ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2025 р. Справа № 910/9156/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Мельничука О.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Голік О.А. , Палажченко О.О.

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

від відповідача-3: Ромашко О.В. (у режимі відеоконференції)

від відповідача-4: Святелик С.М.

від відповідача-5: не з`явився

від відповідача-6: Мельник Н.Й. (у режимі відеоконференції)

від відповідача-7: Мельник Н.Й. (у режимі відеоконференції)

від відповідача-8: Мельник Н.Й. (у режимі відеоконференції)

від відповідача-9: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2025

про призначення судової економічної експертизи (суддя Селівон А.М.)

у справі № 910/9156/20 Господарського суду міста Києва

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до:

1. гр. ОСОБА_2 (відповідач-1);

2. гр. ОСОБА_3 (відповідач-2);

3. гр. ОСОБА_4 (відповідач-3);

4. гр. ОСОБА_5 (відовідач-4);

5. гр. ОСОБА_6 (відповідач-5);

6. гр. ОСОБА_7 (відповідач-6);

7. гр. ОСОБА_8 (відповідач-7);

8. гр. ОСОБА_9 (відповідач-8);

9. гр. ОСОБА_10 (відповідач-9),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-6: гр. ОСОБА_11 ,

про стягнення 820 362 051,88 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

У червні 2020 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (Фонд, позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до гр. ОСОБА_2 (позивач-1), гр. ОСОБА_12 (позивач-2), гр. ОСОБА_5 (позивач-3), гр. ОСОБА_6 (позивач-4), гр. ОСОБА_10 (позивач-5), гр. ОСОБА_7 (позивач-6), гр. ОСОБА_13 (позивач-7), гр. ОСОБА_9 (позивач-8) про солідарне стягнення 820 362 051,88 грн шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб під час здійснення ліквідаційної процедури Акціонерного товариства "ФОРТУНА-БАНК" (Банк) виявлено факти дій/бездіяльності та прийняття пов`язаними особами банку рішень щодо проведення Банком ризикових та економічно невиправданих кредитних операцій, а саме кредитування позичальників у великих розмірах під неліквідне забезпечення, які прямо протирічили інтересам Акціонерного товариства "ФОРТУНА-БАНК" та його кредиторам, чим Банку було завдано збитків на загальну суму 1 071 564 970,54 грн, з яких на підставі ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" підлягає стягненню 820 362 051,88 грн, розмір яких обмежується сумою акцептованих Банком та не задоволених за рахунок майна останнього кредиторських вимог.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 18.03.2025 подано заяву б/н від 18.03.2025 про зменшення позовних вимог в частині позовних вимог до відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Згідно із зазначеною заявою позивач змінив розподіл між відповідачами заявлених до стягнення сум у зв`язку з виявленням арифметичних помилок при розрахунку позовних вимог, відтак, просив суд розглядати позовні вимоги в такій редакції:

1) Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 ), ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_5 ), ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_6 ), ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_7 ), шкоду в розмірі 28 610 217,16 грн (двадцять вісім мільйонів шістсот десять тисяч двісті сімнадцять гривень 16 копійок) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17; ; рахунок IBAN НОМЕР_8 в Національному банку України, МФО 300001);

2) Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 ), ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_5 ), ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_6 ), ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_8 ), шкоду в розмірі 47 251 214,43 грн (сорок сім мільйонів двісті п`ятдесят одна тисяча двісті чотирнадцять гривень 43 копійки) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17; ; рахунок IBAN НОМЕР_8 в Національному банку України, МФО 300001);

3) Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 ), ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_5 АДРЕСА_5 ), ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_6 ), шкоду в розмірі 744 500 620,29 грн (сімсот сорок чотири мільйони п`ятсот тисяч шістсот двадцять гривень 29 копійок) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17; ; рахунок IBAN НОМЕР_8 в Національному банку України, МФО 300001).

Зазначена заява прийнята судом першої інстанції до розгляду, та подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням останньої.

