ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року

м. Київ

cправа № 910/1766/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,

секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,

за участю представників:

позивача - Горьового В. В. (адвокат),

відповідача - Рєпкіна Н. І. (у порядку самопредставництва),

третьої особи-1 - не з`явився,

третьої особи-2 - не з`явився,

третьої особи-3 - не з`явився,

третьої особи-4 - не з`явився,

третьої особи-5 - не з`явився,

третьої особи-6 - не з`явився,

третьої особи-7 - Мельниченка А. В. (адвокат),

третьої особи-8 - не з`явився,

третьої особи-9 - не з`явився,

третьої особи-10 - не з`явився,

третьої особи-11 - Єлисеєва Є. В.,

розглянув касаційну скаргу Міністерства юстиції України

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 (суддя Ващенко Т. М.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 (судді: Андрієнко В. В. - головуючий, Буравльов С. І., Шапран В. В) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Доступні фінанси"

до Міністерства юстиції України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл",

2) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Метелиця Олександр Олександрович,

3) Компанія "Sunolta OU" ("Санолта ОУ"),

4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Зерновий порт",

5) Товариство з обмеженою відповідальністю "Майнд Сет",

6) Товариство з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт",

7) Товариство з обмеженою відповідальністю "Вторметекспорт",

8) Публічне акціонерне товариство "Банк Восток",

9) Товариство з обмеженою відповідальністю "Солюшинс Фактор",

10) Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сімонова Ольга Юріївна,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Компанія "Джи-Ен-Ті Трейд при Дубайській багатопрофільній товарно-сировинній біржі" (GNT TRADE DMCC),

про визнання протиправним та скасування наказу.

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. У лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Доступні фінанси" (далі - ТОВ "Доступні фінанси") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст) з вимогою визнати протиправним та скасувати наказ Мін`юсту від 12.02.2024 № 387/5.

2. Позовні вимоги обґрунтовані невідповідністю спірного наказу вимогам закону та наявними порушеннями при його прийнятті.

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.06.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024, позов задоволено повністю.

4. Приймаючи оскаржувані судові рішення суди виходили з того, що оспорюваний наказ Міністерством юстиції України було прийнято на підставі помилкових висновків про прийняття приватним нотаріусом рішення з порушенням Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що є підставою для його скасування судом.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду та постановою суду апеляційної інстанції, Мін`юст звернувся з касаційною скаргою, в якій просить зазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. На обґрунтовування наявності підстави для касаційного оскарження згідно з положеннями пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скаржник посилається на неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах:

- від 11.11.2018 у справі № 509/5216/13-ц, від 11.11.2021 у справі № 904/2354/20 щодо дії заборони на вчинення реєстраційних дій, встановлених судовим рішенням, за умови відсутності таких рішень у єдиних і державних реєстрах;

- від 02.08.2023 у справі № 320/7192/22, від 23.05.2018 у справі № 825/602/17 та від 22.08.2018 у справі № 826/10548/17 щодо повноважень Мін`юст у сфері державної реєстрації, що, у свою чергу, призвело до фактичного перейняття таких повноважень судом;

- від 29.10.2018 у справі № 826/14749/16, від 15.08.2019 у справі № 826/14164/17, від 08.05.2023 у справі № 826/15320/17 щодо строку на звернення зі скаргою у сфері державної реєстрації.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

7. ТОВ "Доступні фінанси" у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення з мотивів, викладених в оскаржуваних судових рішеннях.

Треті особи не скористалися правом на подання відзивів на касаційну скаргу.

Розгляд справи Верховним Судом

8. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.12.2024 відкрито та зупинено касаційне провадження за касаційною скаргою Мін`юсту на рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 у справі № 910/1766/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/2546/22 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.10.2025 поновлено провадження за касаційною скаргою Мін`юсту на рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 у справі № 910/1766/24 та призначено розгляд цієї справи в судовому засіданні на 11.11.2025.

