ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

24 листопада 2025 року м. ОдесаСправа № 916/1117/25

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Філінюка І.Г., Поліщук Л.В

розглянувши апеляційну скаргу Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс», м. Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2025

по справі №916/1117/25

за позовом: Заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону м. Одеса

в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до відповідачів:

1) Концерну «Військторгсервіс», м. Київ

2) Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс», м. Одеса

3) Виробничо-комерційної фірми «Віта-авто» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Луцьк

за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, м. Одеса

про визнання недійсним договорів та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Концерну «Військторгсервіс», Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Південна» Концерну «Військторгсервіс», Виробничо-комерційної фірми «Віта-авто» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про:

- усунення перешкоди у здійсненні Міністерством оборони України права користування та розпорядження державним нерухомим майном, шляхом визнання недійсним Договору про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг від 01.01.2025 № ВКС-1618, укладеного між Концерном «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» та ВКФ «Віта-авто»;

- усунення перешкоди у здійсненні Міністерством оборони України права користування та розпорядження державним нерухомим майном, шляхом зобов`язання ВКФ «Віта-авто» звільнити приміщення Г1 в будівлі літ. Г площею 12,3 кв.м за адресою: вул. Боровського, 32, м. Одеса;

- усунення перешкоди у здійсненні Міністерством оборони України права користування та розпорядження державним нерухомим майном, шляхом визнання недійсним Договору з надання послуг по розміщенню транспортних засобів № ВКС 1617 від 01.01.2025, укладеного між Концерном «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» та ВКФ «Віта-авто»;

- усунення перешкоди у здійсненні Міністерством оборони України права користування та розпорядження державним нерухомим майном шляхом зобов`язання ВКФ «Віта-авто» звільнити територію за адресою: м. Одеса, вулиця Боровського Миколи, 32, від розміщеного транспорту у кількості 14 одиниць.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.09.2025 вирішено:

« 1.Закрити провадження у справі №916/1117/25 у частині позовної вимоги заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Концерну «Військторгсервіс», Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс», Виробничо-комерційної фірми «Віта-авто» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про усунення перешкоди у здійсненні Міністерством оборони України права користування та розпорядження державним нерухомим майном шляхом зобов`язання Виробничо-комерційної фірми «Віта-авто» у формі товариства з обмеженою відповідальністю звільнити приміщення Г1 в будівлі літ. Г площею 12,3 кв.м. за адресою: вул. Боровського Миколи, 32, м. Одеса.

2. Позовну заяву заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Концерну «Військторгсервіс», Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс», Виробничо-комерційної фірми Віта-авто у формі товариства з обмеженою відповідальністю про усунення перешкоди у здійсненні Міністерством оборони України права користування та розпорядження державним нерухомим майном шляхом визнання недійсним Договору № ВКС 1618 про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг від 01.01.2025, укладеного між Концерном «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» та Виробничо-комерційною фірмою «Віта-авто» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, усунення перешкоди у здійсненні Міністерством оборони України права користування та розпорядження державним нерухомим майном, шляхом визнання недійсним Договору з надання послуг по розміщенню транспортних засобів № ВКС 1617 від 01.01.2025, укладеного між Концерном «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» та Виробничо-комерційною фірмою Віта-авто у формі товариства з обмеженою відповідальністю; усунення перешкоди у здійсненні Міністерством оборони України права користування та розпорядження державним нерухомим майном шляхом зобов`язання Виробничо-комерційної фірми «Віта-авто» у формі товариства з обмеженою відповідальністю звільнити територію за адресою: м. Одеса, вулиця Боровського Миколи, 32, від розміщеного транспорту у кількості 14 одиниць - задовольнити повністю.

3. Усунути перешкоди у здійсненні Міністерством оборони України права користування та розпорядження державним нерухомим майном шляхом визнання недійсним Договору № ВКС1618 про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг від 01.01.2025, укладеного між Концерном «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» та Виробничо-комерційною фірмою «Віта-авто» у формі товариства з обмеженою відповідальністю.

4. Усунути перешкоди у здійсненні Міністерством оборони України права користування та розпорядження державним нерухомим майном шляхом визнання недійсним Договору з надання послуг по розміщенню транспортних засобів № ВКС 1617 від 01.01.2025, укладеного між Концерном «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» та Виробничо-комерційною фірмою «Віта-авто» у формі товариства з обмеженою відповідальністю.

5. Усунути перешкоди у здійсненні Міністерством оборони України права користування та розпорядження державним нерухомим майном шляхом зобов`язання Виробничо-комерційної фірми «Віта-авто» у формі товариства з обмеженою відповідальністю звільнити територію за адресою: м. Одеса, вулиця Боровського Миколи, 32, від розміщеного транспорту у кількості 14 одиниць.

6. Стягнути з Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 633,60 грн.

7. Стягнути з Виробничо-комерційної фірми «Віта-авто» у формі товариства з обмеженою відповідальністю на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 633,60 грн.»

20.10.2025 року до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» на рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2025 по справі №916/1117/25.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/1117/25 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді: Поліщук Л.В., Філінюк І.Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2025 року.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 року відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» на рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2025 по справі №916/1117/25 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/1117/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

31.10.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/1117/25.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2025 року апеляційну скаргу Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» на рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2025 по справі №916/1117/25 залишено без руху з мотивів відсутності доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Копію ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2025 року було доставлено Концерну «Військторгсервіс» в його електронний кабінет 05.11.2025 про що в матеріалах справи міститься довідка про доставку документа в кабінет електронного суду від 07.11.2025 року.

Також, вказана ухвала направлялась до електронного кабінету Південному регіональному управління Концерну «Військторгсервіс», та доставлено в його електронний кабінет 05.11.2025 про що в матеріалах справи міститься довідка про доставку документа в кабінет електронного суду від 07.11.2025 року.

Проте, у зв`язку з участю у підготовці для підтримання кваліфікації у НШСУ головуючого судді, Богатиря К.В. з 17.11.2025 по 21.11.2025, розпорядженням керівника апарату суду від 17.11.2025 № 493 призначено повторний автоматизований розподіл справи №916/1117/25. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2025 для розгляду справи №916/1117/25 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Діброви Г.І., суддів: Філінюк І.Г., Поліщук Л.В.

За таких обставин, судова колегія у складі головуючого судді Діброви Г.І., суддів: Філінюка І.Г., Поліщук Л.В. вважає за необхідне прийняти вказану справу до свого провадження.

Водночас, станом на 24.11.2025 року, тобто більше 19 днів з моменту винесення відповідної ухвали, від скаржника до суду не надійшло жодних заяв чи клопотань про усунення недоліків.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Тобто, відповідно до зазначених приписів чинного процесуального кодексу, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, про що повідомляє відповідну особу і надає строк для виправлення недоліків. Якщо особа, яка подала скаргу у встановлений строк, виправить недоліки, скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо ж особа, яка подала апеляційну скаргу, в установлений судом апеляційної інстанції строк, не виконає вимоги ухвали про усунення недоліків, така апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику без розгляду.

За змістом наведених норм закону повернення заяви (в тому числі й апеляційної скарги) з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали суду про усунення недоліків, можливо лише в тому випадку, коли особа отримала копію відповідної ухвали суду, але ухилилась від виконання вимог, зазначених у ній.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень, ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України Про доступ до судових рішень, у відповідності до ч. 1, 3 ст. 4 якого судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Тобто, скаржник, проявивши належну обачність, оскільки є апелянтом по даній справі, міг дізнатись з Єдиного державного реєстру судових рішень, інформація якого є загальнодоступною, про рух справи, ініціатором перегляду якої в апеляційному порядку він є.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями ст. 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див. рішення у справі Делкурт проти Бельгії, від 17 січня 1970 року, п. 25, Серія А № 11; п. 27 рішення Суду у справі Пелевін проти України, no. 24402/02, від 20.05.2010 року).

Суд зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. п. 22 - 23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі Мушта проти України від 18.11.2010 року).

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд апеляційної інстанції також враховує висновки Європейського суду з прав людини, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Олександр Шевченко проти України та Трух проти України).

За приписом ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, апелянт повинен проявляти зацікавленість щодо поданої ним апеляційної скарги.

Крім того, відповідно до загальних норм процесуального Кодексу права та обов`язки сторін є рівними і сторони спору мають право на справедливий суд, а й обов`язок сприяти суду у справедливому розгляді справи шляхом добросовісної поведінки та надання доказів.

Добросовісність учасників судового процесу, зокрема, полягає, у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.

З урахуванням зазначеного, беручи до уваги, що у встановлений судом термін та в розумний строк, відповідно до чинного законодавства Украйни, недоліки апеляційної скарги не були усунуті, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти апеляційну скаргу Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» на рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2025 по справі №916/1117/25 до свого провадження колегією суддів у новому складі.

Повернути без розгляду апеляційну скаргу Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» на рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2025 по справі №916/1117/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Г.І. Діброва

Судді Л.В. Поліщук

І.Г. Філінюк