Короткий зміст і підстави клопотання про призначення судової економічної експертизи

19.02.2025 відповідачами-6, 7, 8 подано до Господарського суду міста Києва клопотання про призначення судової економічної експертизи у даній справі.

28.03.2025 відповідачі-6, 7, 8 подали до Господарського суду міста Києва зміни до клопотання про призначення судової економічної експертизи у даній справі.

З урахуванням змін до клопотання про призначення судової економічної експертизи, відповідачі-6, 7, 8 просили суд призначити у справі № 910/9156/20 судову економічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення судової експертизи поставити такі питання:

- Чи підтверджується бухгалтерськими та первинними документами зняття готівки ОСОБА_9 через касу та/або рахунку Акціонерного товариства "ФОРТУНА-БАНК" на загальну суму 28 610 217,16 грн за кредитними договорами (перелік кредитних договорів наведено в клопотанні)?

- Чи підтверджується бухгалтерськими та первинними документами зняття готівки ОСОБА_8 через касу та/або рахунку Акціонерного товариства "ФОРТУНА-БАНК" на загальну суму 47 234 624,43 грн за кредитними договорами (перелік кредитних договорів наведено в клопотанні)?

- Чи відповідають наявні у матеріалах справи розрахунки Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, додані до позовної заяви, заяви про зміну предмета позову умовам кредитних договорів (перелік кредитних договорів наведено в клопотанні)?

- Яка дійсна заборгованість (сума простроченої заборгованості за кредитом, сума заборгованості за процентами по кредиту, сума заборгованості за комісією по кредиту, сума пені за наявності), що існувала станом на 25.06.2020 за кредитними договорами (перелік кредитних договорів наведено в клопотанні)?

- Який розмір матеріального збитку, з урахуванням вартості активів ліквідаційної маси Акціонерного товариства "ФОРТУНА-БАНК, затверджених рішенням виконавчої дирекції Фонду № 2017 від 08.08.2019, яка станом на 01.07.2019 становить: балансова вартість активів (без врахування резервів та переоцінки) - 2 704 481 394,00 грн; оціночна вартість активів - 625 412 276,00 грн, станом на дату проведення експертної оцінки, завданий Акціонерному товариству "ФОРТУНА-БАНК" від кредитування (перелік кредитних договорів наведено в клопотанні)?

- Чи достатньо майна (активів) Акціонерного товариства "ФОРТУНА-БАНК" на момент виведення його з ринку 21.02.2017, дати відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "ФОРТУНА-БАНК" рішенням правління Національного банку України № 89-рш, для розрахунків з кредиторами відповідно до акцептованих Банком кредиторських вимог?

- Чи є продаж Фондом гарантування вкладів фізичних осіб за найнижчою ціною прав вимог у складі пулу активів банків № лоту: GL19N213559 та № лоту: F170GL38061, за кредитними договорами (перелік кредитних договорів наведено в клопотанні) наслідком недостатності майна Банку для розрахунків з кредиторами відповідно до акцептованих Банком кредиторських вимог, та у якому розмірі?

Витрати по оплаті експертизи покласти на ОСОБА_8 .

В обґрунтування заявленого клопотання про призначення судової економічної експертизи у даній справі зазначено таке:

- Фонд обґрунтував позовні вимоги до ОСОБА_7 (голови спостережної ради ПАТ "ФОРТУНА-БАНК") тим, що рішення органів управління щодо здійснення Банком збиткового кредитування спрямовані на групу позичальників (юридичних осіб), які є пов`язаними з Банком особами, і особа, через яку здійснювався вплив під час проведення операцій з кредитування, в інтересах пов`язаних з Акціонерним товариством "ФОРТУНА-БАНК" осіб через трудові, цивільні та інші відносини, є один із вищих посадових осіб Банку;

- У свою чергу, позовні вимоги до ОСОБА_8 (власника істотної участі ПАТ "ФОРТУНА-БАНК" - акціонера Банку, із часткою в статутному капіталі Банку 99,5 %) (рішення Національного Банку України про надання згоди на набуття істотної участі в Банку № 08022 від 24.08.2008) та до ОСОБА_9 (який не перебував у трудових відносинах з АТ "ФОРТУНА-БАНК" та не має частки в статутному капіталі Банку, однак, як зазначає позивач, має пов`язаність із Банком та його власниками), Фонд обґрунтував тим, що внаслідок прийняття керівниками Банку недобросовісних та нерозумних, очевидно марнотратних для Акціонерного товариства "ФОРТУНА-БАНК" рішень, останні призвели не лише до заподіяння Банку та його кредиторам шкоди (збитків), а й отримання деякими особами майнової вигоди від здійснення таких кредитних операцій;

- Наразі, підставами позовних вимог Фонду до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Фонд зазначає використання позичальниками кредитних коштів в інтересах третіх осіб, а саме зняття готівки через касу Банку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за кредитними договорами;

- Таким чином, у справі існує спір щодо дійсного розміру матеріального збитку, який можливо встановити шляхом дослідження великого обсягу документації (відомостей), що, в свою чергу, потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, відтак, є доцільним на вирішення експерта, серед іншого, поставити питання щодо розміру матеріального збитку, завданого Акціонерному товариству "ФОРТУНА-БАНК" від кредитування позичальників, зазначених Фондом у позові;

- Окрім цього, з урахуванням підстав позову, предмета спору та відповідного предмета доказування у справі № 910/9156/20, зважаючи на приписи ст. 76, 99, 234 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в їх сукупності, до предмета доказування у даній справі входить, у першу чергу, встановлення наявності або відсутності збитків, які було завдано відповідачами як членами правління та кредитного комітету Банку внаслідок прийняття рішень стосовно кредитування позичальників у великих розмірах під неліквідне забезпечення, які прямо суперечили інтересам Акціонерного товариства "ФОРТУНА-БАНК" та його кредиторам;

- Тим самим Фонд у цій справі має довести неправомірність рішень та дій відповідачів або вчинення ними неправомірної бездіяльності, в чому полягав негативний результат їх діяльності в контексті зменшення обсягу майна Банку чи його знецінення, розмір майнових втрат, а також пов`язаність протиправної поведінки відповідачів та існуючого негативного результату. Адже спірні правовідносини виникли не у зв`язку з укладенням та/або виконанням кредитних договорів та договорів забезпечення, а внаслідок, за твердженнями позивача, протиправної діяльності відповідачів, яка суперечила інтересам Банку і його кредиторів, та призвела до заподіяння збитків Банку;

- Тобто, Фонд подав позов про стягнення із частини відповідачів солідарно шкоди, заподіяної ними Банку як посадовими особами цього Банку, відтак йдеться про підстави та умови застосування відповідальності членів органів юридичної особи перед юридичною особою, а також до частини відповідачів-фізичних осіб (членів правління Банку та кредитного комітету Банку) також пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав та законних інтересів;

- Верховний Суд у постанові від 05.02.2024 у справі № 910/4149/21 сформував правову позицію "Щодо предмета доказування у спорі за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відшкодування шкоди, завданої посадовими особами неплатоспроможного банку" та відступив від висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 01.08.2023 у справі № 910/9833/21, про те, що у спорі, де Фонд звертається з позовом в порядку частини п`ятої статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (у редакції після внесення змін до цієї норми за Законом України № 629-VIII від 16.07.2015, що набрав чинності 12.08.2015), у разі, коли відповідач вказує, що на момент виведення банку з ринку майна (активів) банку було достатньо для задоволення вимог всіх кредиторів, а недостача виникла внаслідок неналежного виконання Фондом та уповноваженою особою, яка була призначена в банку Фондом і протягом часу виведення банку з ринку відчужувала активи, своїх обов`язків в рамках такої процедури, до предмета доказування у такому спорі входять, зокрема, обставини правомірної/протиправної поведінки Фонду та уповноважених осіб Фонду (належного виконання вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", порушення ними фідуціарних обов`язків, їх дії, вчинені всупереч інтересам кредиторів банку тощо);

- Відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції, чинній на момент звернення до суду з даним позовом, обов`язковим елементом доказування у подібних справах є факт недостатності майна банку, що узгоджується з актуальною практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, у справах № 910/12930/18 та № 910/3782/21;

- Наявність таких показників ліквідаційної маси Акціонерного товариства "ФОРТУНА-БАНК", затверджених рішенням виконавчої дирекції Фонду № 2017 від 08.08.2019, яка станом на 01.07.2019 становить: 1. балансова вартість активів (без врахування резервів та переоцінки) - 2 704 481 394,00 грн; оціночна вартість активів - 625 412 276,00 грн; 2. продаж прав вимоги за кредитними договорами у середньому за 0,42 % від балансової вартості на дату продажу, наслідком чого стала недостатність майна для задоволених вимог кредиторів у розмірі 820 362,05 грн, що і стало підставою для звернення Фонду з позовом про відшкодування нібито нанесеної відповідачами шкоди Акціонерному товариству "ФОРТУНА-БАНК", дає підстави сумніватися в якості та об`єктивності такої оцінки і напряму впливає на можливість подання позову Фондом у цій справі;

- Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1981 від 15.05.2017 затверджено перелік (реєстр) вимог кредиторів Акціонерного товариства "ФОРТУНА-БАНК", сума яких з урахуванням змін, затверджених рішенням виконавчої дирекції Фонду № 179 від 27.01.2019, складає 1 023 030 043,60 грн;

- Отже, під час продажу майна Банку відбулось знецінення вартості активів (майна) останнього, їх продаж за суттєво нижчою ціною у порівнянні з їх балансовою і оціночною вартістю, що спричинило недоотримання вкладниками Банку коштів за рахунок достатнього для цього майна Акціонерного товариства "ФОРТУНА-БАНК";

- Таким чином, оскільки оцінка активів Банку є доказом наявності або відсутності збитків, понесених Банком, дослідження таких доказів є предметом дослідження судом у даній справі, та наслідком встановлення обставин відсутності недостатності майна Банку є відсутність збитків, завданих Банку, що, як наслідок, є підставою для відмови у позові, є необхідність у призначенні у даній справі судової економічної експертизи з метою досягнення повного та всебічного дослідження обставин, що мають значення для справи, та отримання достовірного експертного висновку;

- При цьому надані Фондом аналітичні довідки бухгалтерського обліку коштів за рахунком обліку кредиторської заборгованості та цільовим використанням коштів, отриманих позичальниками за кредитними договорами, та на які позивач посилається як на доказ обґрунтованості позовних вимог, містять неточності та арифметичні помилки, у зв`язку із чим не відповідають вимогам щодо належності, достовірності та допустимості доказів, передбачених господарським процесуальним законодавством;

- Крім того, за наслідками звернення позивача із заявою про зменшення розміру позовних вимог, Фондом зазначено про зняття ОСОБА_8 через касу готівки в сумі 47 251 214,43 грн (первісно зазначену суму 47 235 404,43 грн зменшено), та в прохальній частині позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 шкоду в розмірі 47 251 214,43 грн, у той час як за змістом мотивувальної частини загальний розмір шкоди за кредитними договорами № 04КЛ/54/1819/ЮР від 16.04.2013, № 04КЛ/61/1818/ЮР від 07.05.2013, № 04КЛ/158/1638/ЮР від 16.11.2012, № 04КЛ/27/1673/ЮР від 06.03.2013 складає 47 234 624,43 грн.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 у справі № 910/9156/20 клопотання гр. ОСОБА_7 , гр. ОСОБА_13 , гр. ОСОБА_9 про призначення у даній справі судової економічної експертизи задоволено. Призначено у справі № 910/9156/20 судову економічну експертизу. Проведення судової економічної експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 6). На вирішення експертів винесено наступні питання:

- Чи підтверджується бухгалтерськими та первинними документами зняття готівки через касу та/або рахунку Акціонерного товариства "ФОРТУНА-БАНК" на загальну суму 28 610 217,16 грн за кредитними договорами (перелік кредитних договорів наведено в ухвалі)?

