УХВАЛА

м. Київ

04.11.2025Справа № 910/1639/25

За заявою Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню

у справі № 910/1639/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднана ливарна компанія»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 518.904,57грн

Суддя Сівакова В.В.

Секретар судового засідання Ключерова В.С.

за участю представників сторін

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

12.02.2025 до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єднана ливарна компанія» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 518.904,57 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2025 відкрито провадження у справі № 910/1639/25 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/1639/25 від 21.04.2025 позов задоволено повністю та стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднана ливарна компанія» 518.904,57 грн безпідставно набутих коштів, 6.227,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва № 910/1639/25 від 05.05.2025 стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Об`єднана ливарна компанія» 30.000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Північного апеляційного господарського суду № 910/1639/25 від 28.08.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2025 та додаткове рішення від 05.05.2025 у справі № 910/1639/25 залишено без змін.

16.10.2025 матеріали справи № 910/1639/25 повернуто до Господарського суду міста Києва.

16.10.2025 на виконання рішення та додаткового рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

23.10.2025 від відповідача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява, в якій просить визнати накази Господарського суду міста Києва у справі № 910/1639/125 такими, що не підлягають виконанню посилаючись на те, що відповідачем добровільно виконано рішення та додаткове рішення у справі № 910/1639/25 та сплачено позивачу кошти в загальному розмірі 555.131,57 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 624429 від 19.09.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/1639/25 від 27.10.2025 заяву призначено до розгляду на 04.11.2025.

04.11.2025 від позивач до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява, в якій позивач підтверджує добровільне виконання відповідачем рішень суду у справі № 910/1639/25, проти задоволення заяви відповідача не заперечує та просить розглядати заяву без участі представника позивача.

Позивач в судове засідання 04.11.2025 не з`явився.

Відповідач в судове засідання 04.11.2025 не з`явився.

Згідно з ч. 3 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва встановив:

Частиною 3 статті 327 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наказ є виконавчим документом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню накази.

Відповідно до змісту частин 1 та 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема: видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого документа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката.

Підстав вважати, що накази суду, які відповідач просить визнати такими, що не підлягають виконанню, видано помилково у суду відсутні.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Присуджені у даній справі до стягнення з відповідача кошти в сумі 525.131,57 грн за рішенням суду від 21.04.2025 та в сумі 30.000,00 за додатковим рішенням суду від 05.05.2025 повністю перераховані відповідачем позивачу згідно поданої платіжної інструкції № 624429 від 19.09.2025 на суму 555.131,57 грн.

Таким чином, у відповідача відсутній обов`язок по виконанню наказів Господарського суду міста Києва № 910/1639/25 від 16.10.2025, у зв`язку з їх повним виконанням.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованою заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання наказів Господарського суду міста Києва № 910/1639/25 від 16.10.2025 такими, що не підлягають виконанню, а отже такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню задовольнити повністю.

2. Визнати такими, що не підлягають виконанню накази Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 у справі № 910/1639/25.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В. Сівакова