ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21 листопада 2025 рокуСправа № 912/2822/24
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву від 13.02.2025 позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №912/2822/24
про стягнення 1648771,19 грн
Представники участі не брали
Рішенням від 12.02.2025 суд частково задовольнив позовні вимоги. Стягнув із Приватного підприємства "Віктор і К" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна Слобода" 509144,40 грн основної заборгованості, 535600,87 грн пені, 59188,51 грн річних, 311685,22 грн інфляційних та 19741,72 грн компенсації по сплаті судового збору.

Центральний апеляційний господарський суд постановою від 23.07.2025 рішення Господарського суду Кіровоградської області від 12.02.2025 залишив без змін.

19.09.2025 на виконання судових рішень видано відповідний наказ.

Центральний апеляційний господарський суд додатковою постановою від 05.11.2025 стягнув з ПП "Віктор і К" на користь ТОВ "Торговий дім "Молочна Слобода" 9300,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

11.11.2025 на виконання судового рішення видано відповідний наказ.

З матеріалів справи вбачається, що 13.02.2025 через систему "Електронний суд" ТОВ "Торговий дім "Молочна Слобода" подало суду заяву від 13.02.2025 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, де просить стягнути з відповідача 38500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

14.02.2025 відповідач подав клопотання, де не погоджується з вимогою позивача, вважає розмір правничої допомоги завищеним та вважає, що даний розмір правничої допомоги повинен бути зменшеним.

Ухвалою від 05.03.1015 судове засідання з розгляду заяви було відкладено до повернення матеріалів справи до суду першої інстанції.

Ухвалою від 11.11.2025 суд призначив судове засідання для розгляду заяви від 13.02.2025 ТОВ "Торговий дім "Молочна Слобода" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №912/2822/24 на 21.11.2025 о 10:00 год.

Ухвалу суду від 11.11.2025 надіслано до електронних кабінетів сторін. Відповідач отримав таку ухвалу 11.11.2025 14:55.

12.11.2025 відповідач подав заяву про проведення засідання без участі уповноваженого представника відповідача, де також зазначає, що викладені в заяві позивача вимоги не визнає, вважає суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 38 500,00 грн завищеною та необґрунтованою.

За ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглядаючи заяву по суті, суд враховує таке.

У позові позивач зазначив розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн та вказав, що акти прийому передачі на підтвердження виконаних адвокатських послуг з надання правової (правничої) допомоги по справі, а також докази понесених фактичних витрат на професійну правничу допомогу по справі у суді першої інстанції - будуть надані позивачем до матеріалів справи під час розгляду справи у суді з посиланням на ч. 8 ст. 129 ГПК докази понесення судових витрат будуть надані протягом 5 днів з дати ухвалення рішення по справі судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Згідно статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина восьма статті 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Частиною четвертою статті 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи у суді гарантоване статтею 131-2 Конституції України, статтею 16 ГПК України, відповідними положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 38 500,00 грн позивач подав Договір про надання правової (правничої) допомоги №25/10.24 від 25.10.2024, акт №1 від 13.02.2025 прийому адвокатських послуг по Договору, рахунки-фактури та платіжні інструкції.

Так, 25.10.2024 ТОВ "Торговий дім "Молочна Слобода" (Замовник) та Адвокатське об`єднання "Фортекс" (Адвокатське об`єднання) уклали Договір про надання правової (правничої) допомоги №25/10.24 від 25.10.2024 (далі - Договір), за умовами якого:

- п. 1.1. За цим Договором Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту правову (правничу) допомогу для захисту та представництва інтересів Клієнта в господарських судах для стягнення з ПП "ВІКТОР І К" (код 20651018) на користь ТОВ "Торговий дім "Молочна слобода" (код 32358958) розміру основної заборгованості, розміру інфляційних втрат, розміру 3 % річних та пені за прострочення оплати по Договору № 050504009 від 13.01.2016 р. (далі - Справа);

- п. 4.1. Ціна фактично наданих адвокатських послуг згідно даного Договору фіксується актом (актами) наданих послуг, що підписується Сторонами, та залежить від складності, витраченого часу, фактичної кількості та обсягу наданих адвокатських послуг, але не може перевищувати 33 000,00 грн (без врахування вартості послуг по представництву інтересів у суді).

При визначенні ціни адвокатських послуг з надання правової (правничої) допомоги по Договору сторони узгодили наступні розцінки по їх вартості:

4.1.2. гонорар за надання правової допомоги, яка передбачена п. 1.2.1 даного договору (без участі в судових засіданнях) в розмірі 16 000 грн,

4.1.3. представництво інтересів клієнта та участь адвоката в судовому засіданні в режимі відеоконференцїї - 3300 грн (без ПДВ) за 1 засідання.

4.1.4. складання будь-якого процесуального документа під час розгляду справи у судах всіх інстанцій (крім тих, що безпосередньо передбачені в п. 1.2.1., п. 1.2.2 Договору) - 1500 грн (без ПДВ) за 1 годину.

4.1.5. представництво інтересів клієнта та особиста участь адвоката в судовому засіданні не в режимі відео-конференції визначається Сторонами додатково з урахуванням транспортних витрат адвоката для прибуття у судове засідання.

Ціна по даному договору не включає в себе розмір судового збору та інших видів судових витрат, що визначені в п.п. 2-4 ч. 3 ст. 123 ГПК України.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

На підтвердження факту надання послуг з правничої допомоги, 13.02.2025 сторони підписали Акт №1 прийому адвокатських послуг по Договору, відповідно до якого:

- гонорар за надання правової допомоги, яка передбачена п. 1.2.1 даного договору (без участі в судових засіданнях), в суді першої інстанції складає 16 000,00 грн;

- участь в судових засіданнях 09.12.2024 р., 24.12.2024 р. 09.01.2025 р., 06.02.2025 р., 12.02.2025 - 16 500, 00 грн із розрахунку 3300 грн за кожне судове засідання;

- підготовка Відповіді на відзив та Заперечення на клопотання про зменшення пені по справі № 912/2822/24. Тривалість таких послуг становить 4 години (із розрахунку по 2 год на кожен документ). Вартість складає 6000 грн (без ПДВ).

З матеріалів справи вбачається, що 25.10.2024 Адвокатським об`єднанням "Фортекс" видано адвокату Степанюк О.А. ордер на надання правничої допомоги серії АХ №1218311 ТОВ "ТД "Молочна Слобода".

Адвокат Степанюк О.А. брала участь у розгляді справи.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Згідно ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у клопотанні від 14.02.2025 в заперечення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, зазначив таке:

- в Договорі № 25/10.24 від 25.10.2024 року не вказані погодинні ставки працівників адвокатського об`єднання, які в подальшому могли бути взяті за основу обрахунку вартості робіт на виконання вимог п. 1.2.1, також не було зазначено який час був реально витрачений адвокатом на підготовку правової позиції по справі та позовної заяви, тобто фактично за таких обставин ПП "Віктор і К" вважає, що позивачем не було належним чином підтверджено та доведено розмір понесених витрат на правничу допомогу, тому сума 16000,00 грн не обґрунтована;

- позивачем надана платіжна інструкція на суму 33 000,00 грн (сплата за правничу допомогу згідно рахунку), хоча про дану суму позивач у поданій заяві нічого не вказав, лише зазначив, що гонорар за надання правової допомоги в суді першої інстанції складає 16 000,00 грн та за додаткове складання процесуальних документів позивачем на користь адвокатського об`єднання було сплачено 6000,00 грн, тобто в загальному сума складає 22000,00 грн, чому тоді в даному випадку Позивач спочатку сплатив 33 000,00 грн, а потім щє 16 500,00 грн не зрозуміло?

Суд зазначає, що згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 визначено, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником, а отже є визначеним.

Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №916/1777/19 зазначено, що вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

При застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом враховано, що згідно висновку про застосування норм права, який викладений в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 по справі №922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Окрім того, суд бере до увагу викладену в постанові від 22.04.2024 у справі № 346/2744/21 позицію Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, де пославшись на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2024 у справі № 285/5547/21, наголошено, що:

- якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, вона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

- у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 04.06.2025 у справі № 912/2005/24.

Поряд з цим, до заяви від 13.02.2025 позивач додав Акт прийому адвокатських послуг від 13.02.2025, підписаний сторонами на виконання Договору №25/10.24 про надання правової (правничої) допомоги від 25.10.2024, який не міг бути поданий до винесення рішення судом, оскільки датований вже після ухвалення рішення.

Відтак, суд дійшов висновку про неможливість подання суду доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів у даній справі.

Суд зазначає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду в постанові від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

Зокрема, суд звертає увагу, що засідання суду у даній справі, ціна за участь в яких адвоката в режимі відеоконференції визначена в розмірі 3300,00 грн, не були довготривалими, а саме: 09.12.24 - 11хв., 24.12.24 - 6 хв., 09.01.25 - 5 хв., 06.02.25 - 30 хв., 12.02.25 - 30 хв.

Тому, при вирішенні клопотання від 14.02.2025 відповідача про зменшення розміру правничої допомоги, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (зокрема в частині тривалості засідань суду у даній справі), зазначені витрати не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру, тому дійшов висновку про зменшення заявлених до стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу до 19 250,00 грн, що становить 50% від заявленого розміру.

За п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна Слобода" задоволено частково на 99,78%, суд стягує з відповідача на користь позивача 19 207,65 грн витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Решта витрат покладаються на позивача.

Відтак заява від 13.02.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна Слобода" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у даній справі підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву від 13.02.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна Слобода" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №912/2822/24 задовольнити частково.

Стягнути із Приватного підприємства "Віктор і К" (вул. Висоцького, буд. 2, смт Власівка, Олександрійський район, Кіровоградська область, 27552, ідентифікаційний код 20651018) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Молочна Слобода" (вул. Коновальця Євгена, буд. 31, м. Київ, 01133, ідентифікаційний код 32358958) 19 207,65 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відмовити в задоволені решти вимог.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії додаткового рішення учасникам справи (до електронних кабінетів).

Повне додаткове рішення складено 21.11.2025.

Суддя В.Г. Кабакова