ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" листопада 2025 р. Справа № 914/1867/25

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в особі:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 12.11.2025,

на рішення Господарського суду Львівської області від 02.10.2025, суддя Коссак С.М., м. Львів, повний текст рішення складено 13.10.2025

у справі № 914/1867/25

за позовом ОСОБА_1 , м. Львів

до відповідача об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Ярославенка 21, м. Львів

про визнання бездіяльності ОСББ протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.,

ВСТАНОВИВ:

рішенням Господарського суду Львівської області від 02.10.2025 у задоволені позову відмовлено.

12.11.2025 на адресу Західного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 б/н від 12.11.2025 на рішення Господарського суду Львівської області від 02.10.2025 у справі №914/1867/25.

З підстав, викладених в апеляційній скарзі, відповідач оскаржив рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Судом встановлено, що в апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на подання апеляційної скарги.

Вказує, що повного тексту рішення Господарського суду Львівської області від 02.10.2025 у справі №914/1867/25 не отримувала, а про рішення дізналася із Єдиного державного реєстру судових рішень 27.10.2025.

Також зазначає, що представник позивачки (адвокат Тарасенко Л.Л.), який представляв інтереси позивачки в суді першої інстанції) протягом 20-31 жовтня 2025 року вимушено перебував у відпустці і не міг виконувати свої обов`язки представника через раптове погіршення стану здоров`я малолітньої дитини, що призвело до госпіталізації в лікарню.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (частина 2 вказаної статті).

Разом з тим, Західним апеляційним господарським судом встановлено, що відповідно до інформації, наявної в автоматизованій системі Діловодство спеціалізованого суду та згідно довідки про доставку електронного листа, повний текст рішення Господарського суду Львівської області від 02.10.2025 було доставлено в електронний кабінет апелянта 14.10.2025 о 17:04 та представника апелянта 14.10.2025 о 17:10.

Враховуючи, що оскаржуване рішення суду отримано апелянтом 15.10.2025, а отже апелянт повинен був подати апеляційну скаргу до 04.11.2025.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу (ч. 3 ст. 256 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 статті 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків, зокрема подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки.

Представництво інтересів ОСОБА_1 у справі № 914/1867/25 у Господарському суді Львівської області здійснював адвокат Тарасенко Леонід Леонідович на підставі ордеру серії ВС № 1376737 від 13.06.2025.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (частина перша статті 61 ГПК України).

Відповідно до частини сьомої статті 242 ГПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Участь адвоката як представника у судовому процесі головним чином полягає у реалізації процесуальних прав та обов`язків особи, яку він представляє, від імені цієї особи і для цієї особи. Це означає також, що процесуальні дії/рішення/позиція представника у судовому процесі створюють юридичні наслідки для особи, від імені якої він діє, і остання має теж це розуміти.

Вказане також дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію з представником, отже застосовувати до учасника справи, від імені якого цей представник діє, передбачені процесуальним законом наслідки, якщо виникнуть відповідні казуальні підстави.

У постанові від 08.02.2024 у справі № 480/8341/22 Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що сам факт ненадіслання судом першої інстанції (безпосередньо) позивачеві копії судового рішення - ухваленого за наслідками розгляду справи - на паперових носіях (тобто засобами поштового зв`язку), але за наявності підтвердження належного надіслання (як і вручення) копії судового рішення представнику позивача (адвокату) із застосуванням ЄСІТС, не дає достатніх підстав вважати, що позивач не отримав судового рішення, відповідно не міг знати про результат розгляду своєї справи, з яким він, власне, не погоджується.

Суд не втручається у взаємовідносини адвоката та особи, інтереси якої він представляє (окрім тих, що стосуються обсягу повноважень адвоката), водночас участь сторони у судовому процесі через свого представника (адвоката), що є правом сторони - дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію з цим представником, отже застосовувати до учасника справи, від імені якого цей представник діє, передбачені процесуальним законом наслідки.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі якісну підготовку апеляційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

Отже, можливість поновлення судом апеляційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується з наявністю поважних причин пропуску строку звернення зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Лише факт подання стороною заяви про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити цей строк, оскільки заява про поновлення строку для подання касаційної скарги з огляду на приписи статті 119 ГПК України повинна містити обґрунтування поважності причин пропуску цього строку.

В контексті викладеного суд зазначає, що згідно з положеннями статей 42, 43 ГПК України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень, а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Згідно з частиною першою статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Крім того, інформація про стан судових справ є відкритою, і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення, як за допомогою контакт-центру суду, так і за допомогою ЄДРСР.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина третя статті 13 ГПК України).

Можливість поновлення судом апеляційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, суд має вказати підстави поновлення строку, і такі підстави мають бути об`єктивними і не можуть залежати від суб`єктивних чинників, якими керувався скаржник, та які призвели до пропуску строку на апеляційне оскарження в даному випадку.

Частиною четвертою статті 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд зауважує, що наявність адвоката, що здійснює представництво інтересів у суді не обмежує скаржника у поданні документів в тому числі апеляційної скарги самостійно, або іншою уповноваженою на це особою.

Враховуючи наведене, колегія суддів визнає вказані скаржником підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення неповажними.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без руху із встановленням скаржнику строку для надання заяви, в якій вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, ніж ті, що вказані в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 12.11.2025 на рішення Господарського суду Львівської області від 02.10.2025 у справі №914/1867/25- залишити без руху.

Скаржнику у 10 денний строк з дня отримання цієї ухвали вказати апеляційному суду інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 02.10.2025 у справі №914/1867/25.

Копію цієї ухвали суду надіслати скаржнику для відома та належного виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий (суддя-доповідач) С.М. Бойко