ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.11.2025 Справа № 914/3574/25

Суддя Господарського суду Львівської області Гоменюк З.П., розглянувши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українка», м. Львів

про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви

у справі №914/3574/25

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів

Мачеус Василь Васильович, м. Львів

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області 21.11.2025 (вх.№3970) надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Українка» про забезпечення позову до подачі позовної заяви у якій просило суд накласти арешт на спірне майно: нежитлові приміщення першого поверху площею 29,1 кв.м за адресою: м. Львів, вул. Краківська, 26, позначені в технічному паспорті літерами 25-1, 25-2 (після реконструкції площа об`єкта складає понад 33 кв.м., згідно з техпаспортом БТІ).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2025, справу №914/3574/25 передано на розгляд судді Гоменюк З.П.

Така заява мотивована тим, що заявник має намір звернутися до Господарського суду Львівської області з позовною заявою до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, ОСОБА_1 та Управління комунального майна про повернення майна з чужого незаконного володіння.

Відтак, заявник зазначає про те, що у 1999 році Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» у незаконний спосіб та без будь-яких правових підстав зареєструвало право власності на будинок АДРЕСА_1 за Територіальною громадою м. Львова в особі Львівської міської ради вказавши як підставу для реєстрації права власності рішення Шевченківського райвиконкому м. Львова № 192 від 14 квітня 1987 року «Про затвердження реєстру житлових будинків, які належать місцевим Радам народних депутатів по Шевченківському району».

При проведенні даної реєстрації був привласнений реєстраційний номер 5768 в книзі № 6, який належить ТзОВ «Українка» (заявнику).

В подальшому, 08.12.1999 між Управлінням приватизації майна Львівської міської ради (продавець) і фізичною особою ОСОБА_1 (покупець) укладено Договір № 177 купівлі-продажу будівлі (споруди, приміщення) шляхом викупу, згідно з яким продавець передав покупцю у власність нежитлове приміщення „першого поверху 29,1 кв.м. за адресою : м. Львів, вул..Краківська,26, позначене в технічному паспорті літерами 25-1, 25-2, яке належить Львівській міській раді на підставі рішення Шевченківського райвиконкому м. Львова від 14.04.1987 р. № 192.

Тобто, за твердженням заявника, приміщення, яке є власністю ТзОВ «Українка» було незаконно відчужено на користь третьої особи.

Внаслідок цього заявник просить суд для ефективного захисту майнових інтересів ТзОВ «Українка», забезпечення можливості реального виконання судового рішення, є необхідним вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно: нежитлові приміщення першого поверху площею 29,1 кв.м за адресою: м. Львів, вул. Краківська, 26, позначені в технічному паспорті літерами 25-1, 25-2 (після реконструкції площа об`єкта складає понад 33 кв.м., згідно з техпаспортом БТІ).

Таким чином, на думку заявника, не вжиття заходів забезпечення позову про які останній просить суд, у майбутньому унеможливить виконання рішення про стягнення заборгованості з відповідача.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд зазначає про наявність підстав для повернення заяви про забезпечення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: - накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; - забороною відповідачу вчиняти певні дії; - забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; - зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; - зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; - зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; - арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; - іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

18.10.2023 введено в дію положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами «№3200-IX від 29.06.2023».

Зазначеним законом внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими осіб, визначених частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, в обов`язковому порядку зобов`язано зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Відповідно до частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Судом встановлено, що заявником не зазначено про наявність або відсутність електронного кабінету.

Разом з цим, особа, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС, не позбавлена права на подання документів до суду в паперовій формі. Подібна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 31.10.2023 у справі №922/401/23.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, відомості про адресу електронної пошти. Проте, подана заява про забезпечення позову не містить інформації про електронну пошту відповідачів.

Суд, проаналізувавши подану позивачем заяву про забезпечення позову, встановив невідповідність заяви вимогам ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, а саме: недотримання заявником п. 2 ч. 1 статті - заява не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету та адресу електронної пошти відповідача.

Крім того, як встановлено судом, при поданні вказаної заяви заявник вказав як співвідповідача за майбутнім позовом Управління комунального майна із ЄДРПОУ 2085073. Однак, суд звертає увагу на те, що згідно отриманого витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, такої юридичної особи з присвоєним ЄДРПОУ 2085073 у реєстрі не значиться. Таким чином, заявником порушено вимоги щодо подання заяви про забезпечення позову, які передбачені п. 2 ч. 1 та ч. 2 ст. 139 ГПК України.

Також судом встановлено, що заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви підписано директором ТзОВ «Українка» Мачеусом В.В., однак до заяви не долучено доказів, які підтверджують повноваження підписанта, як директора заявника.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, зважаючи на те, що заявником не було додержано вимог ст. 139 Господарського процесуального кодексу України при поданні до Господарського суду Львівської області заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви, суд дійшов висновку повернути таку заяву заявнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Українка».

Керуючись ст. ст. 136, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариству з обмеженою відповідальністю «Українка» про забезпечення позову до подачі позовної заяви (вх.№3970 від 21.11.2025) - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та в строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Суддя Гоменюк З.П.