- Чи підтверджується бухгалтерськими та первинними документами зняття готівки ОСОБА_8 через касу та/або рахунку Акціонерного товариства "ФОРТУНА-БАНК" на загальну суму 47 234 624,43 грн за кредитними договорами (перелік кредитних договорів наведено в ухвалі)?

- Чи відповідають наявні у матеріалах справи розрахунки Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, додані до позовної заяви, заяви про зміну предмету позову умовам кредитних договорів (перелік кредитних договорів наведено в ухвалі)?

- Яка дійсна заборгованість (сума простроченої заборгованості за кредитом, сума заборгованості за процентами по кредиту, сума заборгованості за комісією по кредиту, сума пені за наявності), що існувала станом на 25.06.2020 за кредитними договорами (перелік кредитних договорів наведено в ухвалі)?

- Який розмір матеріального збитку, з урахуванням вартості активів ліквідаційної маси Акціонерного товариства "ФОРТУНА-БАНК, затверджених рішенням виконавчої дирекції Фонду № 2017 від 08.08.2019 року, яка станом на 01.07.2019 року становить: балансова вартість активів (без врахування резервів та переоцінки) - 2 704 481 394,00 грн.; оціночна вартість активів - 625 412 276,00 грн., станом на дату проведення експертної оцінки, завданий Акціонерному товариству "ФОРТУНА-БАНК" від кредитування (перелік кредитних договорів наведено в ухвалі)?

- Чи достатньо майна (активів) Акціонерного товариства "ФОРТУНА-БАНК" на момент виведення його з ринку 21.02.2017, дати відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "ФОРТУНА-БАНК" рішенням правління Національного банку України № 89-рш, для розрахунків з кредиторами відповідно до акцептованих банком кредиторських вимог?

- Чи є продаж Фондом гарантування вкладів фізичних осіб за найнижчою ціною прав вимог у складі пулу активів банків № лоту: GL19N213559 та № лоту: F170GL38061, за кредитними договорами (перелік кредитних договорів наведено в ухвалі) наслідком недостатності майна Банку для розрахунків з кредиторами відповідно до акцептованих Банком кредиторських вимог, та у якому розмірі?

Для проведення експертизи матеріали справи № 910/9156/20 постановлено надіслати до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 6).

Попереджено експертів, які безпосередньо проводитимуть судову експертизу, про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384, 385 Кримінального кодексу України (далі - КК України) за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Повідомлено експертів про те, що відповідно до ч. 8 ст. 98 ГПК України, якщо під час проведення судової експертизи будуть встановлені обставини, що мають значення для справи, з приводу яких експертам не були поставлені питання, вони мають право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Постановлено по закінченню експертизи висновки та матеріали справи № 910/9156/20, а також документи, що підтверджують витрати, пов`язані з проведенням експертизи, надіслати до господарського суду.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи, на даній стадії розгляду покладено на відповідача-7 - гр. ОСОБА_8 , яку зобов`язано оплатити рахунок за проведення експертизи, виставлений експертною установою, та надати суду докази такої оплати.

Зобов`язано сторони представити в розпорядження експертів, на їх вимогу, документи, матеріали та об`єкт дослідження, необхідні для проведення експертизи.

Попереджено сторони про майнову відповідальність за невиконання вимог ухвали господарського суду.

Провадження у справі № 910/9156/20 зупинено на час проведення судової економічної експертизи та отримання її результатів.

Ухвалу суду мотивовано тим, що з огляду на специфіку правової природи і спірних правовідносин, суд погодився з доводами відповідачів щодо необхідності застосування спеціальних знань для з`ясування всіх обставин, що складають предмет доказування у даній справі, враховуючи при цьому те, що позивачем надано суду значний обсяг первісної документації, який загалом складає понад 30 томів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з ухвалою Господарського суду міста Києва 09.04.2025 у справі № 910/9156/20, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", ст. 76, 86, 98, 99 ГПК України, а справу передати до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Зокрема, скаржник зазначає, що предметом доказування у даній справі є очевидне невиконання пов`язаними з Банком особами своїх обов`язків. Матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги та які свідчать, що однією із цілей кредитування було отримання майнової вигоди за посередництва пов`язаних осіб Банку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2025 (колегія суддів у складі: головуючого Демидової А.М., суддів Владимиренко С.В., Ходаківської І.П.) задоволено клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 у справі № 910/9156/20; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 у справі № 910/9156/20; розгляд апеляційної скарги призначено на 08.09.2025 о 09:50; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 05.09.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 у справі № 910/9156/20; відкладено розгляд апеляційної скарги на 07.10.2025 об 11:00.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2025 відкладено розгляд апеляційної скарги на 10.11.2025 о 10:20.

Позиції учасників справи

Гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 подали до Північного апеляційного господарського суду відзиви на апеляційну скаргу, в яких просять відмовити в її задоволенні, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, посилаючись на те, що документальну обґрунтованість економічного показника майнової шкоди, збитків віднесено до завдань економічної експертизи (підпункт 2.1 пункту 2 розділу ІІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, що затверджені наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998).

ОСОБА_7 також подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, зазначаючи про обґрунтованість вказаної ухвали.

Явка представників учасників справи

У судовому засіданні 10.11.2025 взяли участь представники позивача (в залі суду), відповідач-3 (у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду), відповідач-4 (в залі суду) та представник відповідачів-6, 7, 8 (у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду).

Відповідачі-1, 2, 5, 9 та третя особа або їхні представники в судове засідання не з`явились. Усі учасники справи належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Станом на час судового засідання клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду не надходило.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка в судове засідання відповідачів-1, 2, 5, 9 та третьої особи або їхніх представників не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи аргументи апеляційної скарги і доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні зазначених осіб.

Представники позивача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали і просили суд її задовольнити.

Відповідачі-3, 4 та представник відповідачів-6, 7, 8 у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечували і просили суд залишити її без задоволення.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Як визначено у ст. 1 Закону України "Про експертизу", судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Така правова позиція Верховного Суду викладена, зокрема, в постанові від 23.05.2023 у справі № 914/1883/22.

У постанові від 09.10.2018 у справі № 908/2261/17 Верховний Суд наголосив, що необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд зіштовхується з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їхню оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи (правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 28.01.2025 у справі № 922/304/24, від 27.04.2021 у справі № 927/685/20, від 12.05.2021 у справі № 922/1791/20).

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (далі - Інструкція), одним із видів експертизи є економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006 зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Як обґрунтовано враховано місцевим господарським судом, до предмета доказування у даній справі входить, насамперед, встановлення наявності або відсутності збитків, які було завдано відповідачами - членами правління та кредитного комітету Банку, внаслідок прийняття ними рішень стосовно кредитування позичальників у великих розмірах під неліквідне забезпечення, які прямо суперечили інтересам Акціонерного товариства "ФОРТУНА-БАНК" та його кредиторів.

Таким чином, суду під час розгляду справи необхідно встановити наявність/відсутність протиправної діяльності відповідачів, яка суперечила інтересам Банку і його кредиторів та призвела до заподіяння збитків Банку.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові Верховного Суду від 04.06.2024 у справі № 916/3724/21, яку правомірно враховано судом, негативні наслідки від неправомірних дій пов`язаних із банком осіб як для банку, так і для його кредиторів (вкладників) настають саме з моменту віднесення банку до категорії неплатоспроможних та запровадження у банку тимчасової адміністрації, оскільки саме з моменту віднесення банку до категорії неплатоспроможних та запровадження у банку тимчасової адміністрації у банку припиняється будь-яка діяльність, пов`язана зі здійсненням розрахункових операцій, повернення депозитів вкладників тощо. При цьому розмір недостатності майна банку для задоволення вимог всіх кредиторів має бути виявлений Фондом на підставі затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів та акта формування ліквідаційної маси банку шляхом відповідних розрахунків.

Отже, судом правильно визначено, що під час розгляду справи мають бути встановленими: розмір збитків Банку від конкретного правочину (балансова вартість активу на дату початку виведення Акціонерного товариства "ФОРТУНА-БАНК" з ринку, розмір грошових коштів, фактично стягнутих за рішенням суду та включених до ліквідаційної маси, оціночна вартість активу, визначена незалежним оцінювачем у процедурі ліквідації, вартість продажу такого активу в процесі ліквідації Банку) та їх причини; розмір недостатності майна Банку для розрахунків з кредиторами (як мінімальний розмір збитків Банку та шкоди, завданої кредиторам Банку невиваженою інвестиційною політикою, ризикованою кредитною діяльністю, бездіяльністю відповідачів, що призвело до неплатоспроможності та ліквідації Банку).

При цьому судом враховано, що відповідачі, заперечуючи проти позовних вимог, посилаються на те, що долучені позивачем до матеріалів справи довідки щодо розміру збитку фіксують лише суму, списану у збиток за фактами продажу відповідного майна, що не свідчить про наявність шкоди та не кореспондує з розміром такої шкоди, оскільки за умови визначення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб розміру заподіяної Акціонерному товариству "ФОРТУНА-БАНК" шкоди через суму, списану у збиток, тобто як різниця між балансовою вартістю (заборгованістю) на дату продажу активу та сумою, отриманою від його продажу Фондом, саме від Фонду залежало, на яких умовах і за якою вартістю було здійснено продаж, тому розмір отриманих сум коштів від відчуження активів є наслідком діяльності виключно Фонду та заходів, які ним вчинялися з моменту визнання Банку неплатоспроможним, правомірність яких не є презюмованою.

Наразі, на підтвердження викладених у позовній заяві доводів та обґрунтувань позовних вимог Фондом гарантування вкладів фізичних осіб надано відповідні докази, зокрема, копії рішень кредитного комітету та правління щодо погодження відповідних активних операцій, кредитних договорів та договорів застави, виписки по рахунках позичальників та інших клієнтів банку, виписки на підтвердження реалізації активів, копії договорів про відступлення права вимоги за договорами кредиту, копію звіту уповноваженої особи Фонду про завершення ліквідаційної процедури Акціонерного товариства "ФОРТУНА-БАНК", копії рішень виконавчої дирекції Фонду про затвердження умов продажу активів (майна) Банку, а також первинні документи на підтвердження отримання фізичними особами коштів від кредитних траншів з операцій кредитування груп юридичних осіб (копії меморіальних ордерів, платіжних доручень, заяв на видачу готівки тощо), скріншоти з програмного комплексу "Операційний день банку", аналітичні довідки щодо обліку руху коштів за рахунками обліку кредитної заборгованості та цільовим використанням коштів, отриманих позичальниками за кредитними договорами та відповідні розрахунки.

Апеляційний господарський суд вважає, що суд першої інстанції, врахувавши наведене вище, специфіку правової природи спірних правовідносин, значний обсяг первісної документації та наданих сторонами доказів, який загалом складає понад 30 томів, дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності застосування спеціальних знань для з`ясування всіх обставин, що складають предмет доказування у даній справі.

Таким чином, судом правомірно встановлено, що для роз`яснення питань, які виникли при вирішенні даного спору, необхідні спеціальні знання, тож без проведення судової експертизи неможливо вирішити даний спір по суті. Водночас жодною зі сторін спору не наданий висновок експерта із зазначених вище питань.

