ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2025 Справа № 917/1406/25

у складі суду судді Погрібної С.В., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Комунального виробничого підприємства "Теплоенерго" м.Горішні Плавні", вул. Молодіжна, 8, м. Горішні Плавні, Полтавський район, Полтавська область, 39801

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Допомога", просп. Героїв Дніпра, 67, м. Горішні Плавні, Полтавський район, Полтавська область, 39803

про стягнення коштів,

без виклику сторін,

УСТАНОВИВ:

Комунальне виробниче підприємство "Теплоенерго" м.Горішні Плавні" звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Допомога", в якому просить стягнути заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період листопад 2021 по квітень 2025 91 148,02 грн - основний борг, 226,52 - пеня, 3 368,21 грн - інфляційні, 831,74 - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не здійснив оплату за індивідуальними договорами про надання послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води, чим порушив умови господарських зобов`язань, встановлені зазначеними договорами та законом.

Копія ухвали про відкриття провадження у даній справі доставлена відповідачу до його електронного кабінету, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка від 24.07.2025.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому останній стверджує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Допомога" не є споживачем теплової енергії, гарячої води або інших послуг, що надає позивач, оскільки не є власником нерухомого майна, за адресою: м. Горішні Плавні, проспект Героїв Дніпра, 67. Цей факт підтверджується, позивачем у позовній заяві та наданих до неї документів, зокрема, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 у справі №440/13357/23.

Позивач у своїй відповіді на відзив зазначив, що не оформлення з будь яких причин в установчому законі порядку права власності на нежитлове приміщення за адресою: просп. Героїв Дніпра, 67 в м. Горішні Плавні не свідчить про факт ненадання відповідачу позивачем послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи та встановив, що їх достатньо для вирішення спору, у зв`язку з чим вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

Предметом господарської діяльності Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» згідно з пунктом 2.2 Статуту є виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, надання послуг споживачам міста Горішні Плавні з централізованого постачання гарячої води та опалення, укладення договорів із споживачами на постачання теплової енергії і гарячої води.

Позивач є виконавцем житлово-комунальної послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води згідно з частиною 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189 від 09.11.2017 зі змінами та доповненнями.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Допомога" є користувачем нежитлового приміщення площею 45,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: просп. Героїв Дніпра, 67 в м. Горішні Плавні, що підтверджується договором оренди № 112/А від 01.01.2002 (зі змінами, з урахуванням додаткових угод), Наказом № 123 від 10.04.1999 управління економіки Виконкома Комсомольської міської ради, Заявою директора ТОВ «Допомога» від 13.10.2014, Технічним паспортом на об`єкт нерухомого майна станом на 11серпня 2014 року (а.с. 15-27).

Як вбачається з матеріалів справи, будинок, розташований за вказаною адресою, підключений до системи постачання теплоенергії, яка обслуговується позивачем.

Позивач вказує, що КВП «Теплоенерго» забезпечує вказаний житловий будинок послугами з постачання теплової енергії та гарячої води, а тому його співвласники зобов`язані сплачувати за їх обсяг.

За даними позивача, відповідач не розрахувався за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, надані йому Комунальним виробничим підприємством «Теплоенерго» м. Горішні Плавні», з огляду на що заявив до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Допомога" заборгованості за послуги за індивідуальними договором про надання послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води за період листопад 2021 по квітень 2025, з яких: 91 148,02 грн - основний борг, 226,52 - пеня, 3 368,21 грн - інфляційні, 831,74 - 3% річних.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: договір оренди № 112/А від 01.01.2002 (зі змінами, з урахуванням додаткових угод), Наказ № 123 від 10.04.1999 управління економіки Виконкома Комсомольської міської ради, Заява директора ТОВ «Допомога» від 13.10.2014, Технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна станом на 11 серпня 2014 року; індивідуальний публічний договір про надання послуг з постачання теплової енергії від 01 листопада 2021 року, індивідуальний публічний договір про надання послуг з постачання гарячої води від 01 листопада 2021 року, акти готовності до опалювального періоду за адресою: просп. Героїв Дніпра, буд. 67 м. Горішні Плавні Кременчуцького району Полтавської області, розпорядження про початок опалювального сезону/відключення опалення, рішення місцевих органів влади від 26.10.2021 за № 293, від 12.09.2023 за № 213, від 13.08.2024 за № 254 про коригування тарифів на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, накази КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні про встановлення плати за абонентське обслуговування, розрахунок заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування по нежитловому приміщенню, рахунки на оплату, платіжні доручення про сплату послуг відповідачем, акт прийняття комерційного вузла обліку за адресою: просп. Героїв Дніпра, 67, м. Горішні Плавні Полтавської області, розрахунок споживання тепла за показниками теплових лічильників, акти зняття показників теплового лічильника, розрахунок споживання теплової енергії на опалення, розрахунок споживання теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи гарячого водопостачання.

