ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" листопада 2025 р. м. Рівне Справа № 918/935/25

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом

позивача 1) ОСОБА_1

позивача 2) ОСОБА_2

до відповідача 1) ОСОБА_3

до відповідача 2) ОСОБА_4

до відповідача 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС"

про переведення прав покупця та визначення розмірів часток учасників товариства

Представники сторін не викликалися.

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС", у якому просять суд:

- Перевести на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права і обов`язки покупця частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС" у розмірі 250,00 гривень, що становить 25% за договором купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС" та актом приймання-передачі частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС" від 23.08.2024 року, укладених між ОСОБА_3 , як продавцем, та ОСОБА_4 , як покупцем.

- Визначити загальний розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС" у 1000,00 гривень, що становить 100%, та розміри часток учасників у Товаристві з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС" наступним чином: частка ОСОБА_3 45% статутного капіталу, що становить 450,00 грн; частка ОСОБА_1 27,5% статутного капіталу, що становить 275,00 грн; частка ОСОБА_2 27,5% статутного капіталу, що становить 275,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2025 році учасникам Товариства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стало відомо, що іншим учасником ОСОБА_3 було здійснено відчуження частини належної відповідачу-1 частки у статутному капіталі відповідача-3 у розмірі 25% на користь ОСОБА_4 . Позивачі письмово не повідомлялись про намір відповідача-1 здійснити продаж частини належної їй частки у статутному капіталі Товариства. На переконання позивачів у даному випадку було порушене їх переважне право на придбання відповідної частки.

Ухвалою від 15.10.2025 відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11 листопада 2025 р. на 11:00 год.

07.11.2025 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача 1) ОСОБА_1 адвоката Довженка Олександра Вадимовича надійшла заява про участь у судовому засіданні по справі 918/935/25 11 листопада 2025 р. о 11:00 год. в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 07.11.2025 заяву задоволено. Вирішено провести усі судові засідання, у тому числі і судове засідання по справі № 918/935/25 призначене на 11 листопада 2025 р. о 11:00 год. у Господарському суді Рівненської області із представником позивача 1) ОСОБА_1 адвокатом Довженко Олександром Вадимовичем в режимі відеоконференції (пошук в мережі Інтернет здійснюється за посиланням: https://vkz.court.gov.ua/).

11 листопада 2025 року до суду надійшли наступні документи:

- від Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС" надійшов відзив на позов, який поданий через систему Електронний суд 10.11.2025;

- від Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС" надійшло клопотання про призначення судової оціночно-економічної експертизи з метою визначення ринкової вартості станом на 23.08.2024 частки у розмірі 25% статутного капіталу ТОВ "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС" номінальною вартістю 250 грн ;

- від представника ОСОБА_5 адвоката Кузьменюк-Волошиної Н.М. надійшло клопотання про долучення доказів надіслання позову третьої особи іншим учасникам справи;

- від представника ОСОБА_5 адвоката Кузьменюк-Волошиної Н.М. надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання на іншу дату у зв`язку з її неможливістю прибути до суду по причині хвороби.

11 листопада 2025 року від ОСОБА_5 надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, до відповідачів: 1) ОСОБА_3 , 2) ОСОБА_4 , 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС", у якій просить суд:

- Визнати недійсним договір купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС" () у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) гривень, яка становить 25 % відсотків статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС", укладений 23.08.2024 між ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діяв ОСОБА_6 , та ОСОБА_4 ;

- Скасувати державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприемців та громадських формувань про учасника та кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_4 , розмір частки якої становить 250 (двісті п`ятдесят) гривень, що відповідає 25% від загального розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС";

- Зобов`язати сторін Договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС", укладеного 23.08.2024 між ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діяв ОСОБА_6 , та ОСОБА_4 , повернути у натурі все, що вони одержали на виконання правочину, а саме: ОСОБА_4 зобов`язати повернути 25% від загального розміру статутного капіталу ТОВ "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС", а ОСОБА_3 зобов`язати повернути 250 (двісті пятдесят) гривень ОСОБА_4 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 27.01.2022 року дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_3 придбала за спільно нажиті кошти подружжя частку статутного капіталу ТОВ "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС" у розмірі 70 %. Позивачу стало відомо, що 23.08.2024 року громадянином ОСОБА_6 , який діяв на підставі довіреності від дружини ОСОБА_3 , було здійснено відчуження частини належної частки у статутному капіталі Товариства у розмірі 25% на користь ОСОБА_4 , що було здійснено без згоди ОСОБА_5 , оскільки Позивач не уповноважував ОСОБА_3 на розпорядження спільним сумісним майном - частиною частки статутного капіталу ТОВ "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС", частку у якому було придбано дружиною Позивача під час перебування з ним у шлюбі за спільно нажиті кошти подружжя. Оскільки ОСОБА_5 не надавав згоди для своєї дружини здійснити продаж частини належної їй частки у статутному капіталі ТОВ "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС", а ОСОБА_3 розпорядилася спільним сумісним майном подружжя без згоди Позивача, тобто за відсутності необхідних повноважень, тому договір купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі ТОВ "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС" має бути визнаний недійсним на підставі ч.369 ЦК України.

Ухвалою від 11.11.2025 прийнято до розгляду позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_5 до відповідачів: 1) ОСОБА_3 , 2) ОСОБА_4 , 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС" про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації та зобов`язання вчинити дії. Вимоги за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Запропоновано відповідачам за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС", у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали надати суду відзив на позов третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору. У випадку подання відповідачами за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору відзиву - подати суду докази надіслання (надання) його та доданих до нього доказів іншим учасникам спору. Запропоновано третій особі, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у строк протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору надати суду відповідь на відзив, а також докази направлення відповіді на відзив іншим учасникам справи. Запропоновано відповідачам за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив на позов третьої особи із самостійними вимогами надати суду заперечення, складені з урахуванням вимог ст. 167 ГПК України. У випадку подання заперечень - подати суду докази надіслання (надання) їх та доданих до них доказів іншим учасникам справи. Відкладено підготовче засідання на 03 грудня 2025 р. на 09:45 год.

19 листопада 2025 року від позивача 1) ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову у справі № 918/935/25 шляхом:

- накладення арешту на частку (частину частки) в статутному капіталі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС» () номінальною вартістю 700,00 грн (сімсот гривень 00 коп.), що становить 70% (сімдесят відсотків) статутного капіталу вказаного товариства та сукупно належить ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;

- заборони органам ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС» () приймати рішення з питань відчуження, передачі, перерозподілу частки (її частини) у статутному капіталі вказаного товариства, у тому числі рішення щодо внесення змін або викладення в новій редакції статуту цього товариства, зміни розміру його статутного капіталу; прийняття рішень про реорганізацію, ліквідацію товариства, обрання комісії з припинення (ліквідаційної комісії), затвердження порядку припинення товариства, порядку розподілу між учасниками товариства у разі його ліквідації майна, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, затвердження ліквідаційного балансу товариства, а також рішення з питань відчуження, передачі третім особам (в тому числі безоплатної), внесення майна до статутного капіталу, будь-якої відмови від майна, яким ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС» () володіє та користується станом на дату подачі даної заяви.

- заборони суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти, здійснювати, проводити реєстраційні дії відносно ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС» () щодо переходу чи передачі частки (частини частки) в статутному капіталі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС» () номінальною вартістю 700,00 грн (сімсот гривень 00 коп.), що становить 70% (сімдесят відсотків) статутного капіталу вказаного товариства та сукупно належить ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , щодо зміни складу учасників або зміни до відомостей про учасників юридичної особи, зміни кінцевого бенефіціарного власника або зміни відомостей про кінцевого бенефіціарного власника, щодо внесення змін про місцезнаходження юридичної особи, щодо внесення змін або викладення в новій редакції статуту товариства, щодо зміни розміру статутного капіталу, внесення відомостей та проведення реєстрації з припинення (ліквідації) чи реорганізації товариства.

