ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2025 р. Справа № 910/6228/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Мельничука О.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Штепа Д.Ю. (у режимі відеоконференції)

від відповідача: Мартинюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина"

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 (повний текст рішення складено та підписано 10.07.2025) (суддя Привалов А.І.)

у справі № 910/6228/25 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "АКРОН СЕРВІС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина"

про стягнення 313 800,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АКРОН СЕРВІС" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" (відповідач) про стягнення 313 800,00 грн, з яких: 298 500,00 грн - основний борг за договором № 23.06/21 про виконання робіт від 23.06.2021; 15 300,00 грн - основний борг за договором № 23/09/21 про надання послуг з обслуговування та ремонту обладнання системи контролю доступу до ліфта від 23.09.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 23.06/21 про виконання робіт від 23.06.2021 та за договором № 23.09/21 про надання послуг з обслуговування та ремонту обладнання системи контролю доступу до ліфта від 23.09.2021 в частині повної та своєчасної оплати виконаних робіт та наданих послуг.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 у справі № 910/6228/25 позов задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АКРОН СЕРВІС" 313 800,00 грн заборгованості та 3 765,60 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач виконав належним чином свої зобов`язання за договором № 23.06/21 про виконання робіт від 23.06.2021, тоді як відповідач виконані роботи не оплатив. У частині договору № 23.09/21 про надання послуг з обслуговування та ремонту обладнання системи контролю доступу до ліфта від 23.09.2021 відповідачем не оспорюється, що на виконання умов зазначеного договору у період із жовтня 2021 року по вересень 2022 року позивач надав йому послуги з технічного обслуговування і ремонту устаткування контролю доступу до ліфтів, підтримки ключів на загальну суму 91 800,00 грн, з яких було оплачено послуги на суму 76 500,00 грн, що підтверджується долученими до справи платіжними дорученнями та підписаним сторонами актом звірки взаєморозрахунків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 у справі № 910/6228/25, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 11, 204, 530, 525, 526, 610, 612, 626, 627,628, 837, 843, 844, 846, 849, 854 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), ст. 13, 14, 73, 74, 76, 77, 79, 236-238 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та прийняти нове рішення.

При цьому скаржник зазначає, що позивачем фактично не надано жодного доказу фактичного виконання ним робіт за договором № 23.06/21 про виконання робіт від 23.06.2021. Судом першої інстанції підтверджено, що позивачем не було додержано вимог ст. 201 ПК України, що, на думку скаржника, є доказом неведення діяльності в даний період.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2025 (колегія суддів у складі: головуючого Демидової А.М., суддів Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 у справі № 910/6228/25; розгляд апеляційної скарги призначено на 07.10.2025 о 09:50; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 05.09.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2025 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АКРОН СЕРВІС" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2025 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 у справі № 910/6228/25; оголошено перерву в судовому засіданні до 10.11.2025 о 10:30.

Позиції учасників справи

Позивач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на те, що під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають встановленим обставинам, юридична оцінка надана їм із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Явка представників учасників справи

У судовому засіданні 10.11.2025 взяли участь представник позивача (у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду) та представник відповідача (в залі суду).

У судовому засіданні представник відповідача (скаржника) вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд її задовольнити.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував і просив суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору № 23.06/21 про виконання робіт від 23.06.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" як замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю "АКРОН СЕРВІС" як виконавцем (далі - Договір про виконання робіт), виконавець зобов`язався виконати електромонтажні роботи та встановлення обладнання системи контролю доступу в кабіни ліфтів (далі - роботи), а замовник - прийняти та оплатити виконані роботи. Всі роботи виконуються з матеріалів та обладнання виконавця.

Згідно з п. 1.2 Договору про виконання робіт місце, технічні умови, кількісні та якісні показники робіт і обладнання визначені у Технічному завданні (додаток № 1), котрий є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 1.3 Договору про виконання робіт встановлено, що роботи можуть виконуватися, прийматися та оплачуватися частинами або в цілому.

Пунктом 2.1 Договору про виконання робіт визначено, що загальна вартість робіт за договором становить 298 500,00 грн за дванадцять ліфтів за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 67 (7, 8 будинок).

Згідно з пунктами 3.1, 3.2 Договору про виконання робіт замовник виконує попередню оплату у сумі 198 500,00 грн протягом п`яти календарних днів з моменту підписання договору по об`єкту. Остаточний розрахунок здійснюється після виконання робіт у сумі 100 000,00 грн. Оплата за цим договором згідно з рахунками виконавця.

У розділі 4 Договору про виконання робіт (п. 4.1, 4.2) передбачено: початок виконання робіт - протягом 5 календарних днів з моменту передплати. Строк виконання робіт - тридцять п`ять календарних днів від початку робіт, але не пізніше 31 серпня 2021 року.

Відповідно до п. 5.1 Договору про виконання робіт приймання-передача робіт проводиться сторонами протягом трьох робочих днів з моменту повідомлення виконавцем замовника про готовність робіт.

Пунктом 5.3 Договору про виконання робіт передбачено, що при відсутності або усуненні недоліків виконавець складає акт приймання виконаних робіт та передає роботи замовнику в порядку, встановленому цим договором.

Пунктом 5.4 Договору про виконання робіт встановлено, що замовник підписує акт, засвідчує підпис печаткою (якщо він її використовує) і у триденний строк повертає один примірник виконавцю. У випадку, якщо замовник у триденний строк не надав виконавцю підписаний зі своєї сторони примірник акта і не надав письмову мотивовану відмову від прийняття робіт, роботи вважаються такими, що виконані виконавцем якісно та у повному обсязі.

Згідно з пунктами 9.1, 9.2 Договору про виконання робіт цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором, але не більше 31 грудня 2021 року. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

На виконання умов Договору про виконання робіт позивачем виконано визначені вказаним договором роботи на загальну суму 298 500,00 грн.

Позивачем надіслано відповідачу вимогу від 19.02.2025 щодо виконання зобов`язання за Договором про виконання робіт, до якої додано рахунки на оплату № 159 від 23.06.2021 на суму 100 000,00 грн та № 315 від 31.08.2021 на суму 198 500,00 грн, а також два примірники акта надання послуг № 306 від 31.08.2021 для підписання.

Відповідач, у свою чергу, свої зобов`язання за Договором про виконання робіт не виконав, вказаний акт не підписав, вартість виконаних робіт, зазначених в акті надання послуг № 306 від 31.08.2021, не сплатив, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість у сумі 298 500,00 грн.

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю "АКРОН СЕРВІС" як виконавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" як абонентом було укладено договір № 23.09/21 про надання послуг з обслуговування та ремонту системи контролю доступу до ліфта від 23.09.2021 (далі - Договір про надання послуг), за яким абонент доручив, а виконавець прийняв на себе зобов`язання з технічного обслуговування і ремонту устаткування контролю доступу до ліфтів, підтримки ключів, далі - система, встановлена за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 67 (8 будинок).

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Договору про надання послуг вартість робіт з технічного обслуговування системи на момент підписання даного договору становить 7 650 грн з ПДВ на місяць. Оплата робіт здійснюється абонентом щомісячно не пізніше 25-го числа місяця.

Товариством з обмеженою відповідальністю "АКРОН СЕРВІС" на виконання умов Договору про надання послуг надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" передбачені цим договором послуги на загальну суму 91 800,00 грн, що підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаєморозрахунків.

Відповідач свої зобов`язання з оплати наданих послуг виконав неналежним чином, сплативши 76 500,00 грн, у зв`язку із чим у нього наявна заборгованість у розмірі 15 300,00 грн.

Вказані вище обставини і стали підставою для звернення Товариством з обмеженою відповідальністю "АКРОН СЕРВІС" із позовом у даній справі.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилався на те, що позивачем не надано жодного доказу, що у період із червня по грудень 2021 року відповідачу передався акт наданих послуг № 306 від 31.08.2021 на розгляд, відповідно до положень п. 5.1 Договору про виконання робіт, яким саме на позивача був покладений обов`язок повідомити відповідача про виконані роботи за вказаним договором.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із частиною першою статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається.

Частиною першою статті 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 ЦК України).

У ч. 1 ст. 853 ЦК України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

У ч. 1 ст. 854 ЦК України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до приписів ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджено, що 19.02.2025 позивач листом з описом вкладення надіслав відповідачу вимогу від 19.02.2025 щодо виконання зобов`язання за Договором про виконання робіт, до якої було додано рахунки на оплату № 159 від 23.06.2021 на суму 100 000,00 грн та № 315 від 31.08.2021 на суму 198 500,00 грн, а також два примірники акта надання послуг № 306 від 31.08.2021 для підписання.

Проте, вказаний акт відповідач залишив без підписання, а вимогу про сплату заборгованості - без відповіді та задоволення.

Як обґрунтовано враховано судом першої інстанції, умови Договору про виконання робіт не містять положень про наявність у відповідача обов`язку сплатити вартість виконаних позивачем робіт лише після реєстрації відповідної податкової накладної, що свідчить про необґрунтованість заперечень відповідача проти позову з посиланням на порушення виконавцем вимог статті 201 ПК України та не звільняє Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" від обов`язку сплатити вартість виконаних позивачем робіт за вказаним договором на суму 298 500,00 грн.

З урахуванням зазначеного, відсутності належних доказів надання відповідачем обґрунтованої відмови від прийняття робіт та підписання відповідного акта з переліком зауважень до виконаних робіт, а також доказів погашення вказаної заборгованості перед позивачем, оскільки сума основного боргу відповідача за Договором про виконання робіт, яка складає 298 500,00 грн, підтверджена належними доказами, беручи до уваги відсутність будь-яких зауважень до фактично виконаних позивачем робіт, відображених в акті № 306 від 31.08.2021, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором про виконання робіт у розмірі 298 500,00 грн.

У частині вимоги про стягнення заборгованості за Договором про надання послуг у розмірі 15 300,00 грн, судом правильно враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Судом встановлено, що на виконання умов Договору про надання послуг у період із жовтня 2021 року по вересень 2022 року позивачем надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" послуги з технічного обслуговування і ремонту устаткування контролю доступу до ліфтів, підтримки ключів на загальну суму 91 800,00 грн, з яких було оплачено послуги на суму 76 500,00 грн, що підтверджується долученими до справи платіжними дорученнями та підписаним сторонами актом звірки взаєморозрахунків.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 15 300,00 грн, що становить вартість технічного обслуговування системи за серпень та вересень 2022 року.

З огляду на викладене правомірним є висновок місцевого господарського суду про задоволення позову.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, § 54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що в даній справі надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного в даній справі судового рішення відсутні.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2025 у справі № 910/6228/25 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з перебуванням суддів Демидової А.М., Владимиренко С.В., Ходаківської І.П. з 17.11.2025 по 21.11.2025 (включно) на навчанні в Національній школі суддів України, повна постанова складена та підписана у перший робочий день після закінчення навчання - 24.11.2025.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко