ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2025 Справа № 914/1995/25

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Анни-Сніжани Дудяк розглянув матеріали справи

позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Західні аграрні традиції", село Дмитре, Львівський район, Львівська область,

до відповідача: Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області, смт Великий Любінь, Львівський район, Львівська область,

предмет позову: визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки укладеною,

підстава позову: порушення права на поновлення договору,

за участю представників:

позивача: Чорненький Віталій Ігорович,

відповідача: Юрчак Юліан Юрійович.

1. ПРОЦЕС

1.1. До Господарського суду Львівської області 30.06.2025 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Західні аграрні традиції» до Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки укладеною.

1.2. Ухвалою суду від 07.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Хід розгляду справи відображено в попередніх ухвалах суду та протоколах судових засідань. Зокрема у судовому засіданні 03.09.2025 продовжено строк підготовчого провадження; 17.09.2025 поновлено строк на подання відзиву; 15.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 05.11.2025.

1.3. Відводу складу суду сторони не заявляли.

1.4. У судовому засіданні 05.11.2025 відкрито розгляд справи по суті та оголошено перерву до 12.11.2025.

1.5. У судовому засіданні 12.11.2025 за участю представників учасників справи суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

2. СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

2.1. Позивач стверджує, що має право на поновлення дії договору оренди землі, укладеного 05.12.2017. Позивач 15.10.2024 звертався до відповідача як власника земельної ділянки з повідомленням про намір поновити договір оренди землі з долученням проєкту додаткової угоди. Однак, у позивача відсутня будь-яка інформація про прийняте рішення.

2.2. Тому просить визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 05.12.2017 у викладеній в позовній заяві редакції, а саме стосовно продовження строку дії договору на той самий строк і на тих самих умовах.

2.3. Відповідач заперечує позовні вимоги, стверджує, що звернення позивача розглянуто 20.12.2024 і не набрало необхідної кількості голосів для прийняття позитивного рішення.

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ІЗ МАТЕРІАЛІВ СПРАВИ

3.1. Головне управління Держгеокадастру у Львівській області як орендодавець і Товариство з обмеженою відповідальністю «Західні аграрні традиції» як орендар 05.12.2017 уклали договір оренди землі - земельної ділянки з кадастровим номером :22:000:0002, площею 18,8069 га, строком на 7 років. Тобто договір діяв до 05.12.2024.

3.2. Відповідно до п. 3.2 договору після закінчення строку дії договору орендар має переважне право на його поновлення на новий строк. у цьому разі орендар зобов`язаний не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

3.3. Відповідно до п. 3.3 договору при поновленні договору його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк припиняється.

3.4. Сторони підписали акт прийому - передачі земельної ділянки.

3.5. Позивач звернувся до відповідача із заявою від 15.10.2024 про намір поновити договір оренди землі шляхом укладення додаткової угоди про продовження строку дії його дії на той самий строк та на тих самих умовах (проєкт додається).

3.6. Заява отримана відповідачем 15.10.2024, про що поставлено відмітку за вх. № 236.

3.7. Відповідно до змісту проєкту додаткової угоди: орендодавець Великолюбінська селищна рада Львівської області, , в особі селищного голови Фабриги Йосифа Ярославовича, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 1285 Цивільного кодексу України, ст. 4, 19, 32-2, 33 Закону України «Про оренду землі», ст. 126 Земельного кодексу України з одного боку, та орендар - Товариство з обмеженою відповідальністю відповідальністю «Західні Аграрні Традиції», юридична особа, що належним чином зареєстрована згідно з законодавством України, про що вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 0003299 від 18.06.2015 року, в особі директора Гарасима Назарія Івановича, що діє на підставі Статуту Товариства з іншого боку, уклали цю додаткову угоду до договору оренди землі від 05 грудня 2017 року на земельну ділянку із кадастровим номером :22:000:0002, загальною площею 18,8069 га, про наступне:

1. Сторони дійшли до згоди продовжити строк дії договору оренди земельної ділянки із кадастровим номером :22:000:0002, загальною площею 18,8069 га, із угіддям. - рілля, на той самий термін та на тих самих умовах.

2. Ця додаткова угода вступає в силу з моменту підписання її представниками сторін і є невід?ємною частиною договору. У всьому іншому, що не передбачено додатковою угодою, сторони керуються договором.

3. Дана Угода складена в двох примірниках, що мають однакову юридичну силу - по одному для кожної зі сторін.

3.8. Орендар скріпив підписом директора і печаткою товариства такий проєкт документа.

3.9. Відповідач листом від 21.10.2024 відповів позивачу, що його звернення буде розглянуте на черговому засіданні сесії селищної ради і про прийняте рішення буде повідомлено додатково.

3.10. Листом від 16.06.2025 позивач просив надати інформацію про те, чи мали місце факти порушення умов договору чи порядку користування орендованою ділянкою, чи існує заборгованість орендаря, чи була вимога селищної ради щодо повернення земельної ділянки, чи має місце факт фактичного продовження користування земельною ділянкою.

3.11. Листом від 20.06.2025 відповідач відповів, що рада не зверталась до орендаря щодо фактів неналежного виконання фінансових зобов`язань з огляду на їх відсутність, заборгованість відсутня, скарги щодо використання земельної ділянки та порушення умов договору орендарем не надходили.

3.12. Відповідно до витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :22:000:0002, площею 18,8069 га, перебуває у власності Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області. Право оренди земельної ділянки на підставі договору від 05.12.2017 зареєстроване 11.12.2017.

3.13. Відповідач долучив рішення № __ від 20.12.2024 (ПРОЄКТ) «Про поновлення договору оренди землі шляхом укладення додаткової угоди» з резолютивною частиною: надати дозвіл на поновлення договору оренди на новий строк, а також протокол результатів відкритого поіменного голосування при прийнятті рішень Великолюбінської селищної ради Львівського району від 20.12.2024, відповідно до якого рішення «Про поновлення договору оренди землі шляхом укладення додаткової угоди» набрало 3 голоси «за», 0 - «проти», 9 - «утримались», 9 - «відсутні», внаслідок чого рішення прийнято.

4. ВИСНОВКИ СУДУ

4.1. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та зазначає таке.

4.2. Так, сторони визнають та не заперечують обставини укладення договору оренди строком на 7 років з терміном дії до грудня 2024 року, звернення позивача до відповідача із листом про намір поновити договір оренди землі шляхом укладення додаткової угоди про продовження строку дії його дії на той самий строк та на тих самих умовах, обставину отримання відповідачем такого звернення, обставини неповідомлення відповідачем про результат розгляду заяви позивача і прийняте рішення (позитивне чи негативне для позивача), продовження користування позивачем земельною ділянкою та сплату коштів після грудня 2024 року, а також обставину фактичної зміни орендодавця по договору оренди з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на Великолюбінську селищну раду Львівського району Львівської області як власника земельної ділянки без укладення додаткової угоди.

4.3. Відповідно до обставин справи між сторонами виник спір внаслідок не укладення договору оренди землі на новий строк.

4.4. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

4.5. Стаття 33 «Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк» Закону України «Про оренду землі» в редакції станом на 15.10.2024 (час звернення із заявою про поновлення договору оренди) передбачала таке:

після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

4.6. Позивач дотримався вказаної вимоги та повідомив у визначений законом строк про намір поновити договір оренди землі шляхом укладення додаткової угоди про продовження строку дії його дії на той самий строк та на тих самих умовах.

4.7. Щодо долучення проєкту додаткової угоди, а не договору, то суд зауважує, що зміст додаткової угоди передбачає збереження усіх тих умов, які були погоджені сторонами в договорі оренди від 05.12.2017. Тобто зі змісту проєкту такого документа не впливає нічого іншого, ніж продовження строку дії договору оренди земельної ділянки із кадастровим номером :22:000:0002, загальною площею 18,8069 га, із угіддям. - рілля, на той самий термін та на тих самих умовах, що викладено в п. 1 додаткової угоди. До того ж, відповідач після отримання заяви та проєкту додаткової угоди не висловив зауважень стосовно змісту такого документа та не повідомив позивача про необхідність узгодити нові умови діючого договору.

4.8. Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» також передбачала, що при укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

4.9. Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

4.10. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.

4.11. Дослідивши наявні у справі докази, суд зауважує, що відсутні докази розгляду звернення позивача упродовж місяця (такий строк закінчувався 15.11.2024), відсутні докази узгодження з орендарем істотних умов, відсутні докази наявності у відповідача заперечень щодо поновлення договору оренди і щодо невідповідності проєкту договору вимогам законодавства чи інтересам відповідача.

4.12. Поданий відповідачем проєкт рішення від 20.12.2024 про надання дозволу на поновлення договору оренди та протокол результатів голосування від 20.12.2024 не відповідають критеріям належності, допустимості та вірогідності доказів, визначених ст. ст. 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України. Так, у протоколі підкреслено варіант твердження «рішення прийнято», відміток у колонці «не голосував», «відсутній», «проти» немає. Тобто зміст такого документа викликає неоднозначне сприйняття, а конкретне рішення стосовно результату голосування, відображеного у такому протоколі, не складено та очевидно що не прийнято, суду не подано. Тому суд доходить висновку, що за результатами розгляду заяви позивача від 15.10.2024 відповідач не прийняв жодного рішення.

4.13. Крім цього, відповідач не повідомив позивача про результати розгляду його заяви на черговому засіданні сесії, чим порушив порядок поновлення договору, передбачений ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

4.14. Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

4.15. Стосовно відсутності рішення органу місцевого самоврядування, яке мало свідчити про волевиявлення власника земельної ділянки на поновлення договірних відносин з орендарем або про відсутність такого волевиявлення, то суд зазначає таке.

4.16. Верховний Суд у постанові від 21.09.2022 у справі № 926/2720/21 здійснив узагальнення висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц, № 159/5756/18, від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 та визначив алгоритм вирішення спорів щодо застосування ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в контексті дій сторін договору (узгоджується із постановою Верховного Суду від 14.11.2023 у справі № 902/452/23) і, зокрема, передбачив таке: якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору після його закінчення, надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі, при цьому орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні задовольнити позовні вимоги про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах.

4.17. Суд обізнаний з позицією Верховного Суду у постанові від 30.07.2024 у справі № 910/4928/23 про те, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади щодо регулювання земельних відносин, є прийняття сесією відповідного рішення. Виходячи з того, що діючим законодавством не передбачено автоматичного поновлення договорів оренди землі, реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін можлива лише за наявності рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

4.18. Як стверджує Верховний суд, імперативна норма ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» чітко вказує на те, що в разі оренди земель державної або комунальної власності поновлення договору оренди землі здійснюється на підставі рішення орендодавця. Саме орган місцевого самоврядування уповноважений визначати істотні умови такої оренди, а за відсутності такого рішення істотні умови не можуть бути визначені судом або орендарем одноособово в позовній заяві.

4.19. Однак, суд, вирішуючи спір з урахуванням принципів належного урядування, правової визначеності та процесуальної економії господарського судочинства, зазначає таке.

4.20. У контексті статті 8 Конституції України юридична визначеність забезпечує адаптацію суб`єкта правозастосування до нормативних умов правової дійсності та його впевненість у своєму правовому становищі, а також захист від свавільного втручання з боку держави.

4.21. Юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права; право особи у своїх діях розраховувати на розумну та передбачувану стабільність існуючого законодавства та можливість передбачати наслідки застосування норм права (законні очікування). Таким чином, юридична визначеність передбачає, що законодавець повинен прагнути до чіткості та зрозумілості у викладенні норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права.

4.22. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

4.23. Враховуючи зазначене та обставини справи, суд резюмує, що у спірній ситуації орган місцевого самоврядування ухилився від прямих обов`язків власника земельної ділянки, адже по-перше, не розглянув заяву позивача у встановлені законом строки, по-друге, не повідомив про результат розгляду заяви та прийняте рішення, які не надав ні стороні, ні суду, по-третє не висловив заперечень стосовно запропонованого позивачем продовження строку дії орендних відносин, зауважень стосовно необхідності узгодити нові умови договору, по-четверте, не висловив заперечень і після закінчення строку дії договору стосовно продовження користування ділянкою позивачем. Тобто такими діями відповідач сприяв утвердженню розумних очікувань добросовісного орендаря на продовження договірних відносин на тих самих умовах, що існували на підставі договору оренди від 05.12.2017.

4.24. Не отримавши за результатами своєчасного звернення рішення органу місцевого самоврядування, позивач позбавляється можливості бути обізнаним про причини відмови в продовженні строку дії договору чи про наявність інших недоліків, перешкод у поведінці позивача, а також оскаржити рішення органу місцевого самоврядування. За таких обставин у суду відсутні підстави стверджувати, що у відповідача відсутнє волевиявлення на поновлення договору оренди від 05.12.2017 на той самий строк і на тих самих умовах, що існували між сторони на підставі договору оренди від 05.12.2017. Вказане у свою чергу не свідчить про втручання суду у дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування та не суперечить позиціям Верховного суду у справах № 910/4928/23, № 924/1200/23, № 910/4928/23, № 902/453/23, № 902/452/23.

4.25. Крім цього, ні позивач у запропонованій додатковій угоді, ні в позовних вимогах, ні суд не змінюють умов договору оренди від 05.12.2017.

4.26. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

4.27. Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про порушення прав позивача відповідачем та про безпідставне ігнорування відповідачем заяви позивача, своєчасно поданої у встановлений законом спосіб, що спричинило необхідність звернення орендаря до суду. Тому для повного та ефективного захисту порушеного права позивача суд не вбачає перешкод для задоволення заявлених позовних вимог і визнання укладеною додаткової угоди, проєкт якої позивач надсилав відповідача 15.10.2024.

4.28. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір за одну вимогу немайнового характеру покладається на відповідача.

4.29. Суд зауважує, що позивач сплатив судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом, адже відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Тому сплаті підлягав судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що становить 0,8 від 3 028,00 грн.

4.30. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

4.31. В позовній заві позивач вказав орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу - 50 000,00 грн, однак на момент ухвалення судом рішення у справі доказів понесення таких витрат позивач до справи не долучив, тому суд не вирішує питання про розподіл таких витрат.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 126, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер - :22:000:0002) від 05.12.2017, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Західні аграрні традиції», у наступній редакції:

«Додаткова Угода

до договору оренди землі від 05 грудня 2017 року

смт: Великий Любінь

Львівський район

Львівська область

Орендодавець: Великолюбінська селищна рада Львівської області, , в особі селищного голови Фабриги Йосифа Ярославовича, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.1285 Цивільного кодексу України, ст. 4, 19, 32-2, 33 Закону України «Про оренду землі», ст. 126 Земельного кодексу України, надалі - Сторона-1, з одного боку, та

Орендар - Товариство з обмеженою відповідальністю відповідальністю «ЗАХІДНІ АГРАРНІ ТРАДИЦІЇ», юридична особа, що належним чином зареєстрована згідно Законодавства України, про що вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 0003299 - від 18.06.2015 року, в особі директора

Гарасима Назарія Івановича, що діє на підставі Статуту Товариства, надалі Сторона-2, з іншого боку, уклали цю додаткову угоду, до договору оренди землі від 05 грудня 2017 року на земельну ділянку із кадастровим номером: :22:000:0002, загальною площею: 18,8069 га, про наступне:

1. Сторони дійшли до згоди продовжити строк дії Договору оренди земельної ділянки із кадастровим номером: :22:000:0002 загальною площею 18,8069 га із угіддям - рілля, на той самий термін та на тих самих умовах.

2. Ця додаткова угода вступає в силу з моменту підписання її представниками Сторін і є невід`ємного частиною Договору. У всьому іншому, що не передбачено Додатковою угодою, Сторони керуються Договором.

3. Дана Угода складена в двох примірниках, що мають однакову юридичну силу - по одному для кожної із Сторін.

Реквізити сторін

Орендодавець:

Великолюбінська селищна рада Львівської області

Код

Адреса: 81555, Львівська область, Львівський район, смт Великий Любінь (З), вулиця Львівська, будинок 74

Орендар:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДНІ АГРАРНІ ТРАДИЦІЇ»

Юр. адреса: 81176, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Дмитре, буд. 317

р/р НОМЕР_1 в АК «ПІВДЕННИЙ» МФО 328209».

3. Стягнути з Великолюбінської селищної ради Львівської області (ідентифікаційний код юридичної особи 04373057, 81555, Львівська область, Львівський район, смт Великий Любінь (З), вулиця Львівська, будинок 74) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Західні Аграрні Традиції» (ідентифікаційний код юридичної особи 39845106, 81176, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Дмитре, буд. 317) 2 422,40 грн в рахунок відшкодування витрат на оплату судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.11.2025.

Суддя Матвіїв Р.І.