ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2025 р. Справа № 924/853/25

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., за участю секретаря судового засідання Крупської В.В., розглянувши справу

за позовом Хмельницької міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю - студія "АС-Рекорд", м. Хмельницький

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку в сумі 71 018,60 грн.,

представники сторін:

позивача: Шевчук А.В.;

відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за земельну ділянку в сумі 71 018,60 грн. Вимоги мотивує тим, що ТОВ студія «АС-Рекорд» є власником надбудови другого поверху будинку під офісні приміщення і кімнати відпочинку площею 119 кв.м. на вул. Грушевського, 62/1 в м. Хмельницькому. Рішенням Хмельницької міської ради від 08.04.2009 відповідачу передано в оренду земельну ділянку площею 205 кв.м. для обслуговування вказаного приміщення. На підставі рішення Ради 21.09.2009 укладено договір оренди землі із терміном дії, враховуючи подальші поновлення строку, до 08.04.2024 року. Проте, після закінчення дії договору відповідач не звертався з проханням продовжити його дію, натомість продовжує користуватися належним йому майном та земельною ділянкою, у зв`язку з чим безпідставно зберіг у себе 71018,60 грн. орендної плати, яка підлягала перерахуванню позивачу.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 25.08.2025 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 23.09.2025. Ухвалою суду від 23.09.2025 відкладено підготовче засідання на 14.10.2025. Ухвалою суду від 14.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.11.2025. Ухвалою суду від 05.11.2025 відкладено судове засідання на 18.11.2025.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав, наполягає на їх задоволенні.

Відповідач не скористався правом участі свого представника в судовому засіданні, відзиву на позов не подав, жодних клопотань від нього не надходило.

У відповідача відсутній електронний кабінет в ЄСІТС, відтак судом здійснювалось надіслання ухвал суду у даній справі на зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження ТОВ - студія "АС-Рекорд". Водночас, ухвали суду повернуті підприємством зв`язку з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Інші дані (адреси), за якими можна встановити місцезнаходження відповідача, матеріали справи не містять та суду невідомі.

Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, вимоги процесуального законодавства та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на адресу, що відповідає місцезнаходженню відповідача згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, постанові від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/9, постанові від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/18).

Окрім того, згідно пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) містяться, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи наведе, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами суду у даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Окрім того, суд оприлюднював повідомлення відповідача про час та місце судових засідань на сайті Судової влади України та здійснював спробу його інформування про розгляд справи за номером телефону, вказаним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З огляду на вищевикладене суд констатує, що ним вчинено всі необхідні та можливі заходи з метою встановлення місцезнаходження відповідача та повідомлення його про розгляд справи судом.

Проте, відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом на подання відзиву, заяв та клопотань процесуального характеру від нього на час розгляду справи також не надходило.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки ТОВ студія «АС-Рекорд» не скористалося наданими йому процесуальними правами, суд, на підставі частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що у комунальній власності Хмельницької міської ради перебуває земельна ділянка площею 0,0205 га з кадастровим номером :01:006:0121 за адресою: м. Хмельницький, вул. Грушевського, 62/1, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. За вказаною адресою також зареєстровано нерухоме майно надбудову другого поверху будинку під офісні приміщення і кімнати відпочинку площею 119 кв.м., яке належить ТОВ студія «АС-Рекорд» згідно свідоцтва про право власності від 24.12.2003.

21.09.2009 між Хмельницькою міською радою (орендодавець) та ТОВ - студія «АС-Рекорд» (орендар) укладено договір оренди землі №88, за умовами якого позивачем надано, а відповідачем прийнято в строкове платне користування земельну ділянку по вул. Грушевського, 62/1 площею 205 м.кв. строком на 5 років до 08.04.2014.

Додатковою угодою від 16.07.2014 поновлено дію договору оренди на 10 років до 08.04.2024.

Рішенням Хмельницької міської ради «Про впорядкування орендної плати за землю та втрату чинності рішень сесії міської ради» від 29.09.2012, з подальшими змінами, для розміщення, будівництва та обслуговування об`єктів іншого призначення передбачено орендну плату за землю в розмірі 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Додатковою угодою від 10.06.2015 до договору оренди передбачено, що орендна плата становить 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Працівниками управління земельних ресурсів Хмельницької міської ради складено акт обстеження земельної ділянки площею 0,0205 га з кадастровим номером :01:006:0121 від 10.01.2025, відповідно до якого земельна ділянка перебувала в оренді відповідача на підставі договору, дія якого закінчилась 08.04.2024, та станом на зараз така земельна ділянка відповідно до діючого законодавства не оформлена.

Фінансове управління Хмельницької міської ради у листах від 09.01.2025 та 28.07.2025 повідомило управління земельних ресурсів Хмельницької міської ради про те, що ТОВ студія «АС-Рекорд» не сплачувало у 2024 та 2025 (станом на 28.07.2025) роках орендну плату за землю.

Відповідно до витягу №НВ-025, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0121 становить 959864,00 грн.

Позивач надіслав відповідачу листа від 29.05.2025, у якому просить відшкодувати збитки власнику землі за використання земельної ділянки площею 0,0205 га з кадастровим номером :01:006:0121 за адресою: м. Хмельницький, вул. Грушевського, 62/1, без правовстановлюючих документів в розмірі 56620,64 грн.

Відповідно до розрахунку розміру орендної плати, відповідачем безпідставно збережено 71018,60 грн. орендної плати (за період з 09.04.2024 по 31.12.2024 в сумі 37423,36 грн. та за період з 01.01.2025 по 01.08.2025 в сумі 33595,24 грн.).

З вищевикладеного, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Позиція суду.

Згідно зі ст.80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою чи ні.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положеннями частини першої статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України).

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч.1 ст.190 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено в ст. 120 Земельного кодексу України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку в разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Як убачається із положень ст.120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведені в оренду попередньому власнику.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України).

При цьому, згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Верховний Суд у постанові від 05.08.2022 при розгляді справи № 922/2060/20 з подібними правовідносинами дійшов висновку, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем сформованої земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі №200/606/18 зазначила, що нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі № 924/856/20.

Суд установив, що відповідач є власником нерухомого майна надбудови другого поверху будинку під офісні приміщення і кімнати відпочинку площею 119 кв.м. згідно свідоцтва про право власності від 24.12.2003. Вказане майно розташоване на земельній ділянці площею 0,0205 га з кадастровим номером :01:006:0121 за адресою: м. Хмельницький, вул. Грушевського, 62/1.

З метою використання вказаного майна відповідачем 21.09.2009 укладено із позивачем договір оренди землі, дія якого в подальшому продовжувалась до 08.06.2024. Проте, після закінчення дії договору ТОВ - студія "АС-Рекорд" не вчинила жодних дій для продовження договору оренди земельної ділянки площею 0,0205 га з кадастровим номером :01:006:0121, доказів укладення договору оренди суду не надано. При цьому, ТОВ - студія "АС-Рекорд" залишився власником нерухомості, яка розташована на такій земельній ділянці.

Тобто, відповідач з 09.06.2024 використовував земельну ділянку площею 0,0205 га з кадастровим номером :01:006:0121 за адресою: м. Хмельницький, вул. Грушевського, 62/1, для експлуатації та обслуговування належного йому нерухомого майна надбудови другого поверху будинку під офісні приміщення і кімнати відпочинку площею 119 кв.м., без оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку. В даному контексті суд також враховує вищевикладені позиції Верховного Суду, згідно яких об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності та будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст.1213 Цивільного кодексу України).

Визначаючи суть і характер правовідносин, які виникли між сторонами, суд виходить з того, що згідно чинного законодавства України, зобов`язання за підставами виникнення поділяються на договірні та позадоговірні.

Відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а Позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, постанові Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №912/1188/17.

З огляду на викладене, Відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки площею 0,0205 га з кадастровим номером :01:006:0121 за адресою: м. Хмельницький, вул. Грушевського, 62/1, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки (позивачу) на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Статтею 206 Земельного кодексу України, п.п. 14.1.136. п.14.1. ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що власником майна, фактично збереженого відповідачем (коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою) є територіальна громада міста Хмельницького в особі позивача (Хмельницької міської ради). Отже, збереження (заощадження) Відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у Відповідача за рахунок їх неодержання позивачем.

Незалежно від наявності вини в поведінці Відповідача, сам факт несплати Відповідачем за користування земельною ділянкою, свідчить про втрату Позивачем майна, яке в спірних правовідносинах підпадає під категорію "виправдане очікування", що є загальновизнаною в т.ч. в практиці визначення Європейського суду з прав людини.

Кваліфікація спірних правовідносин, як зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, означає необхідність застосування в даній справі передбачених ст.1212-1214 Цивільного кодексу України правових наслідків дій/бездіяльності Відповідача у вигляді збереження (заощадження) в себе відповідних сум орендної плати.

Зі змісту вказаних норм слід дійти висновку, що навіть за відсутності ознак делікту, тобто при умові правомірної поведінки Відповідача в спірних правовідносинах, досягається відновлення справедливої рівноваги між правами та охоронюваними законом інтересами сторін спору, що випливають з принципу платності користування землею.

Судом береться до уваги, що положення глави 83 Цивільного кодексу України, якою регулюються спірні правовідносини і обґрунтовується позов, застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, від 04.12.2019 у справі №917/1739/17 викладено правову позицію відносно того, що вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої, і до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати регулюються ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Окрім того, відповідно до положень п.п.14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (статті 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 284.1 ст.284 Податкового кодексу України органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю, що сплачується на відповідній території.

Статтею 20 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною і міською радою.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

Верховний Суд у постановах від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 у справі №922/1276/18, від 01.10.2019 у справі №922/2082/18, від 06.11.2019 у справі № 922/3607/18 неодноразово зазначав, що при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати нарахування мають здійснюватися на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Так, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,0205 га з кадастровим номером :01:006:0121 за адресою: м. Хмельницький, вул. Грушевського, 62/1, у 2024 році складала 857021,00 грн., та у 2025 році - 959864,00 грн.

В свою чергу, рішенням Хмельницької міської ради «Про впорядкування орендної плати за землю та втрату чинності рішень сесії міської ради» від 29.09.2012, з подальшими змінами, для розміщення, будівництва та обслуговування об`єктів іншого призначення передбачено орендну плату за землю в розмірі 6%від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

З урахуванням викладеного, розмір орендної плати, яку повинно було сплачувати ТОВ - студія "АС-Рекорд" за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :01:006:0121 за період з 09.04.2024 по 01.08.2025 складає 71018,60 грн. (37423,36 грн. у 2024 році та 33595,24 грн. у 2025 році).

Доказів добровільної сплати вказаних коштів або їх частини суду не надано. Відтак суд доходить висновку про необхідність стягнення 71018,60 грн. в судовому порядку, що має наслідком задоволення позову в повному обсязі.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю - студія «АС-Рекорд» (вул. Грушевського, 62/1 м. Хмельницький, 29000, ) на користь Хмельницької міської ради (вул. Героїв Маріуполя, З м. Хмельницький, 29005 ) 71 018,60 грн (сімдесят одну тисячу вісімнадцять гривень 60 копійок) безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку на вул. Грушевського, 62/1 у м. Хмельницькому (р/р UА0022775, , одержувач коштів: ГУК у Хмел.обл./Хмельниц.мтг/24062200, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), призначення платежу Кошти за шкоду, що заподіяна на земельних ділянках державної та комунальної власності, які не надані у користування та не передані у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, використання не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю - студія «АС-Рекорд» судовий збір в сумі 3 028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень) на користь Хмельницької міської ради (р/р UА0022775, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код за , одержувач коштів: ГУК у Хмел.обл./Хмельниц.мтг/21080500, призначення платежу інші надходження).

Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20.11.2025

Суддя М.В. Музика

Віддрук. у 2 прим.: 1 - до справи; відповідачу (29000, м. Хмельницький, вул. Грушевського, буд. 62/1, код 21349161) - рек. з пов. про вручення