РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2025Справа № 910/12829/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФТП"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Експресс-Транс"

про стягнення 6 628,75 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФТП" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю "Експресс-Транс" з вимогою про стягнення штрафу за порушення строків доставки вантажу у сумі 6 628,75 грн. за договором перевезення вантажів № ФТП/689 від 12 листопада 2019 року.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 22.10.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, ухвалу суду від 22.10.2025 в електронному вигляді отримано ним в його електронному кабінеті 23.10.2025, що підтверджується повідомленнями про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.

Згідно положень ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.11.2019 між позивачем (Експедитором) та відповідачем (Перевізником) укладено Договір перевезення вантажів № ФТП/689, згідно з яким, Перевізник, згідно умов Заявки зобов`язується доставити вантаж до пункту призначення і видати уповноваженій на отримання особі (організації), а Експедитор зобов`язується сплатити вартість перевезення.

Пункт 2.2. Договору визначає, що умови виконання конкретних перевезень, а також перелік операцій, які необхідні для здійснення перевезень, узгоджуються сторонами в Заявках. Заявка є невід`ємною частиною цього договору. У разі виникнення розбіжностей у тлумаченні умов за цим договором пріоритетними є умови, зазначені в Заявці. Заявка вважається підтвердженою, якщо вона підписана уповноваженими Сторонами і скріплена їх печатками.

На виконання умов Договору Експедитор та Перевізник 14 лютого 2025 року узгодили та підписали Заявку № FEB16249, згідно з якою Перевізник повинен був здійснити перевезення вантажу у консолідованому (збірному) автомобілі з м. Райхертсхофен, Німеччина до м. Київ, Україна.

У заявці сторони погодили дату завантаження вантажу (17 лютого 2025 року) та термін доставки вантажу (27-28 лютого 2025 року). Проте, з огляду на те, що фактичне завантаження вантажу в автомобіль перевізника відбулося на 1 (одну) добу пізніше від дати завантаження, вказаного у Заявці, тобто 18 лютого 2025 року, що підтверджується відповідним записом у міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) від 18.02.2025р. термін доставки вантажу, відповідно до п. 3.1.3. Договору, збільшується пропорційно на 1 (одну) добу, тобто 28 лютого - 01 березня 2025 року.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання з перевезення товару виконав з простроченням, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 6 628,75 грн. штрафу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом вище відповідач зобов`язався доставити вантаж у строки до 28 лютого - 01 березня 2025 року.

Проте, вантаж був доставлений вантажоодержувачу із запізненням у 5 (п`ять) календарних днів 7 березня 2025 року, що підтверджується відповідною відміткою у міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) від 18 лютого 2025 року.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами частин 1, 2 статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 5.4. Договору Перевізник оплачує Експедитору штраф за порушення строків доставки вантажу, що виникла з вини Перевізника, з розрахунку: - при міжнародних перевезеннях: еквівалент 50 євро в гривні, з розрахунку за курсом міжбанку на дату прострочення, за кожну добу прострочення на території України, а також еквівалент 100 євро в гривні, з розрахунку за курсом міжбанку на дату прострочення, за кожну добу прострочення на території інших країн, якщо інше не обумовлено в наданій заявці.

Оскільки відповідач допустив прострочення доставки вантажу, позивачем нараховано штраф за 3 дні прострочення, як становить 6 628,75 грн.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення позивачем 6 628,75 грн. штрафу, суд задовольняються вказані вимоги, оскільки вказані розрахунки є вірними.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всупереч вказаним вимогам відповідач письмового відзиву на позов, жодних доказів на підтвердження обставин чи відсутності підстав для задоволення позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Експресс-Транс" (02660, місто Київ, вулиця Червоногвардійська, будинок 5 офіс 4, код 33739797) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФТП" (04119, місто Київ, вулиця Ю.Іллєнка, 83-А, оф. 107, код 37888626) 6 628 (шість тисяч шістсот двадцять вісім) грн. 75 коп. штрафу, 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак