УХВАЛА

м. Київ

06.11.2025Справа № 910/7242/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Невечери С.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "БАНК АЛЬЯНС"

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО БЛОК"

2) ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВОТЕРРА АЗОТ"

про солідарне стягнення 8168732,13 грн

за участю представників:

від позивача: Кирилов М.С.

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "БАНК АЛЬЯНС" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО БЛОК" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 8168732,13 грн, з яких 6175486,70 грн - сума строкової заборгованості по тілу кредиту, 460000,00 грн - сума простроченої заборгованості по тілу кредиту, 60646,53 грн - сума строкової заборгованості за процентами, 1472598,90 грн - сума простроченої заборгованості за процентами.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕВОТЕРРА АЗОТ" договору про відкриття невідновлювальної кредитної лінії № 20-270/ЮК/5-7-9 від 29.12.2020, виконання зобов`язання за яким забезпечене договорами поруки № 20-270/ЮК/5-7-9/П1 від 29.12.2020 та № 20-270/ЮК/5-7-9/П2 від 29.12.2020, укладеними між позивачем та відповідачами.

Ухвалою від 16.06.2025 Господарський суд міста Києва прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №910/7242/25, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВОТЕРРА АЗОТ", призначив підготовче засідання у справі на 17.07.2025.

30.06.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача-2 надійшло клопотання про витребування доказів та відзив на позов. У відзиві на позов відповідач заявив клопотання про залишення позову без руху.

01.07.2025 через систему "Електронний суд" від третьої особи надійшли пояснення по справі.

08.07.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив.

11.07.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача-2 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

17.07.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача-2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою від 17.07.2025 суд долучив до матеріалів справи відзив, відповідь на відзив, заперечення, пояснення третьої особи.

У підготовчому засіданні 17.07.2025, розглянувши клопотання відповідача-2 про витребування доказів, керуючись ст.81 ГК України, суд на місці ухвалив: задовольнити клопотання про витребування доказів для огляду в позивача: оригіналів кредитних договорів та договорів поруки, документів доданих до відповіді на відзив.

Також у підготовчому засіданні 17.07.2025, суд розглянув клопотання відповідача-2 про залишення позову без руху, заявлене у відзиві на позов, дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання, оскільки, під час вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суд встановив, що позовна заява відповідає вимогам, викладеним у ст.ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, в тому числі, щодо розміру сплаченого судового збору за подання позову, а тому відсутні підстави для залишення позову без руху. Суд постановив протокольну ухвалу без виготовлення окремого документа про відмову в задоволені клопотання про залишення позовної заяви без руху.

У підготовчому засіданні 17.07.2025 суд постановив протокольну ухвалу без виготовлення окремого документа про продовження строку підготовчого провадження у справі № 910/7242/25 на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 14.08.2025.

14.08.2025 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи на вимогу суду.

14.08.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача-2 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, в якому заявлено про поновлення строку на подання доказів.

У підготовчому засіданні 14.08.2025 суд, керуючись ст.80, 119 ГПК України, постановив протокольну ухвалу без оформлення окремого документа про задоволення клопотання відповідача-2 про поновлення строку для долучення доказів, визнання поважними причини пропуску строку для подання доказів, долучення доказів до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 14.08.2025 суд відклав підготовче засідання на 10.09.2025.

18.08.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача-2 надійшло клопотання про призначення експертизи.

У підготовчому засіданні 10.09.2025 суд розглянув клопотання відповідача-2 про призначення комплексної судової почеркознавчої експертизу та технічної експертизи документів та дійшов висновку про відсутність підстав для призначення експертизи, з огляду на таке.

Клопотання мотивоване тим, що підписи на договорах про відкриття невідновлювальної кредитної лінії № 20-270/ЮК/5-7-9 від 29.12.2020 і поруки, договорах про внесення змін до кредитного договору та на інших документах не належить ОСОБА_1 , а виконані іншою особою.

Відповідно до ч.1 ст.99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас, експертиза призначається для з`ясування питань, що потребують спеціальних знань. Як видно з зазначених норм права перед судовими експертами не ставляться правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Відповідно до норм Господарського процесуального законодавства, судова експертиза є одним із видів доказів.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Тобто, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Враховуючи наведені положення судова експертиза призначається у випадку, коли для вирішення спору необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, тобто, якщо висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

При цьому, господарські суди зобов`язані надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, які містяться в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з огляду на наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що для вирішення даного спору, всебічного та об`єктивного розгляду справи та з`ясування обставин, що входять до предмета доказування у даній справі необхідність у спеціальних знаннях відсутня.

Заявниками не наведено достатніх обґрунтувань та фактичних даних за наявності яких можуть бути достатні підстави для призначення почеркознавчої експертизи у справі з метою ідентифікації підписанта у договорах про відкриття невідновлювальної кредитної лінії № 20-270/ЮК/5-7-9 від 29.12.2020 і поруки, договорах про внесення змін до кредитного договору та на інших документах.

