ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24 листопада 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1529/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову від 17.11.2025 у справі

за позовом: ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю Універмаг "ЮВІЛЕЙНИЙ"

про стягнення 414123,67 грн,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Універмаг "ЮВІЛЕЙНИЙ" 414123,67 грн, з яких 199974,00 грн основного боргу, 10399,03 грн інфляційних витрат, 4486,64 грн 3% річних та 199264,00 грн збитків.

Разом із позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову від 17.11.2025, у якій просила накласти арешт на кошти у розмірі 414123,67 грн на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю Універмаг "ЮВІЛЕЙНИЙ", посилаючись на те, що предметом позову є стягнення коштів, що належать позивачу і безпідставно знаходяться у відповідача, який в односторонньому порядку відмовився від укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, а відтак застосування заходів забезпечення позову забезпечить реальний ефективний захист майнового права позивача та фактичне виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Суд встановив, що заява позивача про забезпечення позову від 17.11.2025 відповідає вимогам ст.139 ГПК України.

Згідно зі ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.137 ГПК, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (п.35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову (постанови Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21).

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13 ГПК України).

Верховний Суд звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 03.03.2023 у справі №905/448/22.

За таких обставин, у разі звернення із позовом про стягнення грошових коштів, саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить в суду позивач, зокрема і ту обставину, що застосовані заходи забезпечення позову створять перешкоди його господарській діяльності. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі №905/446/22.

На переконання суду, накладення арешту саме на кошти, які знаходяться на рахунках відповідача, розмір яких обмежується ціною позову, є обґрунтованим, адекватним та співмірним заходом забезпечення позову заявленим позовним вимогам, спрямований на запобігання виникненню можливих перешкод для виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Накладення арешту на кошти у межах спірної суми забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки надасть можливість виконати рішення у разі задоволення позову та не призведе до втручання у господарську діяльність відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо користування цими коштами відповідачем задля запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позову.

Суд зазначає, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №914/970/18, від 10.11.2020 у справі №910/1200/20, від 01.07.2024 у справі №916/795/24).

Щодо зустрічного забезпечення, то законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ч.1 ст.141 ГПК України), відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, з метою запобігання можливим потенційним порушенням майнових прав та охоронюваних законом інтересів позивача, враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову у справі, суд вважає обґрунтованим вжиття такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю Універмаг "ЮВІЛЕЙНИЙ" та знаходяться на усіх його рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах у межах суми стягнення - 414123,67 грн, а відтак заяву позивача від 17.11.2025 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.136-140, 234-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву позивача про забезпечення позову від 17.11.2025 задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю Універмаг "ЮВІЛЕЙНИЙ" (вул. Європейська, буд. 5/7, м. Бердичів, Житомирська обл., 13300, ) та знаходяться на усіх його рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах в межах суми стягнення 414123,67 грн.

3. Стягувачем за цією ухвалою є ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

4. Боржником за цією ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю Універмаг "ЮВІЛЕЙНИЙ" (вул. Європейська, буд. 5/7, м. Бердичів, Житомирська обл., 13300, ).

5. Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає обов`язковому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

6. Дана ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання нею законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 ГПК України.

Суддя Прядко О.В.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі "Інтернет", за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5007/

Друк:

1 - у справу;

2 - Адвокатському бюро "Ангеліни Климчук "Суфет" (вул. Смілянська, 3, а/с 66, м. Київ-151, 03151, РНОКПП ) (рек.),

представнику позивача до (до ел.каб.);

3 - відповідачу (рек.).