ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
по справі про банкрутство
24.11.2025р. Справа №15/65б
за заявою - Державної податкової інспекції у Калінінському районі, м.Донецьк
до боржника - Закритого акціонерного товариства Агрошляхбуд, м.Донецьк
Суддя Левшина Г.В.
за участю секретаря судового засідання Ревенко Д.С.
Представники сторін:
від кредиторів: не з`явився
від боржника: не з`явився
За заявою ДПІ у Калінінському р-ні м.Донецьк Арбітражним судом Донецької області порушена справа №15/65Б про банкрутство відсутнього боржника ЗАТ „Агрошляхбуд, м.Донецьк.
Постановою суду від 04.04.2001р. боржник визнаний банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура та призначений ліквідатор.
Ухвалою суду від 02.08.2001р. затверджений звіт та ліквідаційний баланс ЗАТ Агрошляхбуд, м.Донецьк, провадження по справі №15/65Б припинено.
Ухвалою від 26.04.2005р. за нововиявленими обставинами скасована ухвала господарського суду від 02.08.01р. про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ЗАТ Агрошляхбуд, м.Донецьк; строк ліквідаційної процедури встановлений на 3 місяця до 26.07.2005р. та призначений ліквідатор боржника арбітражний керуючий Матвейчук Д.В.
Ухвалою суду від 11.04.2006р. призначений новий ліквідатор арбітражний керуючий Шолохова І.Б. та строк ліквідаційної процедури встановлений до 11.07.2006р.
Ухвалою суду від 08.08.2007р. призначений новий ліквідатор арбітражний керуючий Гринько А.А. та строк ліквідаційної процедури встановлений до 08.02.2008р.
Ухвалою суду від 25.02.2008р. строк ліквідаційної процедури продовжений до 08.08.2008р.
Ухвалою суду від 29.03.2012р. призначений новий ліквідатор боржника - арбітражний керуючий Парамонова Л.О., строк ліквідаційної процедури встановлений на 6 місяців до 29.09.2012р.
Ухвалою суду від 25.03.2013р. строк ліквідаційної процедури продовжений до 25.06.2013р.
Ухвалою суду від 01.10.2013р. призначений новий ліквідатор боржника - арбітражний керуючий Гринько А.А., строк ліквідаційної процедури встановлений на 3 місяці до 01.01.2014р.
Ухвалою суду від 26.12.2013р. строк ліквідаційної процедури продовжений до 01.07.2014р.
У зв`язку з проведенням антитерористичної операції справа №15/65б про банкрутство Закритого акціонерного товариства „Агшрошляхбуд, м.Донецьк була втрачена.
Ухвалою суду від 14.02.2017р. відновлено втрачену справу №15/65б про банкрутство Закритого акціонерного товариства „Агшрошляхбуд частково на стадії ліквідаційної процедури в обсязі наданих документів.
Дана справа перебувала в провадженні судді ОСОБА_1 на стадії ліквідаційної процедури і розгляд її не завершено.
Розпорядженням керівника апарату суду №02-01/128 від 01.03.2023р., у зв`язку із прийняттям Вищою радою правосуддя рішення від 21.02.2023р. про звільнення судді ОСОБА_1 у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл справи №15/65б.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2023р. для розгляду даної справи визначено суддю Левшину Г.В.
06.10.2025р., судом на відповідний запит отримано довідку щодо кандидатури арбітражного керуючого, згідно якої автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), визначено Рибачука Валерія Володимировича (свідоцтво №830 від 22.05.2013 року).
Ухвалою суду від 09.10.2025р. запропоновано арбітражному керуючому Рибачуку Валерію Володимировичу до 30.10.2025р. надати господарському суду Донецької області заяву про згоду на участь у даній справі з повідомленням щодо неналежності до жодної з категорії осіб, зазначених у частині другій ст.11 Кодексу України з процедур банкрутства.
31.10.2025р. через підсистему «Електронний суд» від Головного управління ДПС в Донецькій області надійшла заява, за змістом якої кредитор, зокрема, повідомив про те, що наразі у податкового органу відсутня кандидатура арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у даній справі, у зв`язку з чим він вважає за можливе здійснення судом нового запиту на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі №15/65б шляхом автоматичного відбору з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України. Одночасно, кредитор підкреслив можливість здійснення подальшого провадження по справі №15/65б, бо наразі ліквідаційна процедура не завершена, а кредиторські вимоги, зокрема, кредитора ГУ ДПС у Донецькій області, не погашені.
У судове засідання 03.11.2025р. учасники справи не з`явились.
Ухвалою суду від 03.11.2025р. відкладено судове засідання на 24.11.2025 року об 11:50 год.; встановлено здійснити повторний електронний запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у даній справі; повторно зобов`язано комітет кредиторів Закритого акціонерного товариства Агрошляхбуд в строк до дати судового засідання надати пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатора банкрута та визначити джерела покриття витрат на виплату грошової винагороди арбітражному керуючому та понесених ним витрат.
06.11.2025р., судом на відповідний запит отримано довідку щодо кандидатури арбітражного керуючого, згідно якої автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), визначено Городніщеву Єлизавету Олегівну (свідоцтво №2114 від 02.05.2024 року).
Ухвалою суду від 06.11.2025р. запропоновано арбітражному керуючому Городніщевій Єлизаветі Олегівні до 17.11.2025р. надати господарському суду Донецької області заяву про згоду на участь у даній справі з повідомленням щодо неналежності до жодної з категорії осіб, зазначених у частині другій ст.11 Кодексу України з процедур банкрутства.
21.11.2025р. через підсистему «Електронний суд» від Головного управління ДПС в Донецькій області надійшла заява, за змістом якої кредитор вкотре повідомив суд про неможливість визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі, у зв`язку із чим просив суд здійснити повторний запит до автоматизованої системи з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.
У судове засідання 24.11.2025р. учасники справи не з`явились. Заяв або клопотань з процесуальних питань, в тому числі, про участь в судовому засіданні 24.11.2025р. в режимі відеоконференції до суду не подано.
Станом на теперішній час арбітражним керуючим Городніщевою Є.О. заява про участь у справі про банкрутство №15/65б не подана. Кредиторами кандидатура арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі суду не надана. Заяв про участь у справі про банкрутство від арбітражних керуючих до суду не надходило.
Вирішуючи питання подальшого провадження у справі №15/65б про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Агрошляхбуд» (далі ЗАТ «Агрошляхбуд»), суд виходить з таких мотивів.
Відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно із ч.6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.
21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства. Зазначений Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
З урахуванням приписів Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства подальший розгляд справи №15/65б про банкрутство ЗАТ «Агрошляхбуд» судом здійснюється відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.
Провадження у справі №15/65б про банкрутство ЗАТ «Агрошляхбуд» перебуває на стадії ліквідації з 04.04.2001р.
Згідно з частинами 1, 2 статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:
господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо;
строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав;
у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;
припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;
відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;
продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Кодексом;
скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;
припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута (ч.1).
Протягом 15 днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть зобов`язання щодо відшкодування збитків, завданих таким ухиленням. Ліквідатор має право замовити виготовлення дублікатів печатки та штампів у разі їх втрати (ч.2).
Відповідно до ст.10 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника.
Статтею 28 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що арбітражний керуючий для виконання повноважень ліквідатора призначається господарським судом за клопотанням комітету кредиторів.
Законодавством передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури. Так, частинами 1, 2 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:
приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження;
виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;
проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута;
аналізує фінансовий стан банкрута;
виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;
формує ліквідаційну масу;
заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;
має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;
з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту;
заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими;
подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;
вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;
передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню;
продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом;
подає відомості (інформацію), необхідні для ведення Єдиного реєстру боржників, відносно яких відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства;
у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу;
веде реєстр вимог кредиторів;
подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення;
здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство;
здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства.
Частиною 1 ст.60 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що у постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Кодексом, з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України
У разі відсторонення арбітражного керуючого, визначеного Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою, від виконання повноважень до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про обрання арбітражного керуючого (Пункт 5 частина 5 ст.48 Кодексу України з процедур банкрутства).
Також, прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого належить до компетенції комітету кредиторів (пункт 4 частина 8 ст.48 КУзПБ).
Редакцією Закону про банкрутство, чинною до 21.10.2019р. (ст.115), та Кодексом України з процедур банкрутства (ст.30) встановлено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду та визначено порядок і умови оплати діяльності арбітражного керуючого.
Отже виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора у справі про банкрутство обумовлюється тим, що надання таких послуг є оплатним, у тому числі за рахунок кредиторів у справі про банкрутство.
Джерелами сплати грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора у справі про банкрутство можуть бути як кошти, отримані від виробничої діяльності підприємства боржника, так і кошти, що сплачуються кредиторами у встановленому Законом про банкрутство і Кодексом порядку.
Як вже було вище зазначено, суд неодноразово зобов`язував кредиторів у справі визначитись стосовно кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором ЗАТ «Агрошляхбуд» на підставі ст.28 Кодексу України з процедур банкрутства.
В свою чергу, Головне управління ДПС в Донецькій області повідомило суд про відсутність кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі №15/65б та заявило клопотання про здійснення судом запитів на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого.
Господарським судом були здійснені відповідні запити щодо автоматизованого визначення кандидатури ліквідатора, однак за наслідком цих запитів, визначені кандидатури арбітражних керуючих не надали згоду на призначення ліквідатором у справі №15/65б.
З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для здійснення повторного запиту на визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі з огляду на безрезультатність означених запитів.
Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання кредитора, у тому числі з тих мотивів, що визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення у справі про банкрутство належить перед усім до компетенції кредиторів, а не є обов`язком суду.
Так, одним з основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника. При цьому, що кредитори, беручи участь у справі про банкрутство, мають не тільки певні процесуальні права, зокрема, на задоволення своїх грошових вимог за рахунок активів ліквідаційної маси, а й як учасник провадження (сторона) може нести певні обов`язки, пов`язані з розглядом провадження у справі (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2023р. у справі №5002-17/1718-2011).
Приписи Кодексу України з процедур банкрутство передбачають, що участь кредитора у справі про банкрутство не може бути формальною. Будучи учасником такого провадження кредитор наділений широким обсягом прав та повноважень, в тому рахунку правом на звернення до суду в межах провадження у справі про банкрутство із заявою про визнання недійсними правочинів боржника (стаття 42 КУзПБ), прийняття рішення про обрання арбітражного керуючого у разі відсторонення арбітражного керуючого (п.5 ч.5 ст.48 КУзПБ), звернення до господарського суду з клопотанням про призначення іншого арбітражного керуючого (п.4 ч.8 ст.48 КУзПБ), звернення зі скаргою на дії (бездіяльність) ліквідатора (ч.6 ст.61 КУзПБ), визнання недійсним правочину, вчиненого з порушенням порядку підготовки та проведення аукціону (стаття 73 КУзПБ), реалізуючи які він має діяти своєчасно та у належний спосіб.
Як особа зацікавлена у задоволені наявних в нього грошових вимог до боржника у повному обсязі, кредитор має діяти розсудливо та проявляти уважність щодо стану ведення справи про банкрутство, зокрема цікавитися вжитими ліквідатором діями у ліквідаційній процедурі та заходами направленими на виявлення, розшук та повернення майна банкрута, ефективністю таких заходів та вчиняти відповідні дії, передбачені його обсягом прав та повноважень, тощо.
Саме від таких дій кредитора залежить досягнення основної мети його участі у справі про банкрутство - задоволення (погашення) його вимог.
Проте з матеріалів справи вбачається, що кредитори не приймали активної участі у справі про банкрутство боржника, що проявляється у тому, що кредиторами не ініційовано питання щодо скликання зборів кредиторів у відповідному складі для вирішення тих чи інших питань у даній справі (зокрема, щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора у справі про банкрутство та/або прийняття рішення щодо подальшого розгляду справи).
При цьому, будь-яких заяв про відмову від своїх вимог до боржника, кредиторами, задля припинення своєї участі у процедурі банкрутства як учасниками провадження (сторони у справі), до суду подано не було.
Суд вкотре наголошує на тому, що процедури банкрутства за вимогами Кодексу України з процедур банкрутства мають строковий характер. Зокрема, у відповідності до частини 1 статті 58 Кодексу України з процедур банкрутства у ліквідаційній процедурі ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника. у строк що не перевищує 12 місяців.
В силу приписів Кодексу України з процедур банкрутства проведення процедури банкрутства ліквідації боржника без участі арбітражного керуючого є неможливим, тому у випадку припинення повноважень ліквідатора у справі про банкрутство належить одночасно призначити нового ліквідатора арбітражного керуючого.
Втім, судом констатовано, що станом на 24.11.2025р. ліквідаційна процедура не завершена, питання призначення нового ліквідатора у справі не вирішено з об`єктивних причин, а поведінка кредиторів свідчить про відсутність реальної зацікавленості у продовженні ліквідаційної процедури ЗАТ «Агрошляхбуд», та як наслідок досягнення її основної мети.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції, учасником якої є Україна, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сюрмелі проти Німеччини" від 08.06.2006 визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції тривалість судового провадження, яке продовжувалося у судах понад 16 років та відсутність ефективних засобів оскарження затяжного характеру триваючого розгляду цивільної справи в національному законодавстві Німеччини.