Відповідач в спростування вимог Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» посилається на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 у справі № 440/13357/23.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019, надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором, або шляхом надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця).

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Також частиною 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Аналогічні положення щодо укладення індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води містяться у Правилах надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1182 від 11.12.2019 р.

Відповідачем не надано доказів прийняття Товариством з обмеженою відповідальністю "Допомога" у вказаний строк рішення про вибір моделі договірних відносин та укладення відповідних договорів з виконавцем комунальної послуги.

З огляду на викладене, індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії та надання послуги з постачання гарячої води між Комунальним виробничим підприємством «Теплоенерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Допомога" вважаються укладеними.

Відповідно до п. 5 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, та складається з:

- обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо;

- частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;

- та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Пунктом 30 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії встановлено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на веб-сайті підприємства http://teplo-hp.in.ua/abonplata/.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Згідно з п. 31 договору вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Відповідно до п. 5 індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу та відшкодовувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу гарячої води, спожитої у будинку, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Пунктом 30 індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води встановлено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 14, ст. 550), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1023, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу спожитої гарячої води або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку;

- плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу з постачання теплової енергії та визначеного обсягу відповідно до Методики розподілу;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на веб-сайті підприємства http://teplo-hp.in.ua/abonplata/.

Вартістю послуг з постачання гарячої води та послуги з постачання теплової енергії є встановлені відповідно до законодавства тарифи. (п. 31 договору).

Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється згідно з розділами 1, 3, 4, 5, 7, 9 Методики розподілу між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг.

Рішенням Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 293 від 26.10.2021 було затверджено тариф на теплову енергію та послугу з постачання теплової енергії, що постачається через індивідуальні теплові пункти (ІТП) за 1 Гкал в розмірі 5 597,68 грн з врахуванням ПДВ.

Наказом Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» № 418 від 25.10.2021 встановлено з 01 листопада 2021 року розмір плати за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про:

- надання послуг з постачання теплової енергії у багатоквартирному будинку на рівні 24,47 грн на місяць;

- надання послуг з постачання гарячої води у багатоквартирному будинку на рівні 14,72 грн на місяць.

Наказом Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» № 88 від 27.06.2022 встановлено з 01 липня 2022 року розмір плати за абонентське обслуговування на місяць за індивідуальним договором про:

- надання послуги з постачання теплової енергії у багатоквартирному будинку на рівні 18,68 грн;

- надання послуг з постачання гарячої води у багатоквартирному будинку, оснащеному приладом комерційного обліку ГВП, на рівні 12,83 грн;

- надання послуги з постачання гарячої води у багатоквартирному будинку, не оснащеному приладом комерційного обліку ГВП, на рівні 12,29 грн.

Рішенням Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 213 від 12.09.2023 було затверджено тариф на теплову енергію та послугу з постачання теплової енергії, що постачається через індивідуальні теплові пункти (ІТП) за 1 Гкал в розмірі 4 740,31 грн з врахуванням ПДВ.

Наказом Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» № 147 від 14.09.2023 встановлено з 01 жовтня 2023 року за індивідуальними договорами для категорій «бюджетні установи і організації» та «інші споживачі» розмір плати за абонентське обслуговування про:

- надання послуги з постачання теплової енергії у багатоквартирному будинку на рівні 22,28 грн;

- надання послуги з постачання гарячої води у багатоквартирному будинку, оснащеному приладом комерційного обліку ГВП, на рівні 16,17 грн;

- надання послуги з постачання гарячої води у багатоквартирному будинку, не оснащеному приладом комерційного обліку ГВП, на рівні 12,21 грн.

Рішенням Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 254 від 13.08.2024 було затверджено тариф на теплову енергію та послугу з постачання теплової енергії, що постачається через індивідуальні теплові пункти (ІТП) за 1 Гкал в розмірі 5 136,35 грн з врахуванням ПДВ.

Наказом Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» № 145 від 01.09.2024 встановлено з 01 жовтня 2024 року наступні розміри плати за абонентське обслуговування:

- послуги з постачання теплової енергії у багатоквартирному будинку на рівні 23,91 грн;

- послуги з постачання гарячої води у багатоквартирному будинку, оснащеному приладом комерційного обліку ГВП, на рівні 16,42 грн;

- послуги з постачання гарячої води у багатоквартирному будинку, не оснащеному приладом комерційного обліку ГВП, на рівні 15,73 грн.

Згідно з п. 33 договорів про надання послуги з постачання теплової енергії та надання послуги з постачання гарячої води виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

На виконання зазначених положень договору позивач направляв на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Допомога" рахунки на оплату послуг з постачання теплової енергії та гарячої води (в яких зазначено, що вони одночасно є актами приймання-передачі за відсутності письмового заперечення Споживача) за період з листопада 2021 року по квітень 2025 року на загальну суму 91 148,02 грн (а.с. 76-92), що підтверджується журналами вихідної кореспонденції (а.с. 144-149).

Водночас суд звертає увагу, що наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату, оскільки такий обов`язок виникає на підставі договору, а не на підставі рахунку. За своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти як оплату за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 920/1343/21 від 29.04.2020 р.).

Разом з тим, у постанові від 22.08.2023 у справі № 910/14570/21 Верховний Суд зазначив, що факт здійснення господарської операції може підтверджуватися не лише первинними документами, а й іншими доказами в їх сукупності, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару (надання послуг).

За загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно продажу товару, надання послуг/виконання робіт, як зі сторони покупця (замовника), так і продавця (виконавця), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані товари (послуги, роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє покупця (замовника) від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то продаж товару (надання послуг чи виконання робіт), є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.

Водночас неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема непідписання покупцем (замовником) актів приймання-передачі без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (поставці товару, наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальна поставка товару, надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження звернення відповідача до позивача з претензіями щодо ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або надання послуг неналежної якості.

Пунктом 34 договорів про надання послуги з постачання теплової енергії та надання послуги з постачання гарячої води визначено, що споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Як стверджує позивач, Товариством з обмеженою відповідальністю "Допомога" не сплачено заборгованість за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальним договором про надання послуги з постачання гарячої води на суму 91 148,02 грн.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку обсягу теплової енергії та гарячої води, поставленої відповідачу Комунальним виробничим підприємством «Теплоенерго», та встановлено, що він є обґрунтованим.

Доказів на підтвердження виконання зобов`язань щодо здійснення оплати у вказаному розмірі відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, з огляду на встановлені законом принципи змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та вірогідності доказів, згідно з яким наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 91 148,02 грн заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води підтверджені документально та нормами матеріального права, не спростовані відповідачем, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 199 Господарського кодексу України (чинний на момент виникнення і існування спірних правовідносин) є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (пункт 6 статті 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 45 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Аналогічне положення міститься в індивідуальному договорі про надання послуги з постачання гарячої води.

Відповідач контррозрахунку штрафних санкцій суду не надав.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 226,52 грн пені за несвоєчасне здійснення платежів за вищезазначеними договорами, суд прийшов до висновку, що зазначені вимоги відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем приведено розрахунок 3% річних за несвоєчасне здійснення платежів за договорами про надання послуги з постачання теплової енергії та надання послуги з постачання гарячої води в розмірі 831,74 грн та інфляційних втрат в розмірі 3 368,21 грн.

Контррозрахунку розміру інфляційних втрат та відсотків річних відповідачем також надано не було.

Здійснивши перевірку вказаного розрахунку, суд прийшов до висновку, що зазначені вимоги відповідають положенням чинного законодавства України, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Твердження відповідача про те, що він не є власником нерухомого майна, за адресою: м. Горішні Плавні, проспект Героїв Дніпра, 67 спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Наказом № 123 від 10.04.1999 управління економіки Виконкома Комсомольської міської ради приміщення по вул. Леніна, 67 (нині проспект Героїв Дніпра) передано на баланс Товариства з обмеженою відповідальністю "Допомога".

Використання вказаного також підтверджується заявою директора ТОВ «Допомога» від 13.10.2014, Технічним паспорт на об`єкт нерухомого майна станом на 11 серпня 2014 року, копіями актів готовності будинку до опалювального періоду, розпорядженням міського голови Горішньоплавнівської міської Ради Кременчуцького району Полтавської області про початок опалювального сезону/про відключення опалення, розрахунками за надані послуги, рахунками на оплату послуг, розрахунками споживання тепла за показниками лічильників, розрахунками споживання теплової енергії на опалення, актів приймання вузла обліку теплової енергії, актами зняття показників вузла комерційного (розподільного) обліку теплової енергії, частковою оплатою позивачем послуг та наявні в матеріалах справи.

Суд погоджується з твердженням позивача, про те що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 у справі №440/13357/23, встановлено лише не належне оформлення відповідачем права власності на нежитлове приміщення за адресою: просп. Героїв Дніпра, 67 в м. Горішні Плавні та не може свідчити про факт ненадання відповідачу позивачем послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» за заявою № 63566/00 суд нагадує, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» у цій справі в повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 3 028,00 грн.

Керуючись статтями 129, 231, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Допомога" (просп. Героїв Дніпра, 67, м. Горішні Плавні, Полтавський район, Полтавська область, 39803, ) на користь Комунального виробничого підприємства "Теплоенерго" м.Горішні Плавні" (вул. Молодіжна, 8, м. Горішні Плавні, Полтавський район, Полтавська область, 39801, , рахунок НОМЕР_1 АБ "Укргазбанк" МФО 320478) 91 148,02 грн заборгованості за індивідуальними договорами про надання послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води, 226,52 пені, 3 368,21 грн інфляційних, 831,74 3% річних, 3 028,00 грн судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені статті 256, 257 ГПК України.

Рішення складено 25.11.2025.

Суддя Погрібна С.В.