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

9. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 19.12.2023 Компанія "Джи-Ен-Ті Трейд При Дубайській Багатопрофільній Товарно-Сировинній Біржі (GNT Trade DMCC)" (далі - Компанія) звернулася до Мін`юсту зі скаргою на реєстраційні дії (рішення приватного нотаріуса Метелиці Олександра Олександровича про державну реєстрацію прав від 10.02.2023 № 66370724), у якій просила:

- анулювати рішення про державну реєстрацію прав від 10.02.2023 № 66370724, прийняте приватним нотаріусом Метелицею Олександром Олександровичем щодо реєстрації права власності на будівлі і споруди ділянки із підготовки зернових, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, площею 3301,3 м2, розташованого за адресою: Одеська обл., м. Одеса, Хаджибейська дорога, 4, та на земельну ділянку, кадастровий номер: :48:002:0010, площею 3 га, розташовану за адресою: Одеська обл., м. Одеса, Хаджибейська дорога, 4, за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 01, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Санолта ОУ";

- відновити відомості про Товариство з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшнл" (далі - ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл") як про власника будівель і споруд ділянки із підготовки зернових, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, площею 3301,3 м2, розташованого за адресою: Одеська обл., м. Одеса, Хаджибейська дорога, 4, та земельної ділянки, кадастровий номер: :48:002:0010, площею 3 га, розташовану за адресою: Одеська обл., м. Одеса, Хаджибейська дорога, 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

10. В обґрунтування скарги Компанія зазначала, що приватний нотаріус Метелиця О. О. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, від 10.02.2023 індексний номер: 66370724, відповідно до якого ним було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - будівлі і споруди ділянки із підготовки зернових за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101, площею 3301,3 м2, розташованого за адресою: Одеська обл., м. Одеса, Хаджибейська дорога, 4, та земельну ділянку, кадастровий номер: :48:002:0010, площею 3 га, розташовану за адресою: Одеська обл., м. Одеса, Хаджибейська дорога, 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01. Відповідно до цього рішення право власності на зазначені об`єкти було зареєстровано за ТОВ "Санолта ОУ".

11. Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зазначене рішення було прийняте на підставі поданих документів для державної реєстрації, а саме договору купівлі-продажу (серія та номер: 140, виданий 10.02.2023, видавник: Метелиця О. О. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу).

12. Відповідно до цього договору строк виконання зобов`язання встановлений до 25.05.2023. Аналогічні відомості про строк виконання зобов`язання були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, де встановлено, що строк виконання основного зобов`язання - 25.05.2023.

13. Таким чином, Компанія наголосила на тому, що приватний нотаріус Метелиця О. О. здійснив реєстраційні дії до настання строку виконання основного зобов`язання та позбавив ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл" права власності на зазначене нерухоме майно. При цьому жодних вимог від ПАТ "Банк Восток" на адресу ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл" не надходило, докази надсилання такої вимоги державним реєстратором не перевірялись, що призвело до незаконної реєстраційної дії.

14. Компанія зазначала про порушення вимог статті 35 Закону України "Про іпотеку", оскільки за відсутності належного надсилання вимоги відповідно до статті 35 Закону України "Про іпотеку" іпотекодавець не набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Таким чином, недотримання вимог статті 35 Закону України "Про іпотеку" щодо належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання унеможливлює застосовування позасудового способу задоволення вимог іпотекодержателя. ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл" фактично було позбавлено гарантованого законом тридцятиденного терміну на виконання зобов`язань за зобов`язаннями перед ПАТ "Банк Восток".

15. Крім цього, Компанія зазначала, що станом на день вчинення реєстраційної дії усе майно ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл" перебувало під арештом згідно з ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.01.2023 у справі № 757/321/23-к.

16. Ухвалою від 15.02.2023 було відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл" та, серед іншого, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, тож звернення стягнення на майно ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл" вже не могло відбутися в позасудовому порядку.

17. 31.01.2024 відбулось засідання центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі також Колегія) за скаргою Компанії.

18. За результатом проведеного засідання Колегія Міністерства юстиції України рекомендувала задовольнити скаргу Компанії.

19. Наказом Мін`юсту від 12.02.2024 № 387/5 "Про задоволення скарги" скаргу Компанії "Джи-Ен-Ті Трейд При Дубайській Багатопрофільній Товарно-Сировинній Біржі" (GNT Trade DMCC) від 19.12.2023 задоволено; визнано прийнятим з порушенням Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та анульовано рішення від 10.02.2023 № 66370724 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Метелиці О. О.; визнано прийнятими з порушенням Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та анульовано рішення від 12.04.2023 №№ 67181215, 67181915, від 19.04.2023 №№ 67264028, 67265789, 67265044, 67266103 приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сімонової Ольги Юріївни (третя особа-10).

20. Спір у цій справі виник у зв`язку із тим, що ТОВ "Доступні фінанси", як заінтересована особа, заперечувало проти поданої скарги та вимог Компанії. Не погодившись з наказом Мін`юсту від 12.02.2024 № 387/5, позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку обґрунтовано помилковістю висновків Колегії та протиправністю означеного наказу.

21. 07.07.2020 між Публічним акціонерним товариством "Банк Восток" (Кредитор, Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт" (Позичальник) було укладено кредитний договір № ОК2020-0194, до якого в подальшому вносилися зміни додатковими угодами від 23.12.2020, від 31.05.2021, від 14.06.2021, від 13.07.2022 (кредитний договір-1).

22. 07.07.2020 між Публічним акціонерним товариством "Банк Восток" (Кредитор, Банк) та Підприємством "Вторметекспорт" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (Позичальник) було укладено кредитний договір № ОК2020-0195, до якого в подальшому вносилися зміни додатковими угодами від 23.12.2020, від 31.05.2021, від 14.06.2021, від 05.07.2021, від 08.07.2022 (далі - кредитний договір-2).

23. Банк свої зобов`язання щодо надання кредиту за означеними договорами виконав належним чином та у повному обсязі, надавши Позичальникам грошові кошти, проте останні, в порушення умов кредитних договорів - 1, -2, не виконали своїх зобов`язань щодо зниження ліміту кредитної лінії 27.05.2022.

З 28.05.2022 борг Позичальників став простроченим, а саме:

- за кредитним договором-1 в сумі 5 999 800,00 доларів США;

- за Кредитним договором-2 в сумі 2 000 200,00 доларів США.

24. В забезпечення виконання зобов`язань Позичальників за кредитними договорами -1, -2 між Публічним акціонерним товариством "Банк Восток" (Іпотекодержатель) та ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл" (Іпотекодавець) було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандіс А. Б. 07.07.2020 за реєстровим № 710 (далі - іпотечний договір).

25. Предметом іпотеки за іпотечним договором є таке майно:

- Будівлі і споруди ділянки із підготовки зернових, розташовані за адресою: Одеська область, місто Одеса, Хаджибейська дорога, 4, загальною площею 3301,3 м2, надалі - "Нерухомість";

- земельна ділянка, на якій розташована нерухомість, площею 3,0000 га, кадастровий номер: :48:002:0010, цільове призначення: для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту, яка розташована за адресою: Одеська область, місто Одеса, Хаджибейська дорога, 4, надалі - "земельна ділянка".

26. ПАТ "Банк Восток" на підставі пункту 8.7 іпотечного договору звернулось до боржників - ТОВ "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт", підприємства "Вторметекспорт" у формі ТОВ та до Іпотекодавця ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл", яким було вручено під підпис повідомлення з вимогами у не менш ніж тридцятиденний строк усунути порушення шляхом виконання порушеного зобов`язання, а саме шляхом погашення простроченої заборгованості за кредитними договорами -1, -2.

27. 02.12.2022 актом вручення повідомлень-вимог, заявлених в порядку статті 35 Закону України "Про іпотеку", було вручено під підпис ТОВ "Вторметекспорт" в особі директора Трунова Георгія Анатолійовича та директору Боржника - Марченку Віталію Григоровичу; 02.12.2022 актом вручення повідомлень-вимог, заявлених в порядку статті 35 Закону України "Про іпотеку" було вручено під підпис стороні ТОВ "ЗПК "Інзерноекспорт" в особі представника Петлі Миколи Володимировича та директору Боржника - Марченку Віталію Григоровичу.

28. 10.02.2023 між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Солюшинс Фактор" (далі - ТОВ "ФК "Солюшинс Фактор") було укладено договір факторингу № ПВ-100223/01, згідно з яким Банк відступив ТОВ "ФК "Солюшинс Фактор" своє право грошової вимоги за кредитним договором-1 з усіма додатками, додатковими угодами та/або договорами про внесення змін до нього, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт", та кредитним договором-2 з усіма додатками, додатковими угодами та/або договорами про внесення змін до нього, укладеним з Підприємством "Вторметекспорт" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю.

29. 10.02.2023 між Банком та ТОВ "ФК "Солюшинс Фактор" укладено договір про відступлення прав за іпотечними договорами, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Іллічовою Н. А. та зареєстрованого в реєстрі за № 310, згідно з яким Банк відступив ТОВ "ФК "Солюшинс Фактор" свої права за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом ОМНО Брандіс А.Б. 07.07.2020 за реєстровим № 710, укладений між Банком та ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл".

30. Того ж дня, 10.02.2023 між ТОВ "ФК "Солюшинс Фактор" та ТОВ "Доступні Фінанси" було укладено договір факторингу № ДФ-1/10/02/2023, згідно з яким ТОВ "ФК "Солюшинс Фактор" відступило ТОВ "Доступні Фінанси" своє право грошової вимоги за кредитним договором-1 з усіма додатками, додатковими угодами та/або договорами про внесення змін до нього, укладеним з ТОВ "Зерновий перевантажний комплекс "Інзерноекспорт" та кредитним договором-2 з усіма додатками, додатковими угодами та/або договорами про внесення змін до нього, укладеним з Підприємством "Вторметекспорт" у формі ТОВ.

31. 10.02.2023 між ТОВ "ФК "Солюшинс Фактор" та ТОВ "Доступні Фінанси" укладено договір про відступлення прав за іпотечними договорами, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Іллічовою Н.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 311, згідно з яким ТОВ "ФК "Солюшинс Фактор" відступив ТОВ "Доступні Фінанси" свої права за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом ОМНО Брандіс А.Б. 07.07.2020 за реєстровим № 710, укладений між Банком та ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл".

32. У зв`язку із невиконанням зобов`язань Боржниками та ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл" за кредитними договорами, правонаступник ПАТ "Банк Восток" - ТОВ "Доступні Фінанси" 10.02.2023 звернуло стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом продажу третій особі (Компанії "Санолта ОУ") предмету іпотеки в порядку, передбаченому статтею 38 Закону України "Про іпотеку", а нотаріус здійснив відповідні реєстраційні.

33. Міністерство юстиції України при прийнятті оскаржуваного Наказу дійшло висновку про протиправність прийнятого приватним нотаріусом Метелицею О. О. рішення про реєстрацію права власності, зокрема, з огляду на те, що станом на день вчинення реєстраційної дії усе майно ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл" перебувало під арештом, який було накладено ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.01.2023 у справі №757/321/23-к.

Так, станом на дату прийняття оскаржуваного рішення та посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.01.2023 у справі № 757/321/23-к накладено арешт на нерухоме майно (інші активи), що належить ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл", в тому числі на об`єкти нерухомого майна, щодо яких прийнято оскаржуване рішення. Відповідно до ухвали заборонено відчуження нерухомого майна. Таким чином, відповідач дійшов до висновку, що оскаржуване рішення державного реєстратора прийнято з порушенням загальної засади державної реєстрації прав щодо гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, тому воно підлягає анулюванню, а скарга - задоволенню.

34. У той же час, на момент реєстрації звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому статтею 38 Закону України "Про іпотеку", 10.02.2023, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не була відображена інформація про накладення арештів на предмети іпотеки ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.01.2023 у справі №757/321/23-к, оскільки такий запис з`явився в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.05.2023 за №50445158, що підтверджується наданою Банком до пояснень інформаційною довідкою ДРРП.

Позиція Верховного Суду

35. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши в межах вимог касаційної скарги наведені в ній доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

36. Відповідно до частин першої та другої статті 182 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

37. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон).

38. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини 1 статті 2 Закону; тут і далі, якщо не вказано інше, - у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного наказу).

39. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (частина 2 статті 3 Закону).

40. Разом із цим Закон, крім визнання та підтвердження державою таких прав, також спрямований на їх захист.

Так, частиною 1 статті 37 Закону передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Мін`юсту, його територіальних органів або до суду.

41. Згідно із частиною другою цієї ж статті Мін`юст розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Мін`юсту.

42. За загальним правилом, захист порушених прав особи здійснюється у судовому порядку.

43. Крім судового розгляду справи, оскарження рішення, дії або бездіяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав до Мін`юсту є додатковим механізмом захисту речових прав на нерухоме майно. Таке оскарження може бути оперативним механізмом захисту державою порушених помилковими діями та рішеннями державного реєстратора прав, однак не може підміняти собою судовий розгляд.

44. Мін`юст у межах своїх повноважень здійснює контроль у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно; оцінює помилковість дій та рішень державного реєстратора, однак не досліджує помилки або протиправні дії скаржника, інші аспекти захисту прав на нерухоме майно.

45. Тобто Мін`юст оцінює законність проведеної державним реєстратором адміністративної процедури, а не вирішує по суті спір. При розгляді скарги на рішення державного реєстратора Мін`юст не вправі вирішувати спір між сторонами, зокрема робити висновки про права сторін на майно.

46. Натомість вирішення спору про право (і забезпечення тим самим юридичної визначеності у правовідносинах між сторонами такого спору) належить до компетенції суду. Розглядаючи спори, пов`язані з реєстрацією речових прав на нерухоме майно, в судовому порядку, держава захищає порушене право та забезпечує правову визначеність [див. mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2024 у справі № 916/4093/21 (пункти 76-82) та від 24.04.2024 у справі № 752/30324/21 (підпункти 6.18-6.21)].

Так, вирішуючи спір про визнання протиправним та скасування наказу Мін`юсту, ухваленого за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав, суд насамперед повинен установити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного цивільного права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов (див. пункт 7.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19). Вирішення цього питання передує з`ясуванню, чи мало місце порушення, невизнання або оспорювання такого права чи інтересу, зокрема, внаслідок стверджуваних у позові порушень, допущених під час розгляду відповідної скарги та/або ухвалення наказу.

47. За принципом диспозитивності визначення відповідачів, предмета і підстав позову є правом позивача, а суд у господарському чи цивільному судочинстві не вправі з власної ініціативи залучати іншого відповідача / співвідповідача до участі у справі.

48. Водночас установлення належності відповідачів є обов`язком суду, який той виконує під час розгляду справи, навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (тобто ex officio), та має ґрунтуватися передусім на аналізі природи спірних правовідносин і позовних вимог.

49. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор) та яка звернулася до суду з відповідним позовом, а відповідачем - особа, яка, за твердженням позивача, повинна виконати зобов`язання (боржник). Схожі висновки Велика Палата Верховного Суду викладала у пунктах 46, 47, 76 постанови від 18.12.2024 у справі № 907/825/22.

50. Визначення в позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) повинне відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2023 у справі № 686/20282/21).

51. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у процесі": сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач, тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Схожі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункт 70), від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц (пункт 66), від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 (пункт 27) та від 09.02.2021 у справі № 635/4741/17 (підпункт 33.2).

52. Належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріальних правовідносин, тобто особа, за рахунок якої можна задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пункті 39 постанови від 26.02.2020 у справі № 304/284/18 та пункті 8.10 постанови від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20).

53. Задля остаточного вирішення спору і захисту порушеного права за результатами судового розгляду справи сторонами в судовому процесі мають бути саме сторони у спірних матеріальних правовідносинах, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Схожий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у пункті 80 постанови від 18.12.2024 у справі № 907/825/22.

54. Виникнення спірних правовідносин у цій справі зумовлено незгодою позивача з наказом Мін`юсту, яким, на його переконання, безпідставно скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 25.08.2016 № 31085934 про реєстрацію права власності за позивачем на об`єкт нерухомого майна. Тобто позовні вимоги у справі заявлено для захисту речових права позивача на нерухоме майно, яке, за його твердженням, порушено спірним наказом (див. mutatis mutandis пункт 31 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 910/7781/19).

55. В основу оскаржуваних рішення та постанови покладено висновки місцевого та апеляційного господарських судів про наявність підстав для скасування наказу від 12.02.2024 № 387/5 "Про задоволенні скарги" з огляду на те, що приватний нотаріус Метелиця О. О. під час вчинення оскаржуваної реєстраційної дії не був зобов`язаний і не міг вимагати додаткові документи, що підтверджували б настання строку виконання основного зобов`язання, а перевірив та прийняв лише ті документи, які необхідно прийняти та перевірити згідно зі статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", тобто суди попередніх інстанцій не погодилися з висновками Колегії Міністерства юстиції України, які стали підставами для прийняття оскаржуваного наказу.

Крім того, суди попередніх інстанцій твердження скаржника - Компанії "Джи-Ен-Ті Трейд при Дубайській багатопрофільній товарно-сировинній біржі" (GNT TRADE DMCC) про те, що він дізнався про порушення своїх прав лише 15.12.2023, визнали сумнівними та недоведеними, оскільки представнику Компанії Дудяку Р. А. було достеменно відомо про прийняті приватним нотаріусом рішення, що підтверджується позовом з вимогами про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 10.02.2023, реєстраційні №№ 140, 141 та витребування у ТОВ "Зерновий Порт" на користь ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл" нерухомого майна у справі Господарського суду Львівської області № 914/466/23(914/2764/23).

56. Тобто Компанії "Джи-Ен-Ті Трейд при Дубайській багатопрофільній товарно-сировинній біржі" шляхом подання 19.12.2023 скарги ініціювало скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ТОВ "Санолта ОУ" та просила відновити відомості про ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл" як про власника спірного нерухомого майна, а позивач (ТОВ "Доступні фінанси" - особа, що звернула стягнення на предмет іпотеки) вважає, що спірне нерухоме майно має бути зареєстровано за ТОВ "Санолта ОУ" (новий власник), а не ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл" (попередній власник; іпотекодавець).

57. Щодо визначення належного складу відповідачів у спорах про скасування наказів Мін`юсту, якими скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та застосування ефективних способів захисту таких прав у контексті статей 15, 16 ЦК України, статті 37 Закону та норм ГПК України, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.09.2025 у справі № 910/2546/22, до якої зупинялося касаційне провадження у цій справі, дійшла висновку, що у спірних правовідносинах вирішуватиметься юридична доля майнових прав та інтересів особи, яка ініціювала скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому саме до цієї особи мають бути звернуті матеріально-правові вимоги позивачів, які здатні ефективно захистити порушені, на їх думку, права. Натомість Мін`юст не може бути єдиним відповідачем у цьому випадку незалежно від доводів та підстав позову, оскільки з ним у позивачів відсутній спір про речові права.

58. Беручи до уваги, що в цьому спорі вирішуватиметься юридична доля майнових прав та інтересів ТОВ "Санолта ОУ" та ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл", виходячи з правової природи спірних відносин, колегія суддів вважає, що Мін`юст не може бути єдиним відповідачем у цьому випадку незалежно від доводів і підстав позову, оскільки з ним у позивача (ТОВ "Доступні фінанси") відсутній спір про речове право на спірне нерухоме майно.

59. Отже, відповідачем у цій справі за вимогами ТОВ "Доступні фінанси", спрямованими на захист речового права на нерухоме майно, є ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл", як особа, якій речові права на нерухоме майно повертаються внаслідок прийняття Мін`юстом оспорюваного наказу, а не сам лише Мін`юст, з яким у позивача немає спору про речові права.

60. Позивач не скористався правом залучити ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл" співвідповідачем відповідно до статті 48 ГПК України та послідовно наполягав на необхідності задоволення його вимог самим лише Мін`юстом, з яким у нього немає спору про речові права на нерухоме майно.

61. За усталеними висновками Верховного Суду, звернення з позовом до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові [див. постанови від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20 (підпункт 8.18) та від 18.12.2024 у справі № 907/825/22 (пункт 103)]. Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та немає визначених процесуальним законом підстав для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача [постанови від 03.04.2024 у справі № 917/1212/21 (пункт 189), від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18 (914/608/20) (пункт 148) та від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 (пункт 153)].

62. Таким чином, вміщений в оскаржуваних рішенні та постанові висновок судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним і скасування оспорюваного наказу Мін`юсту, пред`явлених лише до Мін`юсту, не відповідає викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.09.2025 у справі № 910/2546/22 чіткому та однозначному висновку про те, що незалучення позивачем у порядку статті 48 ГПК України належного співвідповідача, яким є саме особа, яка оспорює речове право позивача, є самостійною підставою для відмови в позові про визнання протиправним і скасування наказу Мін`юсту, оскільки з останнім у позивача немає спору про речові права.

63. Згідно з частиною 4 статті 300 ГПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

64. Оскільки постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.09.2025 у справі № 910/2546/22 ухвалено та офіційно оприлюднено вже після подання відповідачем касаційної скарги в цій справі (31.10.2024), колегія суддів вважає за необхідне застосувати положення частини 4 стані 300 ГПК України та вийти за межі доводів касаційної скарги з метою врахування при вирішенні цього господарського спору зазначеною вище правового висновку як останньої правової позиції Великої Палати Верховного Суду в подібних правовідносинах, наслідком чого є відмова в задоволенні позову з підстав незалучення належного співвідповідача в порядку, передбаченому статтею 48 цього Кодексу.

65. Оскільки Мін`юст не може бути єдиним відповідачем у цьому випадку незалежно від доводів та підстав позову, а також немає визначених процесуальним законом підстав для залучення ТОВ "Олімпекс Купе Інтернейшнл" співвідповідачем, Верховний Суд дійшов висновку про те, що у позові слід відмовити з цих підстав.

66. З урахуванням наведених вище мотивів відмови в задоволенні позову Верховний Суд не надає оцінки іншим доводам касаційної скарги позивача (див. mutatis mutandis висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пункті 105 постанови від 18.12.2024 у справі № 907/825/22).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

67. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

68. Згідно з частиною 1 статті 311 ГПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

69. За наведених обставин, а саме за умов незалучення належного співвідповідача в цій справі висновок судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позову не відповідає положенням статей 45, 48, 86, 236, 269 ГПК України.

70. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли передчасного висновку щодо обґрунтованості позовних вимог, як наслідок, оскаржувані рішення та постанову ухвалено з порушенням норм процесуального права.

71. Отже, суд касаційної інстанції згідно з частиною 4 статті 300 ГПК України вважає за необхідне вийти за межі доводів касаційної скарги з метою врахування висновку щодо застосування норми статті 48 ГПК України в подібних правовідносинах, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.09.2025 у справі № 910/2546/22, та, як наслідок, касаційну скаргу Мін`юсту слід задовольнити, оскаржувані рішення та постанову про задоволення позовних вимог - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову повністю.

Розподіл судових витрат

72. Оскільки касаційна скарга підлягає задоволенню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні однієї позовної вимоги немайнового характеру, то, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, передбаченими статтею 129 ГПК України, Верховний Суд убачає підстави для здійснення розподілу судових витрат скаржника у виді сплаченого ним судового збору в загальній сумі 10 598 грн (4542+6056), понесених Міністерством у зв`язку з розглядом справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій, шляхом покладання цих витрат на позивача.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 у справі № 910/1766/24 скасувати.

Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Доступні фінанси" на користь Міністерства юстиції України 10 598 (десять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) грн витрат зі сплати судового збору, понесених у зв`язку з розглядом справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Наказ доручити видати Господарському суду міста Києва.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай