ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2025м. ДніпроСправа № 904/9932/16 (904/4722/25)

Суддя Суховаров А.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив" (51917, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пр. Аношкіна, буд.179, ідентифікаційний номер юридичної особи 31980517)

про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати

в межах справи №904/9932/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "АЙКЬЮ" (01033,м. Київ, вул.Шота Руставелі, буд.20В, оф.26/3)

до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив" (51917, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пр. Аношкіна, буд.179, ідентифікаційний номер юридичної особи 31980517)

про визнання банкрутом

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/9932/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив" (51917, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пр. Аношкіна, буд.179, ідентифікаційний номер юридичної особи 31980517) на стадії ліквідації, повноваження ліквідатора виконує арбітражний керуючий Штельманчук Михайло Сергійович, свідоцтво №194 від 28.02.2013.

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати померлого батька у розмірі 123 191,50грн.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Ухвалою суду від 22.09.2025 справу №904/9932/16 (904/4722/25) прийнято до свого провадження; справу №904/9932/16 (904/4722/25) вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Зазначеною вище ухвалою суд роз`яснив учасникам справи, що відповідні заяви по суті справи повинні відповідати вимогам статей 161-168 Господарського процесуального кодексу України та мають бути подані у строк, визначений в ухвалі.

Судом повідомлено відповідача з дотриманням положень ст.120 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення ухвали суду від 22.09.2025 в електронний кабінет відповідача.

Станом на 22.11.2025 в матеріалах справи відсутній відзив, а також будь-які пояснення/заперечення відповідача.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що відповідачем не надано відзив на позов, про розгляд справи повідомлено належно, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом 22.11.2025 прийнято рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно відповідача Господарським судом Дніпропетровської області 24.04.2017 відкрито провадження у справі №904/9932/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив" (м. Кам`янське, Дніпропетровської області, пр. Аношкіна, 179, ідентифікаційний номер юридичної особи 31980517), на даний час провадження перебуває на стадії ліквідації відповідно до постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2025.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, зокрема, спори про стягнення заробітної плати.

Аналогічні положення містяться у ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом позовної заяви, ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача борг при звільненні у розмірі 123 191,50грн., який утворився з огляду на перебування у трудових відносинах батька заявниці - ОСОБА_2 (ст.116 Кодексу законів про працю України); судові витрати покласти на відповідача.

Щодо вимоги про стягнення невиплаченої заробітної плати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 перебував в трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки в період з 28.01.2014 по 10.04.2025.

Згідно наказу №36/ОС від 21.04.2025 позивача з 10.04.2025 виключено зі списків особового складу підприємства у зв`язку зі смертю.

Позивачем долучено до матеріалів справи копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 , дата видачі 11.04.2025 року.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст. 94 КЗпП України).

Згідно з ч.5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до положень ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що при розгляді трудових спорів, у тому числі щодо стягнення заробітної плати, судом враховуються положення ч.5 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якої дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення, а також положення ч.4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, за змістом якої пропущення граничного строку на подання заяв кредиторів з конкурсними вимогами (в тому числі і щодо виплати заробітної плати) не тягне за собою зміну черговості, у разі задоволення судом таких вимог, тягне за собою наслідки передбачені абз.3 ч.4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Окрім викладеного, абз.6 ч.2 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства закріплено право, а не обов`язок кредиторів за вимогами щодо виплати заробітної плати подавати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Враховуючи викладені вище обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду спорів стосовно грошових вимог кредиторів за вимогами до боржника щодо виплати заробітної плати шляхом їх розгляду за правилами позовного провадження у межах справи про банкрутство.

Як зазначила позивач у відповідача обліковується заборгованість перед її батьком - ОСОБА_2 з виплати заробітної плати на суму 123 191,50грн.

На підтвердження існування зазначеної вище заборгованості позивачем долучено до матеріалів позовної заяви розрахунковий лист ПрАТ "Дніпровський завод мінеральних добрив" за квітень 2025 року, за змістом якого заборгованість підприємства по заробітній платі перед ОСОБА_2 станом на 10.04.2025 становить 123 191,50грн.

Враховуючи той факт, що в матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем заборгованості по заробітній платі ОСОБА_2 та докази щодо спростування вимог, заявлених ОСОБА_1 , суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 щодо стягнення заробітної плати належної до виплати її батькові у розмірі 123 191,50грн.

Щодо стягнення судового збору.

Згідно до приписів п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору за розгляд позовних вимог в частині стягнення заробітної плати.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що звільнення позивача від сплати судового збору не звільняє відповідача від обов`язку, у разі задоволення позову, сплатити судовий збір в дохід державного бюджету України, в розмірі встановленому пп.1 п.2 ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", при цьому враховуючи загальний розмір задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням задоволення позовних вимог, витрати пов`язані із розглядом справи покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 47, 94, 115-116 КЗпП України, ст.ст. 20, 129, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 7, 41 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив" (м. Кам`янське, Дніпропетровської області, пр. Аношкіна, 179, ідентифікаційний номер юридичної особи 31980517) про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив" (м. Кам`янське, Дніпропетровської області, пр. Аношкіна, 179, ідентифікаційний номер юридичної особи 31980517) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі у розмірі 123 191,50грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпровський завод мінеральних добрив" (м. Кам`янське, Дніпропетровської області, пр. Аношкіна, 179, ідентифікаційний номер юридичної особи 31980517) на користь державного бюджету (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 3 028,00грн. - судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного тексту судового рішення і може бути оскаржено протягом цього строку в порядку, визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя А.В. Суховаров