Суд вважає, що відповідач посилаючись на те, що підписи, які містяться зокрема у договорі про відкриття невідновлювальної кредитної лінії № 20-270/ЮК/5-7-9 від 29.12.2020 не належить ОСОБА_1 , а виконаний іншою особою у той же час Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕВОТЕРРА АЗОТ", керівником якого є ОСОБА_1 здійснює оплати на користь банку з посиланням у призначенні платежу на зазначений кредитний договір, який на думку відповідача-2 ним не підписувався є порушенням принципу "заборони суперечливої поведінки".

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для призначення експертизи у справі та відмовив у задоволенні клопотання відпвоідача-2, про що судом постановлено протокольну ухвалу.

У підготовчому засіданні 10.09.2025 суд постановив протокольну ухвалу без оформлення окремого документа про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 02.10.2025.

01.10.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

01.10.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача-2 надійшла заява про відкладення судового засідання.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в місті Києві, судове засідання з розгляду справи по суті, призначене до розгляду Господарським судом міста Києва на 02.10.2025, не відбулось.

Ухвалою від 06.10.2025 Господарський суд міста Києва призначив у справі №910/7242/25 судове засідання з розгляду справи по суті на 06.11.2025.

05.11.2025 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про відмову від позову та закриття провадження по справі № 910/7242/25.

Присутній у судовому засіданні 06.11.2025 представник позивача заяву про відмову від позову підтримав, просив суд закрити провадження у справі.

Представники відповідачів та третьої особи у судове засідання 06.11.2025 не прибули.

Розглянувши матеріали справи, заяву про відмову від позову, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (ч.1 ст.191 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ч.2 ст.191 Господарського процесуального кодексу України, до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Судом встановлено, що заява від 18.09.2025 про відмову від позову у справі №910/7242/25 від імені позивача підписана першим заступником голови правління АТ "БАНК АЛЬЯНС" Буркицею В.Г. на підставі довіреності від 07.04.2025.

Зі змісту заяви про відмову від позову у справі №910/7242/25 вбачається, що вказана заява не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Приписами частини 3 статті 191 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Пунктом 4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Враховуючи наведене, оскільки відмова від позову у справі №910/7242/25 не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, заява підписана уповноваженою особою, суд знаходить достатньо підстав для прийняття заяви позивача про відмову від позовних вимог про стягнення 8168732,13 грн та закриття провадження у справі №910/7242/25, на підставі пункту 4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно із ч.4 ст.231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Частиною 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Оскільки позивач відмовився від позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе повернути позивачу з Державного бюджету України 50 % судового збору, а саме у сумі 49012,40 грн.

Суд звертає увагу позивача на те, що 07.01.2025 набув чинності наказ Міністерства фінансів України № 606 від 26.11.2024 "Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.12.2024 за № 1888/43233. Даним наказом внесено зміни до механізму повернення судового збору у випадках, визначених статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, з урахуванням зазначених змін (далі - Порядок №787), органи Казначейства здійснюють повернення судового збору в усіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого відповідним судовим органом.

Таке подання формується відповідним судовим органом на підставі поданої платником (його уповноваженою особою) заяви про повернення коштів з бюджету, складеної із зазначенням усіх необхідних реквізитів, визначених пунктом 5 Порядку № 787.

Для повернення судового збору платнику необхідно звернутися із заявою до відповідного суду. Разом із заявою про повернення коштів судового збору з бюджету платником подається оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення судового збору складається платником із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), дата та номер судового рішення, яке набрало законної сили (у разі повернення судового збору за виключенням помилково зарахованого), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (за згодою), сума коштів, що підлягає поверненню (перерахуванню), причина повернення (перерахування) коштів з бюджету, найменування банку або небанківського надавача платіжних послуг, місцезнаходження банку (у разі повернення коштів в іноземній валюті (латиницею), в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).

У свою чергу, суд за заявою платника та наявності підстав формує в системі дистанційного обслуговування "Клієнт казначейства - Казначейство" із використанням засобів криптографічного захисту інформації Казначейства електронне подання про повернення з бюджету судового збору та направляє його на виконання до відповідного органу Казначейства.

Отже, з метою повернення судового збору позивачу необхідно звернутися із відповідною заявою до Господарського суду міста Києва для формування фінансово-економічним відділом суду електронного подання про повернення з бюджету судового збору з подальшим його направленням до відповідного органу Казначейства.

Керуючись ст.191, п.4 ч.1 ст.231, ч.ч.3-5 ст.231, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Прийняти заяву Акціонерного товариства "БАНК АЛЬЯНС" про відмову від позову по справі №910/7242/25.

2. Закрити провадження у справі №910/7242/25 за позовом Акціонерного товариства "БАНК АЛЬЯНС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО БЛОК" та ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВОТЕРРА АЗОТ", про солідарне стягнення 8168732,13 грн.

3. Повернути Акціонерному товариству "БАНК АЛЬЯНС" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 50, ідентифікаційний код 14360506) з Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 49012,40 грн, сплаченого платіжною інструкцією №5 від 23.05.2025.

4. Ухвала набрала законної сили після її оголошення - 06.11.2025 та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали:11.11.2025.

Суддя С. О. Турчин