Отже, у разі тривалого здійснення провадження у справі про банкрутство через неможливість його завершення із застосуванням спеціальних норм законодавства про банкрутство суд має право застосувати загальні процесуальні норми з метою забезпечення права на справедливий суд в розумінні строків розгляду справи і забезпечення балансу інтересів кредиторів та боржника під час судового провадження.
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
Водночас на державні органи покладено обов`язок щодо дотримання принципу ''належного урядування'' і ті з них, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення ЄСПЛ від 20.11.2011 у справі ''Рисовський проти України'').
Предметом провадження у справі про банкрутство є досягнення легітимної мети визначеної Законом про банкрутство і Кодексом України з процедур банкрутства, якими встановлено умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.
Враховуючи, що провадження у справі №15/65б про банкрутство ЗАТ «Агрошляхбуд» на стадії ліквідаційної процедури триває понад 24 роки, протягом тривалого часу ліквідаційна процедура об`єктивно не здійснюється у зв`язку з відсутністю ліквідатора, пасивною поведінкою кредиторів у справі щодо погодження кандидатури ліквідатора, безрезультатністю вжитих судом дій щодо визначення кандидатури арбітражного керуючого для участі у даній справі в якості ліквідатора, суд вважає, що вказані вище обставини в їх сукупності унеможливлюють успішне завершення процедури банкрутства боржника та позбавляють можливості досягнення легітимної мети Закону про банкрутство і Кодексу України з процедур банкрутства.
Порядок та підстави закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) встановлені ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства.
Оскільки неприйняття внаслідок бездіяльності зборами (комітетом) кредиторів рішення про обрання арбітражного керуючого у разі відсторонення арбітражного керуючого та відсутність звернення комітету кредиторів до господарського суду з клопотанням про призначення іншого арбітражного керуючого, та як наслідок відсутність арбітражного керуючого-ліквідатора у справі про банкрутство, унеможливлює подальше провадження у цій справі, а Кодекс України з процедур банкрутства не встановлює відповідної підстави для закриття провадження у справі про банкрутство в такому випадку, проте не визначає й вичерпного переліку підстав для закриття провадження, суд вбачає наявність правових підстав для закриття провадження у справі про банкрутство ЗАТ «Агрошляхбуд» на підставі приписів п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України з причин відсутності предмету спору.
Аналогічна правова позиція щодо закриття провадження у справі про банкрутство у зв`язку з об`єктивною неможливістю здійснити розгляд справи упродовж розумного строку та неможливістю досягнення легітимної мети Закону про банкрутство викладена в постановах Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 10.12.2019р. у справі №906/1290/15 та від 17.04.2024р. у справі №5006/27/116б/2012.
Вказані обставини в їх сукупності, а також відсутність встановлення обставин щодо наявності рухомого/нерухомого майна боржника, унеможливлюють успішне завершення процедури банкрутства боржника та позбавляють можливості досягнення легітимної мети Кодексу України з процедур банкрутства, що через призму судового контролю у цій категорії справ, не можуть бути залишені поза увагою господарського суду під час вирішення питання закриття провадження у справі про банкрутство боржника.
Таким чином, для забезпечення принципів розгляду справи впродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, для правової певності кредиторів, вимоги яких є визнаними за судовими рішеннями та не можуть задовольнятися через існуючий мораторій у справі про банкрутство, суд вважає за необхідне прийняти у даній справі рішення про закриття провадження у справі про банкрутство, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначеною судовою практикою Європейського суду з прав людини, яка зобов`язує органи національної юрисдикції вживати належних заходів до бездіяльності та затягування розгляду справ, а також п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України та ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства.
Суд звертає увагу кредиторів, що з метою вирішення у майбутньому проблеми банкрутства підприємств, майно яких перебуває у зоні активних бойових дій або на тимчасово окупованій території України, у Кодексі України з процедур банкрутства впроваджено положення, яке передбачає можливість поновлення провадження у справі про банкрутство.
Так, у разі, якщо після закриття провадження у справі буде виявлено майно банкрута, достатнє для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі, суд за клопотанням учасника справи може поновити провадження у справі (абз.2 ч.3 ст.65 Кодексу України з процедур банкрутства).
Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст.28, 30, 48, 90 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст.231-235, 255-257 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
Повний текст ухвали підписано в судовому засіданні 24.11.2025 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г.В. Левшина