ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"11" жовтня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/974/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,
за участю секретаря судового засідання Кафланової А.С.
розглянувши заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Сайленд про ухвалення додаткового рішення /вх. № 2-1704/25 від 03.11.2025/ у справі № 916/974/25
про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії
17.03.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю Сайленд /ТОВ Сайленд, позивач/ звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. №989/25/ до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Граф /ОСББ Граф, відповідач/, в якій просить:
Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.10.2025 по справі 916/974/25 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Сайленд до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Граф про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано незаконною бездіяльність Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Граф" щодо ненадання інформації Товариству з обмеженою відповідальністю Сайленд за заявами від 06.02.2025 та від 21.02.2025 та зобов`язано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Граф" надати Товариству з обмеженою відповідальністю Сайленд для ознайомлення з можливістю зробити копії документів, що стосуються періоду з 03.03.2024 по грудень 2024 включно, а саме:

- протоколів загальних зборів ОСББ Граф співвласників житлового будинку за адресою: м.Одеса, вул. Морська, буд.8А;

- рішеннь, прийнятих на загальних зборах ОСББ Граф;

- листків опитування співвласників (якщо голосування на загальних зборах ОСББ Граф відбувалося шляхом опитування);

- фінансових звітів ОСББ Граф;

- документів по складу правління, ревізійної комісії (ревізор), за наявності спостережної ради;

- усіх первинних документів, що підтверджують оплату робіт, послуг та придбання будь-яких активів для ОСББ Граф (договори/угоди, акти, накладні, квитанції) та ін., що покладено в основу формування рахунків по сплаті житловокомунальних послуг;

- звітів проведеного аудиту (ів) та підтвердження витратної частини сплати здійснених заходів;

- затверджених кошторисів;

- банківських виписок з поточних рахунків ОСББ Граф;

- реєстрів боржників по сплаті житлово-комунальних послуг ОСББ Граф станом на 31.12.2024 року;

- інформацію про інші джерела надходження грошових коштів до поточного рахунку ОСББ Граф.

В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Сайленд відмовлено та стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Граф на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сайленд судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

03.11.2025 на адресу суду надійшла заява позивача ТОВ Сайленд про ухвалення додаткового рішення /вх. № 2-1704/25 від 03.11.2025/ у справі № 916/974/25, в якій позивач просить:

- Поновити позивачу пропущений процесуальний строк на подачу до Господарського суду Одеської області доказів понесення позивачем судових витрат по справі відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України.

- Приєднати до матеріалів справи №916/974/25 копію акту приймання передачі наданих послуг від 30.10.2025 року.

- Ухвалити додаткове рішення у справі №916/974/25, яким вирішити питання щодо стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНД» судових витрат у розмірі 60 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому позивач посилається на те, що повний текст судового рішення складено та підписано 27.10.2025 р., про що зазначено в тексті даного рішення. Судом під час ухвалення вищевказаного рішення не вирішено питання про стягнення судових витрат, які були понесені позивачем при розгляді вищевказаної справи, а саме витрат на надання правничої допомоги в розмірі 60 000 гривень, що підтверджується договором про надання правничої допомоги № 06/25 від 30.01.2025 р., копія якого міститься в матеріалах справи та актом приймання передачі наданих послуг від 30.10.2025 р., відповідно до якого зроблено детальний розрахунок проведених робіт.

Щодо підстав поновлення пропущеного строку позивач зазначає, що представником позивача у відповіді на відзив від 27.04.2025 було зазначено, що докази понесення судових витрат по справі у вигляді отриманої професійної правничої допомоги будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Про ухвалення судового рішення в даній справі 15.10.2025 р. позивачу стало відомо 27.10.2025 р., а саме з дати його отримання в Електронному кабінеті в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, так як заявою представник позивача клопотав розгляд справи провести без участі представника позивача.

04.11.2025 від відповідача ОСББ «Граф» судом отримано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №916/974/25 про стягнення судових витрат /вх.№34990/25 від 04.11.2025/, в якій відповідач просить відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Сайленд» про ухвалення додаткового рішення суду у справі №916/974/25, а у випадку задоволення зменшити розмір таких витрат до 3 000,00 грн.

При цьому відповідач посилається на те, що рішенням Господарського суду Одеської області від 15 жовтня 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сайленд» задоволено частково. Визнано незаконною бездіяльність ОСББ "Граф" щодо ненадання інформації ТОВ «Сайленд» за заявами від 06.02.2025 та від 21.02.2025 та зобов`язано відповідача надати позивачу для ознайомлення з можливістю зробити копії документів, що стосуються періоду з 03.03.2024 по грудень 2024 включно, в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Відповідач звертає увагу на те, що позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем не додано підтвердження виконання умови, зокрема п.3.3. Договору, підтвердження оплати Клієнтом роботи Адвоката, що є підставою для відмови в задоволенні заяви в повному обсязі.

Також відповідач наголошує на тому, що вартість вказаних позивачем виконаних робіт є завищеною, оскільки відповідно до змісту наданої правничої допомоги, який міститься в наданому акті приймання передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги №06/25 від 30.01.2025 пункт перший «вивчення документів наданих Клієнтом» не передбачений ст. 19 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" та є частиною пункту 2 «надання усної консультації». При цьому, час вивчення документів та надання консультації є необгунтованим, затягнутим та завищеним. Підготовка позовної заяви з 01.02.2025 по 17.03.2025 (тобто тривала 1,5 місяці) через те, нібито, (відсутнє підтвердження оплати, згідно п.3.3. Договору) коштувала позивачу 30 000,00 грн. Теж саме стосується відповіді на відзив, підготовка тривала з 22.04.2025 по 28.04.2025, тобто 7 днів, що нібито коштувала позивачу 15 000,00 грн (відсутнє підтвердження оплати, згідно п.3.3. Договору); Позивачем було подано дві процесуальні заяви з них: заява про участь в судовому засідання в режимі відеоконференції та заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату, що нібито (відсутнє підтвердження оплати, згідно п.3.3. Договору), коштувало 5 500,00 грн.

Окремо відповідач звертає увагу суду на пункт 6 «Прийняття участі в судових засідання» з 18.06.2025 по 15.10.2025, при тому, що позивач в судові засідання не з`являвся та жодного разу не приймав участі, про те, згідно акту такі послуги надавались та, нібито (відсутнє підтвердження оплати, згідно п.3.3. Договору) коштували 5 000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи в частині вимог позивача про розподіл судових витрат, господарський суд дійшов висновку, що заява відповідача підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з засад господарського судочинства.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вказаною статтею передбачено, якими доказами заявник повинен підтверджувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. У разі недотримання заявником вимог частини 4 вказаної статті щодо співмірності розміру заявлених до відшкодування витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката лише за клопотанням сторони. Суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказана правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Разом з цим, об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. У ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Тобто, "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачем відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, що фактично відповідає висновку, викладеному у вищевказаній постанові.

У постанові від 05.10.2021 в справі № 907/746/17 колегія суддів Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За правилами ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Судом встановлено, що у позовній заяві, вх.№989/25 від 17.03.2025, позивачем визначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складається із суми 2422,40 грн сплаченого судового збору та 60 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У відповіді на відзив /вх.№13444/25 від 28.04.2025/ позивач вказав, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що 30.01.2025 між ФОП адвокатом Згода О.О. та ТОВ Сайленд укладено Договір №06/25 про надання правничої допомоги.

Згідно з п. 1.1. Договору предметом цього договору є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правничої допомоги Клієнту, а саме захисту права власності Клієнта як співвласника будинку за адресою: м. Одеса, вул. Морська, буд. 8А, та власника квартири №61б та паркомісця №3 в даному будинку в частині отримання документів, які стосуються господарської діяльності ОСББ «Граф», а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правничу допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п. 3.1. Договору вартість послуг Адвоката за цим Договором становить 60 000 гривень. Вартість послуг за даним договором може бути зменшена або збільшена за домовленістю сторін, у зв`язку з неможливістю або безперспективністю вжиття процесуальних заходів для захисту прав та інтересів Клієнта, або збільшена при можливості вжиття заходів для позитивного результату для Клієнта, але не може бути менш ніж 80% від загальної суми договору.

Відповідно до п. 3.3. Договору розрахунки за цим Договором проводяться Клієнтом за роботу Адвоката наступним чином: оплата робіт Адвоката проводиться до 05.02.2025 в повному обсязі.

Доводи сторони відповідача щодо того, що підставою для відмови в задоволенні заяви в повному обсязі є відсутність підтвердження виконання умови, зокрема п.3.3. Договору, стосовно підтвердження оплати клієнтом роботи адвоката у визначений в договорі строк, суд відхиляє, оскільки неналежне виконання зобов`язань клієнта своїх зобов`язань за договором щодо строку внесення оплати не спростовує факту понесення відповідачем таких витрат.

Судом досліджено складений 30.10.2025 Акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги №06/25 від 30.01.2025, згідно з яким в період з 27.01.2025 по 27.10.2025 Адвокатом надано, а Клієнтом прийнято правничу допомогу, а саме:

- Вивчення документів наданих Клієнтом 1 500 грн;

- Надання усної консультації 3 000 грн;

- Підготовка позовної заяви та додатків до неї 15 000 грн;

- Підготовка відповіді на відзив та додатків до неї 30 000 грн;

- Підготовка процесуальних документів (заяв, клопотань) та подача їх до суду 5 500 грн;

- Прийняття участі в судових засіданнях по справі 5 000 грн.

Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність позивачем факту надання йому правничої допомоги адвокатом.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Суд зазначає, що заявлений адвокатом до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 60 000,00 грн не відповідає критеріям, що наведені у частині 4 статті 126 ГПК України та приймає в цій частині до уваги доводи сторони відповідача, викладені в запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Суд враховує, що час, що витрачений на надання послуг, зазначених у акті не є виправданим та співмірним зі складністю справи та кількості та обсягу процесуальних документів, які подавались до суду, а також з кількістю судових засідань за участі представника позивача.

Зважаючи на складність справи, надані послуги, принципи співмірності та розумності судових витрат, господарський вважає за належне стягнути з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 244, 254-255 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Сайленд про ухвалення додаткового рішення /вх. № 2-1704/25 від 03.11.2025/ у справі № 916/974/25 задовольнити частково.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Граф /, адреса 65012, м. Одеса, вул. Морська, буд. 8а/ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сайленд /, адреса 65033, м. Одеса, вул. Аеропортівська, буд. 33а/ судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. /п`ять тисяч гривень 00 копійок/.

3. В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 11.11.2025.

Суддя Н.Д. Петренко