ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2025 Справа № 914/3143/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогаз Тепло, м. Київ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Тройнової Галини Василівни, Львівська обл., м. Новий Розділ

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: Тройнов Анатолій Юрійович

про стягнення заборгованості

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Полюхович Х.М.

Від учасників справи:

Від позивача: Тенета Наталія Романівна представник;

Від відповідача: не з`явився;

Від третьої особи: не з`явився

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогаз Тепло до відповідача Фізичної особи-підприємця Тройнової Галини Василівни про стягнення про стягнення заборгованості у розмірі 23 481,14грн., з якої: 23481,14грн. заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування; 1565, 96грн. інфляційні втрати та 381,94грн. 3% річних. Також позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00грн. та оплата за надані відомості з Державного реєстру речових прав у розмірі 80,00грн.

Ухвалою суду від 14.10.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи по суті призначено на 06.11.2025 року на 10:45 год. у приміщенні Господарського суду Львівської області (79014, м.Львів, вул.Личаківська, 128, 2-й поверх); залучено, як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .

В судовому засіданні 06.11.2025 року присутньому представнику позивача судом озвучено, що від учасників справи жодних заяв, клопотань процесуального характеру до суду не поступало та до суду від відповідача та третьої особи повернулися конверти із зазначенням причини повернення на довідці Укрпошти «за закінченням терміну зберігання», відтак, враховуючи думку представника позивача, суд постановив відкласти розгляд справи по суті на 20.11.2025 року о 11:20 год.

В судове засідання 20.11.2025 року позивач явку представника забезпечив, надав пояснення по суті спору та просить позов задоволити в повному обсязі.

В судове засідання 20.11.2025 року відповідач та третя особа явку представників не забезпечили, були повідомлені про місце, дату та час судового засідання, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції за 06.11.2025 року. Відповідач проти позову у встановленому порядку не заперечив, відзиву чи інших процесуальних документів по справі не подано. Від третьої особи пояснень до суду не надходило.

Процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Суд перейшов до стадії ухвалення рішення, вступна та резолютивна частина якого оголошена в цьому судовому засіданні.

Аргументи позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Фізичної особи-підприємця Тройнова Галина Василівна є споживачем комунальних послуг з постачання теплової енергії, які надає ТзОВ «Нафтогаз Тепло». Приміщення магазину (площа 83,9 кв.м.), що знаходиться у півпідвалі 3-х поверхового житлового будинку АДРЕСА_1 , належить на праві власності Тройновій Галині Василівні та ОСОБА_1 , на підтвердження чого долучено Інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (який знаходиться в матеріалах справи). Фізична особа-підприємець Тройнова Галина Василівна проводить свою діяльність у приміщенні за даною адресою. Дане нежитлове приміщення знаходиться в житловому будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання.

Відповідно до матеріалів справи, Відповідач, приміщення якого знаходиться в житловому будинку, є споживачем послуг з постачання теплової енергії, відтак позивачем нараховано Відповідачу плати за послугу з постачання теплової енергії за період з грудня 2022 року по серпень 2025 року та нараховано плату за абонентське обслуговування постачання теплової енергії. Всього за період з грудня 2022 року по серпень 2025 року за адресою вулиця Мазепи, будинок 10 у м. Новий Розділ, Львівська обл., Позивачем було надано Відповідачу послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування постачання теплової енергії на суму 23 481,14грн., які Відповідачем не оплачені, та які просить стягнути з відповідача на користь позивача.

Також за прострочення виконання грошових зобов`язань, позивач здійснив нарахування відповідачу 1565, 96грн. інфляційні втрати та 381,94грн. 3% річних. Також позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00грн. та оплата за надані відомості з Державного реєстру речових прав у розмірі 80,00грн.

Аргументи відповідача та третьої особи.

Відзиву відповідачем не подано, станом на час розгляду справи жодних процесуальних документів від відповідача не надходило. Вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив. Третя особа своїм правом на подання пояснень щодо позову не скористалася, жодних процесуальних документів від третьої особи не надходило.

Тому суд розглянув справу без участі представника відповідача та третьої особи та їх відзиву і пояснення на позов, за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" визначено виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та виконавцем комунальних послуг з постачання гарячої води на території міста Новий Розділ Львівської області відповідно до Рішення Виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 19.11.2019р. №329. З листопада 2019 року ТзОВ «Нафтогаз Тепло» забезпечило постачання теплової енергії та гарячої води для міста Новий Розділ. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальні періоди безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України Про житлово- комунальні послуги».

Тариф на теплову енергію та гарячу воду є регульованим та встановлюється органом місцевого самоврядування у визначеному законодавством порядку.

Тарифи на теплову енергію для ТзОВ «Нафтогаз Тепло» погоджено рішеннями виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 19.11.2019 №329, від 12.10.2021 № 438, від 12.12.2023 № 507, від 17.12.2024 № 467. Копії рішень Виконавчого комітету Новороздільської міської ради долучено до позовної заяви.

Приміщення магазину (площа 83,9 кв.м.), що знаходиться у півпідвалі 3-х поверхового житлового будинку № 10 по вулиці Мазепи у місті Новий Розділ, належить на праві власності Тройновій Галині Василівні та Тройнову Анатолію Юрійовичу, на підтвердження чого долучено Інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (який знаходиться в матеріалах справи). Фізична особа-підприємець Тройнова Галина Василівна проводить свою діяльність у приміщенні за даною адресою.

Дане нежитлове приміщення знаходиться в житловому будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання.

За результатами обстеження магазину за адресою вулиця Мазепи, будинок 10 у м. Новий Розділ встановлено, що через приміщення проходять транзитом неізольовані вертикальні стояки опалення та транзитний трубопровід, що зафіксовано в Акті обстеження від 26.09.2022 року, який знаходиться в матеріалах справи.

Позивач зазначає, що на момент подачі теплоносія до будинка № 10 за адресою м. Новий Розділ, вулиця Мазепи та впродовж наступних періодів до ТзОВ «Нафтогаз Тепло» не надходило жодне повідомлення та докази ( копії відповідної проектної документації), які б засвідчували факт відключення будинка від мереж центрального теплопостачання та ненадання послуг з постачання теплової енергії, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Позивачем на виконання рішення Виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 19.11.2019р. №329 забезпечено впродовж опалювальних сезонів 2019-2020 років, 2020-2021 років, 2021-2022років, 2022-2023 років, 2023-2024 років та 2024-2025 років постачання теплової енергії до будинку, в якому знаходиться нежитлове приміщення, яке належить на праві власності Відповідачу.

З метою врегулювання договірних відносин ТОВ «Нафтогаз Тепло» зверталося до відповідача як споживача з метою укладення договору про надання теплової енергії, проте відповідачем вказані звернення залишені поза увагою та таким не вжито жодних заходів спрямованих на укладення договірних стосунків.

З 1 листопада 2021 року набули чинності Індивідуальні договори приєднання на надання послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані 1 жовтня 2021 року на корпоративному сайті ТзОВ «Нафтогаз Тепло», про що споживачам було надіслане повідомлення в квитанції за жовтень 2021 року.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.28.2019 р. № 830 фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви- приєднання, сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуги.

Відповідач приєднався до умов індивідуального договору шляхом фактичного отримання послуги.

За умовами Договору про надання послуги з постачання теплової та гарячої води, що опублікованого на веб-сайті ТОВ «Нафтогаз Тепло» за відповідним посиланням, ТзОВ «Нафтогаз Тепло» взяло на себе зобов`язання надати Споживачу послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення, а Споживач зобов`язання своєчасно оплачувати надані послуги в строки і на умовах, що визначені цими Договорами. Вартість послуг є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії та тарифу на постачання гарячої води. Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць.

Позивач зазначає, що відповідач фактично користувався послугами, які ТзОВ «Нафтогаз Тепло» надає споживачам м. Новий Розділ, і Відповідачу, зокрема. Жодних претензій та заперечень щодо отримання послуг та якості послуг від споживача не надходило. Відповідач фактично використав послуги з постачання теплової енергії, а саме теплову енергію, яка надходить від транзитних трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення, які знаходяться у нежитловому приміщенні споживача та теплову енергію на загальнобудинкові потреби опалення, однак так і не оплатив в повному обсязі.

Розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315 розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових ^ прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.

Відповідно до Методики, загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку та сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Житловий будинок № 10 по вулиці Мазепи у місті Новий Розділ оснащений загальнобудинковим приладом комерційного обліку теплової енергії (лічильник теплової енергії SEMPAL S1H, заводський номер № 007439), який встановлено на системі централізованого опалення будинку, що обліковує 18 квартир та два нежитлові приміщення, в тому числі приміщення, в якому проводить діяльність ФОП Тройнова Галина Василівна. Даний прилад комерційного обліку теплової енергії опломбовано та прийнято на комерційний облік 04.01.2024 року.

Покази загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії зафіксовано в Актах про відпуск теплової енергії за січень 2024- квітень 2025 року, які долучено до матеріалів справи.

З моменту забезпечення подачі послуг ТзОВ «Нафтогаз Тепло» з дотриманням вимог ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» формує усім Споживачам м. Новий Розділ теплової енергії рахунки на оплату наданих послуг, які вручаються споживачам.

По нежитловому приміщенню за адресою м. Новий Розділ, вулиця Мазепи, будинок 10 Постачальником теплової енергії виставлено Споживачу - рахунки на оплату:

- № 000001737 від 19.12.2022 року на суму 488,49 грн., в тому числі ПДВ 81,42 грн.. Згідно з даними рахунку обсяг спожитої теплової енергії у листопаді 2022року становить 0,230408 Гкал (Додаток № 10).

- № 000000053 від 11.01.2023 року на суму 661,99 грн., в тому числі ПДВ 110,33 грн.. Згідно з даними рахунку обсяг спожитої теплової енергії у грудні 2022року становить 0,318291 Гкал (Додаток №11).

- № 000000213 від 08.02.2023 року на суму 632,44 грн., в тому числі ПДВ 105,41 грн.. Згідно з даними рахунку обсяг спожитої теплової енергії у січні 2023року становить 0,303322 Гкал (Додаток № 12).

- № 000000511 від 06.03.2023 року на суму 639,09 грн., в тому числі ПДВ 106,52 грн.. Згідно з даними рахунку обсяг спожитої теплової енергії у лютому 2023року становить 0,306689 Гкал (Додаток № 13).

- № 000000802 від 06.04.2023 року на суму 659,01 грн., в тому числі ПДВ 109,84 грн.. Згідно з даними рахунку обсяг спожитої теплової енергії у березні 2023року становить 0,313821 Гкал (Додаток № 14).

- № 000001010 від 08.05.2023 року на суму 310,62 грн., в тому числі ПДВ 51,77 грн.. Згідно з даними рахунку обсяг спожитої теплової енергії у квітні 2023року становить 0,137347 Гкал (Додаток № 15).

- № 000001245 від 06.06.2023 року на суму 39,47 грн., в тому числі ПДВ 6,58 грн. за абонентське обслуговування у травні 2023року (Додаток № 16).

- № 000001495 від 05.07.2023 року на суму 39,47 гривень, в тому числі ПДВ 6,58 грн. за абонентське обслуговування у червні 2023року (Додаток № 17).

- № 000001666 від 03.08.2023 року на суму 39,47 гривень, в тому числі ПДВ 6,58 грн. за абонентське обслуговування у липні 2023року (Додаток № 18).

- № 000001870 від 05.09.2023 року на суму 39,47 гривень, в тому числі ПДВ 6,58 грн. за абонентське обслуговування у серпні 2023року (Додаток № 19).

- № 000002075 від 05.10.2023 року на суму 39,47 гривень, в тому числі ПДВ 6,58 грн. за абонентське обслуговування у вересні 2023року (Додаток № 20).

- № 000002267 від 02.11.2023 року на суму 39,47 гривень, в тому числі ПДВ 6,58 грн. за абонентське обслуговування у жовтні 2023року (Додаток № 21).

- № 000002524 від 08.12.2023 року на суму 1248,55 грн., в тому числі ПДВ 208,09 грн.. Згідно з даними рахунку обсяг спожитої теплової енергії у листопаді 2023року становить 0,288891 Гкал (Додаток № 22).

- № 000000053 від 09.01.2024 року на суму 1259,91 грн., в тому числі ПДВ 211,65 грн.. Згідно з даними рахунку обсяг спожитої теплової енергії у грудні 2023року становить 0,31636 Гкал (Додаток № 23).

- № 000000273 від 12.02.2024 року на суму 1578,45 грн., в тому числі ПДВ 263,08 грн.. Згідно з даними рахунку обсяг спожитої теплової енергії у січні 2024року становить 0,409369 Гкал (Додаток № 24).

- № 000000511 від 08.03.2024 року на суму 1445,93 грн., в тому числі ПДВ 240,99 грн.. Згідно з даними рахунку обсяг спожитої теплової енергії у лютому 2024року становить 0,388345 Гкал (Додаток № 25).

- № 000000737 від 10.04.2024 року на суму 1419,60 грн., в тому числі ПДВ 236,60 грн.. Згідно з даними рахунку обсяг спожитої теплової енергії у березні 2024року становить 0,396214 Гкал (Додаток № 26).

- № 000000968 від 08.05.2024 року на суму 42,94 гривень, в тому числі ПДВ 7,16 грн. за абонентське обслуговування у квітні 2024року (Додаток № 27).

- № 000001160 від 04.06.2024 року на суму 42,94 гривень, в тому числі ПДВ 7,16 грн. за абонентське обслуговування у травні 2024року (Додаток № 28).

- № 000001389 від 03.07.2024 року на суму 42,94 гривень, в тому числі ПДВ 7,16 грн. за абонентське обслуговування у червні 2024року (Додаток № 29).

- № 000001622 від 02.08.2024 року на суму 42,94 гривень, в тому числі ПДВ 7,16 грн. за абонентське обслуговування у липні 2024року (Додаток № 30).

- № 000001834 від 05.09.2024 року на суму 42,94 гривень, в тому числі ПДВ 7,16 грн. за абонентське обслуговування у серпні 2024року (Додаток № 31).

- № 000002053 від 03.10.2024 року на суму 42,94 гривень, в тому числі ПДВ 7,16 грн. за абонентське обслуговування у вересні 2024року (Додаток № 32).

- № 000002275 від 07.11.2024 року на суму 42,94 гривень, в тому числі ПДВ 7,16 грн. за абонентське обслуговування у жовтні 2024року (Додаток № 33).

- № 000002520 від 10.12.2024 року на суму 1401,80 грн., в тому числі ПДВ 233,63 грн.. Згідно з даними рахунку обсяг спожитої теплової енергії у листопаді 2024року становить 0,335768 Гкал (Додаток № 34).

- № 000000123 від 10.01.2025 року на суму 1962,45 грн., в тому числі ПДВ 327,08 грн.. Згідно з даними рахунку обсяг спожитої теплової енергії у грудні 2024року становить 0,422499 Гкап (Додаток № 35).

- № 000000291 від 10.02.2025 року на суму 2637,75 грн., в тому числі ПДВ 439,63 грн.. Згідно з даними рахунку обсяг спожитої теплової енергії у січні 2025року становить 0,419605 Гкал (Додаток № 36).

- № 000000520 від 10.03.2025 року на суму 2540,54 грн., в тому числі ПДВ 423,42 грн.. Згідно з даними рахунку обсяг спожитої теплової енергії у лютому 2025року становить 0,397371 Гкал (Додаток № 37).

- № 000000752 від 09.04.2025 року на суму 2628,88 грн., в тому числі ПДВ 438,15 грн.. Згідно з даними рахунку обсяг спожитої теплової енергії у березні 2025року становить 39857 Гкал (Додаток № 38).

- № 000000949 від 08.05.2025 року на суму 1257,76 грн., в тому числі ПДВ 209,63 грн.. Згідно з даними рахунку обсяг спожитої теплової енергії у квітні 2025року становить 0,198072 Гкал (Додаток № 39).

- № 000001108 від 10.06.2025 року на суму 42,94 гривень, в тому числі ПДВ 7,16 грн. за абонентське обслуговування у травні 2025року (Додаток № 40).

- № 000001290 від 04.07.2025 року на суму 42,94 гривень, в тому числі ПДВ 7,16 грн. за абонентське обслуговування у червні 2025року (Додаток № 41).

-№ 000001495 від 05.08.2025 року на суму 42,94 гривень, в тому числі ПДВ 7,16 грн. за абонентське обслуговування у липні 2025року (Додаток № 42).

- № 000001702 від 04.09.2025 року на суму 42,94 гривень, в тому числі ПДВ 7,16 грн. за абонентське обслуговування у серпні 2025року (Додаток № 43).

Відповідачу додатково за період листопад 2022року - серпень 2025року сформовано Акти приймання- передачі теплової енергії та Акти надання послуг з абонентського обслуговування, які разом з рахунками на оплату надавалися Відповідачу або надсилалися поштою, докази чого знаходяться в матеріалах справи.

Розмір заборгованості відповідача за надання послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування постачання теплової енергії за адресою м. Новий Розділ, вулиця Мазепи, будинок № 10 (площа 78,60 кв.м.) становить 23 481,14 гривень, в тому числі ПДВ. Розрахунок заборгованості по особовому рахунку НОМЕР_1 долучено до позовної заяви.

Послуги з постачання гарячої води Відповідачу не надавалися, рахунки на оплату за послуги з постачання гарячої води не формувалися.

На підтвердження того, що впродовж опалювальних сезонів 2022/2023, 2023/2024 та 2024/2025 років ТОВ «Нафтогаз Тепло» забезпечено подачу теплової енергії долучено копії Актів про пуск теплоносія до будинку № 10 по вулиці Мазепи у м. Новий Розділ, які знаходяться в матеріалах справи.

Таким чином, Відповідач фактично використав послуги з постачання теплової енергії, однак такі не оплатив, докази оплати в матеріалах справи відсутні.

ТзОВ «Нафтогаз Тепло» вживало заходи для досудового врегулювання спору, шляхом надіслання вимоги про сплату заборгованості від 26.03.2024 року № 126/1.11/20-447 на підтвердження чого долучено копії поштових квитанцій, проте така залишена без реагування, оплати відповідачем не проведено.

Також за неналежне виконання зобов`язань за отримані послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування постачання теплової енергії, позивачем нараховано відповідачу 1565, 96грн. інфляційні втрати та 381,94грн. 3% річних.

Норми права та висновки суду.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно є визнання незаконним рішення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Між сторонами виникли правовідносини по наданню та споживанню комунальних послуг з теплопостачання, які врегульовано Законом України Про теплопостачання, Законом України Про житлово-комунальні послуги.

Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до статті 13 Закону України Про теплопостачання до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать: регулювання діяльності суб`єктів відносин у сфері теплопостачання в межах, віднесених до відання відповідних рад; здійснення контролю за забезпеченням споживачів тепловою енергією відповідно до нормативних вимог; встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством.

Пунктом 3 частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 6 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, серед іншого, споживачі та виконавці комунальних послуг.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Тепло" визначено виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та виконавцем комунальних послуг з постачання гарячої води на території міста Новий Розділ Львівської області відповідно до Рішення Виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 19.11.2019р. №329. З листопада 2019 року ТзОВ «Нафтогаз Тепло» забезпечило постачання теплової енергії та гарячої води для міста Новий Розділ. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальні періоди безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 Закону України Про житлово- комунальні послуги».

Тариф на теплову енергію та гарячу воду є регульованим та встановлюється органом місцевого самоврядування у визначеному законодавством порядку.

Тарифи на теплову енергію для ТзОВ «Нафтогаз Тепло» погоджено рішеннями виконавчого комітету Новороздільської міської ради від 19.11.2019 №329, від 12.10.2021 № 438, від 12.12.2023 № 507, від 17.12.2024 № 467. Копії рішень Виконавчого комітету Новороздільської міської ради долучено до позовної заяви.

Приміщення магазину (площа 83,9 кв.м.), що знаходиться у півпідвалі 3-х поверхового житлового будинку № 10 по вулиці Мазепи у місті Новий Розділ, належить на праві власності Тройновій Галині Василівні та Тройнову Анатолію Юрійовичу, на підтвердження чого долучено Інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (який знаходиться в матеріалах справи). Фізична особа-підприємець Тройнова Галина Василівна проводить свою діяльність у приміщенні за даною адресою.

Дане нежитлове приміщення знаходиться в житловому будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання.

З 1 листопада 2021 року набули чинності Індивідуальні договори приєднання на надання послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, які є публічними договорами приєднання та опубліковані 1 жовтня 2021 року на корпоративному сайті ТзОВ «Нафтогаз Тепло», про що споживачам було надіслане повідомлення в квитанції за жовтень 2021 року.

Відповідно до п. 13 Правил № 830 фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви- приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

За результатами обстеження магазину за адресою вулиця Мазепи, будинок 10 у м. Новий Розділ встановлено, що через приміщення проходять транзитом неізольовані вертикальні стояки опалення та транзитний трубопровід, що зафіксовано в Акті обстеження від 26.09.2022 року, який знаходиться в матеріалах справи.

На момент подачі теплоносія до будинка № 10 за адресою м. Новий Розділ, вулиця Мазепи та впродовж наступних періодів до ТзОВ «Нафтогаз Тепло» не надходило жодне повідомлення та докази ( копії відповідної проектної документації), які б засвідчували факт відключення будинка від мереж центрального теплопостачання та ненадання послуг з постачання теплової енергії, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Абзацом 20 статті 1 Закону України Про теплопостачання встановлено, що споживач теплової енергії фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

ТзОВ Нафтогаз Тепло та Фізична особа-підприємець Тройнова Галина Василівна не уклали письмового договору про постачання теплової енергії, хоча відповідач фактично продовжував користуватися послугами, які ТзОВ «Нафтогаз Тепло» надає споживачам м. Новий Розділ і відповідачу зокрема.

Житловий будинок № 10 по вулиці Мазепи у місті Новий Розділ оснащений загальнобудинковим приладом комерційного обліку теплової енергії (лічильник теплової енергії SEMPAL S1H, заводський номер № 007439), який встановлено на системі централізованого опалення будинку, що обліковує 18 квартир та два нежитлові приміщення, в тому числі приміщення, в якому проводить діяльність ФОП Тройнова Галина Василівна. Даний прилад комерційного обліку теплової енергії опломбовано та прийнято на комерційний облік 04.01.2024 року.

Покази загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії зафіксовано в Актах про відпуск теплової енергії за січень 2024 - квітень 2025 року, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до матеріалів справи, Відповідач, приміщення якого знаходиться в житловому будинку, є споживачем послуг з постачання теплової енергії, відтак позивачем нараховано Відповідачу плати за послугу з постачання теплової енергії за період листопад 2022року - серпень 2025року, яке проводилося відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. N 315 та складається з нарахування за частину теплової енергії, витраченої на загальнобудинкові потреби на опалення та з обсягу спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опаленням та/або окремого приміщення з транзитними мережами опалення, через яке прокладені транзитні трубопроводи внутрішньобудинкової системи опалення.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Як свідчать матеріали справи, Відповідач не підписав заяву-приєднання, однак продовжував отримувати послугу з постачання теплової енергії, що підтверджується поданим позивачем розрахунком заборгованості за теплову енергію за період листопад 2022року - серпень 2025року.

Пунктом 5 розділу 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до статті 9 Закону Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Вказане відповідає висновку Верховною Суду України, висловленому у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 і постанові Верховного Суду України у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ч. 4 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії здійснюється згідно з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 (далі - Методика №315).

Згідно пункту 3 розділу 1 Методики № 315 розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.

Відповідно до п. 2 р. II Методики № 315 загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку та сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Згідно п. 38 Правил № 830 споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Методикою № 315 визначено, що загальнобудинкові потреби на опалення - це витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення.

Відповідно до п. 12 р. IV Методики № 315 обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Згідно з п. 45 Правил №830, індивідуальний споживач зобов`язаний в тому числі у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Одночасно, суд зазначає, що пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі №462/1232/23.

Відповідач наявності заборгованості зі сплати боргу у сумі 23 481,14грн. заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування не спростовував, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що дослідженні в ході судового розгляду, власного контррозрахунку не надав.

Згідно пункту 2 статті 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки визначені відповідними договорами.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Так, Закони України Про житлово-комунальні послуги та Про теплопостачання не передбачають безоплатного споживання теплової енергії та зобов`язують споживачів здійснювати оплату за фактично отриману теплову енергію та гарячу воду щомісячно. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг, не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та абонентське обслуговування у сумі 23 481,14грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Дана правова позиція викладена постановою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Суд, перевіривши розрахунки позивача щодо стягнення 1565,96грн. інфляційних нарахувань, які обраховувались від простроченої суми 9160,02грн., яка виникла станом на 22.04.2024 року, та яка підлягала сплаті, прийшов до висновку, що позивачем зазначено правильну суму боргу від суми якої здійснювалось нарахування інфляційних втрат та період, а саме з 23.04.2024 року по 12.09.2025 рік, відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягають інфляційні втрати в сумі 1565,96грн.

Щодо стягнення трьох процентів річних.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Cплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, здійснивши перевірку нарахування позивачем 3% річних, які обраховувались від простроченої суми 9160,02грн., яка виникла станом на 22.04.2024 року, та яка підлягала сплаті, з врахуванням ч. 5 ст. 253 ЦК України та п. 35 Правил № 830, п.37 Правил № 1182, дійшов висновку, що позивачем зазначено правильну суму боргу від суми якої здійснювалось нарахування 3% річних та період нарахування, а саме з 23.04.2024 року по 12.09.2025 рік, отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3 % річних в сумі 381,94грн.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів щодо існування простроченої заборгованості, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а стягненню підлягає заборгованість у сумі 25 429,04грн., з якої: 23 481,14грн. заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування, 1565,96грн. інфляційні втрати, 381,94 грн. 3% річних.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № від 23 вересня 2025 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Одночасно, позивач просить стягнути з відповідача, здійснену позивачем оплату за надані відомості з Державного реєстру речових прав у сумі 80,00грн., що підтверджується платіжною інструкцією № від 10 липня 2025 року.

Дана Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджує, що приміщення магазину (площа 83,9 кв.м.), що знаходиться у півпідвалі 3-х поверхового житлового будинку № 10 по вулиці Мазепи у місті Новий Розділ, належить на праві власності Тройновій Галині Василівні та Тройнову Анатолію Юрійовичу.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду.

Частиною 4 ст.129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відтак, оплата за надані відомості з Державного реєстру речових прав у сумі 80,00грн., підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76 - 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Тройнової Галини Василівни ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогаз Тепло (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1, ) заборгованість у сумі 25 429,04грн., з якої: 23 481,14грн. заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування, 1565,96грн. інфляційні втрати, 381,94 грн. 3% річних, та 3028,00грн. судового збору, 80,00грн. оплата за надані відомості з Державного реєстру речових прав.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 25.11.2025 року.

Суддя Коссак С.М.