Заява мотивована тим, що 03.11.2025 року представнику позивачів випадково стало відомо, що одразу після відкриття провадження у даній справі, 21.10.2025 року Відповідач ОСОБА_3 знову вдалась до протиправного відчуження частини належної їй частки статутного капіталу Товариства, внаслідок чого власниками 40% статутного капіталу Товариства стали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Тобто замість вирішення вже виниклого корпоративного спору, відповідач ОСОБА_3 фактично вдалась до несвідомих дій, направлених на затягування розгляду даної справи та унеможливлювання виконання можливого рішення Суду у даній справі. Та, з урахуванням неодержання відзиву на позов, та відповідної поведінки відповідача, вважаю, що ОСОБА_3 та й інші відповідачі об`єктивно можуть вдатись до подібної поведінки, направленої на перерозподіл вже наявних (зареєстрованих) часток у статутному капіталі Товариства, що може призвести, як до затягування розгляду даної справи, так й до неможливості виконання можливого рішення Суду, потягти за собою виникнення додаткових спорів тощо.

Розглянувши заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом норм чинного законодавства у вирішенні питання про забезпечення позову особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, а господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарем діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Одним із завдань господарського судочинства у відповідності до вимог статті 2 ГПК України є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів юридичних осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі Горнсбі проти Греції зазначено, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Також Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини", заява № 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову (Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 29.07.2019 у справі № 905/491/19).

При розгляді заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування заходу забезпечення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З аналізу вищевикладеного слідує, що заявник зобов`язаний надати достатні докази, що підтверджують наявність обставин, що є підставою для обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може значно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

За висновком суду, подана заявником (позивачем) заява про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях щодо ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких заявник (позивач) має намір звернутися до суду.

Суд приймає до уваги, що самі лише посилання заявника (позивача) на те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу приведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову, та посилання на те, що метою є недопущення ускладнення розгляду справи та унеможливлення ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення позову, враховуючи реальну можливість протиправної поведінки відповідача, в тому числі посилання позивача, що відповідач ОСОБА_3 фактично вдалась до несвідомих дій щодо відчуження частини частки у статутному капіталі, направлених на затягування розгляду даної справи та унеможливлювання виконання можливого рішення Суду у даній справі шляхом - не є достатньою підставою для необхідного в розумінні частини 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Також, суд приймає до уваги, що факт наявності/відсутності вчинення неправомірних дій відповідачами має установити суд під час розгляду відповідної судової справи. При цьому питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Суд вважає за необхідне зазначити, що для задоволення вимоги ОСОБА_1 про накладення арешту на частку (частину частки) в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС" () номінальною вартістю 700,00 грн (сімсот гривень 00 коп.), що становить 70% (сімдесят відсотків) статутного капіталу вказаного товариства та сукупно належить ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та задоволення вимог щодо заборони органам Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС" приймати рішення з питань відчуження, передачі, перерозподілу частки (її частини) у статутному капіталі вказаного товариства, також заборони суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" вчиняти дії, - суду потрібно зробити висновки щодо правомірності/неправомірності дій відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ХОЛДИНГ ФІХМУС" щодо відчуження часток у статутному капіталі товариства, що фактично буде частковим задоволенням позову, адже правомірність дій відповідачів та наявність/відсутність порушених переважних прав позивачів на придбання відповідної частки, встановлюється за результатами розгляду судом відповідної судової справи по суті.

З аналізу вищевикладеного слідує, що заявником (позивачем) не доведено те, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся чи має намір звернутися.

Суд також приймає до уваги, що співмірність передбачає співвіднесення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги баланс інтересів сторін, та за відсутності достатніх доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування обраних заявником заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що у задоволенні поданої заяви необхідно відмовити.

Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Суд звертає увагу на те, що у разі виникнення реальної, підтвердженої загрози неможливості чи утруднення виконання судового рішення ОСОБА_1 не позбавлений права в будь-який час повторно заявити про необхідність забезпечення позову з поданням суду відповідних доказів.

На підставі статей 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 21.11.2025 та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Бережнюк В.В.