищенаведене, оскільки предметом позову в даній справі є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин, предмет доказування у справі та надані суду докази не вимагають проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні зазначених клопотань відповідачів про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін як необгрунтованих.
Приписами ч. 1,4 ст. 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об`єктивних, тобто не залежних від особи, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов`язків.
Питання щодо поновлення процесуального строку на подання відзиву може бути вирішено судом у разі надання відповідного клопотання.
Керуючись статтями 119, 234, 235, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
1.Відмовити у задоволенні клопотання Фізичної особи ОСОБА_1
та Фізичної особи ОСОБА_2 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 21.11.2025 та оскарженню не підлягає.
Суддя Ю.С. Зельман