З огляду на викладене, з урахуванням обставин справи, з метою виключення суперечностей та неоднозначностей у наданих сторонами на підтвердження своїх правових позицій доказів, а також зважаючи на те, що в процесі розгляду справи виникла необхідність у роз`ясненні питань, які потребують спеціальних знань, а саме встановлення наявності/відсутності матеріального збитку та його дійсного розміру, з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження усіх матеріалів справи та фактичних обставин спору, оскільки без проведення судової експертизи неможливо вирішити даний спір по суті, а відтак і надати оцінку обґрунтованості викладених в позовній заяві тверджень позивача та заперечень відповідачів, а також додатково враховуючи значний обсяг наданих сторонами доказів, їх зміст та складність арифметичних розрахунків, зокрема, на підставі 14 кредитних договорів, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення клопотання відповідачів-6, 7, 8 та призначення економічної експертизи у даній справі.

Згідно із ч. 3 ст. 99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Відповідно до ч. 4-6 ст. 99 ГПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Отже, визначення питань, які ставляться на вирішення експерта, належить до дискреційних повноважень суду.

У поданому клопотанні про призначення економічної експертизи (уточнена редакція клопотання від 28.03.2025) наведено перелік питань для винесення на вирішення експерта та запропоновано доручити проведення судової економічної експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Відповідачем-3 в поданій 12.03.2025 заяві наведено перелік питань для проведення експертизи та підтримано пропозицію щодо обраної експертної установи.

Судом першої інстанції визначено питання, з яких має бути проведена експертиза, з урахуванням питань, запропонованих відповідачами на вирішення експертизи, предмета доказування у даному спорі та Інструкції і Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. До державних спеціалізованих установ належать, зокрема, науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України.

Судом першої інстанції обґрунтовано доручено проведення експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, оскільки вказана експертна установа відповідно до положень ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" відноситься до суб`єктів судово-експертної діяльності, експерти Київського науково-дослідного інституту судових експертиз мають необхідну для проведення зазначених експертних досліджень кваліфікацію та обладнання відповідного рівня, виконують експертизи більш ніж як за 96 експертними спеціальностями, серед яких, зокрема, економічна експертиза, у зв`язку із чим судом надано пріоритет саме зазначеному Інституту.

Згідно із ч. 1 ст. 103 ГПК України експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 ГПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи.

Відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку про надіслання матеріалів даної справи до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення експертизи.

В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (ч. 5 ст. 100 ГПК України).

На виконання вищенаведеної норми місцевим господарським судом попереджено експертів, які безпосередньо проводитимуть судову експертизу, про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384, 385 КК України, за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про судову експертизу" витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Згідно із ч. 2 ст. 125 ГПК України суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією.

Оскільки саме відповідачі (гр. ОСОБА_7 , гр. ОСОБА_8 , гр. ОСОБА_9 ) звернулися до суду з клопотанням про призначення у даній справі судової економічної експертизи та самі визначили особу, на яку слід покласти витрати на проведення експертизи, суд першої інстанції обґрунтовано визнав за доцільне оплату за проведення призначеної судом експертизи покласти на гр. ОСОБА_8 , яку зазначено у відповідному клопотанні відповідачів.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

У зв`язку з призначенням у даній справі судової економічної експертизи матеріали справи підлягають направленню до експертної установи, а відсутність матеріалів справи у суді унеможливлює подальший розгляд справи, тому, з урахуванням тривалості проведення експертизи та обмеження процесуальних строків, суд першої інстанції правомірно зупинив провадження у даній справі до закінчення проведення судової експертизи та повернення матеріалів справи до суду.

Зупинення провадження у справі обумовлене наявністю обставин, які є підставою для такого зупинення в силу вимог процесуального закону та які мають істотне значення для правильного вирішення спору, тому зупинення провадження у цій справі на час проведення експертизи є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону, у зв`язку із чим не може вважатись затягуванням розгляду справи та не свідчить про порушення судом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, § 54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що в даній справі надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, ухвала Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 у справі № 910/9156/20 є обґрунтованою, відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2025 у справі № 910/9156/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і не підлягає оскарженню.

У зв`язку з перебуванням суддів Демидової А.М., Владимиренко С.В., Ходаківської І.П. з 17.11.2025 по 21.11.2025 (включно) на навчанні в Національній школі суддів України, повна постанова складена та підписана у перший робочий день після закінчення навчання - 24.11.2025.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська