ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
17.11.2025р. Справа № 905/169/25
Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,
при секретарі Кравець А.Є., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
про визнання кредиторських вимог в розмірі 1.515.516.880,68 грн. (вх.№ 2659/25 від 23.04.2025), -
розпорядник майна арбітражний керуючий Карауш Ю.В., -
за участю представників:
від заявника: не з`явилися,
від боржника: не з`явилися,
від розпорядника майна: арбітражний керуючий Карауш Ю.В. (в режимі відеоконференції),
інші учасники справи явку своїх представників не забезпечили -
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.03.2025 у справі №905/169/25, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2025 та постановою Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 24.09.2025, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном строком 170 календарних днів; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Карауш Юлію Вікторівну; вирішені інші процедурні питання.
23.04.2025 через систему Електронний суд до господарського суду надійшла заява Державного підприємства «ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА» про грошові вимоги до боржника у сумі 1.515.516.880,68 грн. на підставі ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства (вх.№ 2659/25).
Кредиторські вимоги обґрунтовуються наявністю невиконаного грошового зобов`язання, що складається з:
боргу за договором № 01/11-3 на надання послуг виробничого характеру від 01.11.2017 згідно актів наданих послуг за період липень-вересень 2018 року, січень-серпень 2023 року, у розмірі 752.264.048,55 грн.;
стягнутих за рішенням Господарського суду Донецької області від 23.11.2020 у справі № 905/1553/20 сум основного боргу 696.857.869,69 грн., інфляційних втрат 7.821.892,79 грн., 3% річних 1.182.299,00 грн., пені 57.000.936,41 грн., витрат по сплаті судового збору 381.989,44 грн.;
крім того, сплачений судовий збір у сумі 4844,80 грн. за розгляд заяви з кредиторськими вимогами.
На підтвердження вимог надано суду: договір № 01/11-3 від 01.11.2017 з додатковими угодами до нього, акти виконаних послуг за період липень-вересень 2018 року та січень-серпень 2023 року, наказ Господарського суду Донецької області від 20.07.2022 по справі № 905/1553/20 на примусове виконання рішення від 23.11.2020, рішення Господарського суду Донецької області від 23.11.2020 по справі № 905/1553/20, платіжну інструкцію про сплату судового збору, правовстановлюючі документи підприємства.
Відповідно до ухвали від 02.07.2025 господарський суд прийняв заяву Державного підприємства "ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ "КРАСНОЛИМАНСЬКА" про грошові вимоги до боржника (вх.№ 2659/25 від 23.04.2025) та призначив її до розгляду у попередньому засіданні.
Боржником подано до суду відзив на заяву про грошові вимоги кредитора (вх.№ 01-41/5305/25 від 26.05.2025), в яких вказує, що ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» не визнає заборгованість перед Державним підприємством "ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ "КРАСНОЛИМАНСЬКА" у повному обсязі, посилаючись на те, що за його даними вказана заявником заборгованість сплачена повністю.
На підтвердження аргументів до відзиву додано платіжні інструкції, постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2024 по справі № 905/1157/23, лист ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» від 23.02.2024 № 40/2, лист ДП «ВК «КРАСНОЛИМАНСЬКА» від 23.02.2024 № 01/11-40/6.
Розпорядником майна подано до суду повідомлення № 02-47-25/341 від 12.06.2025 про результати розгляду грошових вимог кредитора до боржника, з додатками (вх.№ 01-41/6151/25 від 18.05.2025), за змістом яких вказує, що відсутні підстави для визнання та включення до реєстру вимог кредиторів заявлених ДП «ВК «КРАСНОЛИМАНСЬКА» вимог у зв`язку із їх повним погашенням боржником.
Попереднє засідання відкладалось та оголошувались перерви. Ухвалою суду від 28.10.2025 призначено попереднє засідання на 17.11.2025, визнано явку представників сторін не обов`язковою, вирішені інші процедурні питання.
Про хід справи та дату, час судового засідання учасники справи повідомлені в системі "Електронний суд", що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.
Також, всі процесуальні акти суду у цій справі оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень веб-порталу Судова влада України в мережі Інтернет, відомості якого є офіційними та загальнодоступними для безоплатного перегляду згідно Закону України "Про доступ до судових рішень", що свідчить про наявність додаткової можливості у сторін ознайомитись із судовими рішеннями у даній справі.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 ГПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України. Застосування положень ГПК України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених КУзПБ.
Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, заявник та боржник не забезпечили явку у судове засідання своїх представників (в режимі відеоконференції), що за умовами ч.1 ст. 202 ГПК України не перешкоджає розгляду заяви Державного підприємства "ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ "КРАСНОЛИМАНСЬКА" про грошові вимоги до боржника у цьому попередньому засіданні.
За визначеннями, наведеними у статті 1 КУзПБ, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
Згідно частини 2 статті 47 КУзПБ, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.
Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).
Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог (постанова від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18; від 13.09.2022 у справі № 904/6251/20).
Завданням господарського суду є перевірка заявлених до боржника грошових вимог кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору. Господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником.
Заслухавши присутнього у судовому засіданні розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого Карауш Ю.В., дослідивши подані докази на підтвердження кредиторських вимог Державного підприємства "ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА" та надані боржником докази на їх спростування, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання таких вимог, з наступних підстав.
З поданих заявником документів судом встановлено, що 01.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» (сторона-1) та Державним підприємством «ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА» (сторна-2) укладений договір №01/11-3 на надання послуг виробничого характеру.
За умовами цього договору сторона-2 надає стороні-1 послуги, необхідні для здійснення стороною-1 всіх процесів виробництва, які обумовлені п.2.2.1 цього договору (п.1.1). Вартість наданих послуг визначається на підставі виконаних робіт, наданих Стороною-2 Стороні-1, відповідно до фактично виконаних об`ємів і на підставі висновку про прийнятність і правильність застосування "Методики визначення фактичних загальношахтних витрат по ДП "ВК "Краснолиманська", що підлягають відшкодуванню ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» згідно договору №569/12 від 30.12.2003", затвердженого Інститутом економіки промисловості НАН України 17.01.2006 (п.3.1 договору). Сторони проводять розрахунки між собою грошовими коштами в національній валюті України гривні по виставленим згідно актів виконаних робіт рахункам в строк не пізніше 20 робочих днів після приймання наданих послуг (п.3.2).
Згідно п.4.1 договору, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 19.12.2032. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від зобов`язань, які мали бути виконані в період його дії і від відповідальності за порушення, які мали місце в період його дії.
Виходячи зі змісту пункту 3 частини 1 статті 3 (свобода договору як засада цивільного законодавства), пункту 1 частини 2 статті 11, частини 1 статті 509, частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України укладення договору із погодженням сторонами його умов, що визначені на розсуд сторін з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та становлять зміст договору, зобов`язує сторони виконувати зобов`язання за цим договором належним чином відповідно до його умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526, частина 1 статті 628, статті 629 Цивільного кодексу України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина 1 статті 530 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Договір № 01/11-3 на надання послуг виробничого характеру від 01.11.2017, укладений між його сторонами, вчинено з дотриманням відповідних норм законодавства і матеріали справи не містять фактичних даних стосовно невідповідності його чинному законодавству в розумінні ст. 204 Цивільного кодексу України, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів протилежного.
Сторонами не оспорюється і підтверджується матеріалами справи, що Стороною-2 обумовлені вказаним договором послуги надані належним чином, про що свідчать підписані обома сторонами акти виконаних послуг:
- за липень 2018 року на суму 70.765.238,98 грн. з ПДВ;
- за серпень 2018 року на суму 71.848.574,60 грн. з ПДВ;
- за вересень 2018 року на суму 66.120.367,91 грн. з ПДВ;
- за січень 2023 року на суму 52.430.469,30 грн. з ПДВ;
- за лютий 2023 року на суму 78.834.683,83 грн. з ПДВ;
- за березень 2023 року на суму 79.819.937,46 грн. з ПДВ;
- за квітень 2023 року на суму 67.843.829,05 грн. з ПДВ;
- за травень 2023 року на суму 61.247.148,56 грн. з ПДВ;
- за червень 2023 року на суму 63.816.154,09 грн. з ПДВ;
- за липень 2023 року на суму 67.495.538,44 грн. з ПДВ;
- за серпень 2023 року на суму 72.042.106,33 грн. з ПДВ;
Загальна сума наданих ДП "ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА" послуг за три місяці 2018 року та за період з січня 2023 року серпень 2023 року становить 752.264.048,55 грн.
За твердженням заявника, останній день строку, визначеного договором і, як наслідок, граничним (останнім) днем оплати надання послуг є двадцять третій робочий день 3-го місяця за місяцем виконання робіт, проте ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» в порушення умов п.3.2 договору надані послуги не оплатив, заборгованість складає 752.264.048,55 грн.
Частиною 1 статті 527 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
З наданих боржником документів (платіжних інструкцій, що містяться у томі 73, арк.справи 99-222 зворот) встановлено, що ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» перераховано на користь ДП "ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА" на виконання договору № 01/11-3 від 01.11.2017 загальну суму 856.538.384,13 грн., що свідчить про повне виконання боржником зобов`язань з оплати наданих послуг за період липень-вересень 2018 року та за січень-серпень 2023 року. При цьому доказів внесення змін у призначення платежу за такими платіжними інструкціями матеріали справи не містять.
Відтак, сукупність наданих до матеріалів справи доказів не підтверджує наявності боргу у ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» перед ДП «ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА» по зобов`язанням за період липень-вересень 2018 року та за січень-серпень 2023 року у заявленій сумі - 752.264.048,55 грн., тому відсутні підстави для визнання таких вимог.
З матеріалів справи також відомо, що Державне підприємство «ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА» зверталось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» про стягнення 1.457.801.833,05 грн., в тому числі: 696.857.869,69 грн. заборгованості; 702.760.727,95 грн. інфляційні втрати; 57.000.936,41грн. пеня; 1.182.299,00 грн. 3% річних. В обґрунтування вимог посилалось на порушення відповідачем грошових зобов`язань, що виникли за договором №01/11-3 на надання послуг виробничого характеру від 01.11.2017 відповідно до актів виконаних робіт за квітень 2019 року - квітень 2020 року.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 23.11.2020 по справі №905/1553/20, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2021, позовні вимоги задоволено частково у сумі 762.862.997,89 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» на користь Державного підприємства «ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА» 696.857.869,69 грн. заборгованості, 7.821.892,79грн. інфляційних втрат, 1.182.299,00 грн. 3% річних, 57.000.936,41 грн. пені, 384.989,44 грн. на відшкодування витрат з оплати судового збору. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вказане судове рішення набрало сили і є обов`язковим до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначає ДП «ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА» у заяві з кредиторськими вимогами до боржника, він отримав наказ суду від 20.07.2022 по справі №905/153/20, але до виконавчої служби не направляв.

Також заявник стверджує, що наразі заборгованість ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» перед ДП «ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА», що стягнута за вказаним судовим рішенням, не сплачена.

Заперечуючи проти визнання таких вимог, ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» разом з відзивом на заяву про грошові вимоги надав суду листування між сторонами № 40/2 від 23.02.2024, № 01/11-40/6 від 23.02.2024 та платіжні інструкції на загальну суму 763.247.987,33 грн. (том 73, арк.справи 223-250 зворот, том 73а, арк.справи 1-29).

Зі змісту даних документів судом встановлено, що у відповідь на лист боржника № 40/2 від 23.02.2024 ДП «ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА» у своєму листі № 01/11-40/6 від 23.02.2024 підтвердило, що у зв`язку з отриманням від ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» платежів на загальну суму 763.247.987,33 грн. за платіжними документами згідно переліку, було повністю зараховано вказану суму в рахунок погашення боргу за рішенням Господарського суду Донецької області від 23.11.2020 по справі №905/1553/20, а також те, що борг ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» перед заявником, що стягнутий за цим судовим рішенням, вважається сплаченим повністю.

Наведеним спростовуються аргументи ДП «ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА» про наявність несплаченого боргу, що стягнутий з ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» за рішенням Господарського суду Донецької області від 23.11.2020 по справі №905/1553/20.

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 року у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 року у справі № 908/2189/17).

З урахуванням наведеного, за висновком суду, сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи №905/169/25, не підтверджують обґрунтованість вимог ДП «ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ «КРАСНОЛИМАНСЬКА» та наявність підстав для визнання його кредитором боржника ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства. Отже, заява з кредиторськими вимогами задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у визнанні грошових вимог Державного підприємства "ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ "КРАСНОЛИМАНСЬКА" () до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» () в розмірі 1.515.516.880,68 грн. боргу та 4844,80 грн. судового збору (вх.№ 2659/25 від 23.04.2025).

Ухвала набирає законної сили в день її проголошення (підписання) та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повна ухвала підписана 18.11.2025.

Суддя Н.В. Величко