РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.11.2025Справа № 910/10285/25
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗК Медіа Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віза Центр Медіа Україна"

про стягнення 595000,00 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЗК Медіа Сервіс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віза Центр Медіа Україна" про стягнення 595000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 2001/01 від 20.01.2021.

Ухвалою суду від 25.08.2025 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

01.09.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали від 25.08.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/10285/25, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановлено сторонам строки на подання заяв по суті спору.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем 15.09.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 518.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, про наслідки був повідомлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі.

Приписами ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЗК Медіа Сервіс" (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віза Центр Медіа Україна" (позичальник) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 2001/01 відповідно до п. 1.1 якого позикодавець надає підприємству поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п. 2.1 договору поворотна фінансова допомога надається частинами в національній валюті України в межах суми 600000,00 грн без ПДВ. Перша частина поворотної фінансової допомоги у розмірі 500000,00 грн надається позикодавцем не пізніше ніж через 10 робочих днів з дати підписання даного договору.

Поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується. Поворотна фінансова допомога надається протягом 2021 року з дати підписання даного договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника х особового або іншого рахунку позикодавця. Поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення позикодавцем (п. 2.2-2.4 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою позикодавця.

Згідно п. 7.1 договору позикодавець має право вимагати дострокового повернення наданої поворотної фінансової допомоги, письмово попередивши про це позичальника за 15 робочих днів.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 19.01.2022 (п. 8.1 договору).

На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу кошти у сумі 595000,00 грн, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: № 1200 від 20.01.2021 на суму 500000,00 грн, № 1214 від 08.02.2021 на суму 15000,00 грн, № 1215 від 10.02.2021 на суму 30000,00 грн, № 1216 від 11.02.2021 на суму 20000,00 грн, № 1218 від 12.02.2021 на суму 10000,00 грн, № 1234 від 02.03.2021 на суму 20000,00 грн.

Договором обумовлено строк повернення суми поворотної фінансової допомоги пред`явленням позикодавцем вимоги позивальнику.

До матеріалів справи долучено вимогу позивача про повернення коштів № 02/07 від 15.07.2025 за договором № 2001/01 від 20.01.2021 у сумі 595000,00 грн адресовану відповідачу. Означена вимога була направлена за адресою місцезнаходження відповідача 15.07.2025, докази чого долучені до матеріалів справи.

Відповідач відповіді на вимогу не надав, суму поворотної фінансової допомоги не повернув.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За приписами частин 2 статті 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Договором обумовлено, що повернення коштів здійснюється на підставі вимоги позикодавця.

В адресованій відповідачу вимозі позивача не вказаний строк, протягом якого грошові кошти мають бути повернуті, а отже застосуванню підлягає норма ч. 2 ст 530 ЦК України, що передбачає виконання зобов`язання протягом семиденного строку.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Оскільки, вимога була пред`явлена позивачем 15.07.2025, то грошові кошти мали бути повернуті до 22.07.2025 включно.

Відповідач не надав суду доказів повернення отриманих від позивача за договором № 2001/01 від 20.01.2021 коштів у сумі 595000,00 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на подані докази, суд встановив наявність у відповідача перед позивачем заборгованості за договором № 2001/01 від 20.01.2021 у розмірі 595000,00 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не заперечено та не спростовано обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги. Про наслідки не подання відзиву, відповідач був повідомлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у поновному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 86, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віза Центр Медіа Україна" (01021, місто Київ, вулиця М. Грушевського, будинок 28/2, нежитлове приміщення 43; ідентифікаційний код 42457376) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗК Медіа Сервіс" (01021, місто Київ, вулиця М. Грушевського, будинок 28/2, нежитлове приміщення 43; ідентифікаційний код 41178211) заборгованість за договором № 2001/01 від 20.01.2021 у розмірі 595000 (п`ятсот дев`яносто п`ять) грн 00 коп., судовий збір у розмірі 7140 (сім тисяч сто сорок) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко