ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" листопада 2025 р. Справа №924/883/25

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Жиромській А.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, м. Хмельницький

до Розсошанської сільської ради, с. Розсоша Хмельницького району, Хмельницької області

про стягнення 164940,07 грн. - шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу

Представники сторін:

від позивача: Тесляр О.О. - згідно виписки з ЄДР

від відповідача: Гадзіна М.Ю. - згідно виписки з ЄДР

У судовому засіданні, згідно ст. 240 ГПК України, проголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) рішення.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою суду від 02.09.2025р. відкрито провадження у справі №924/883/25 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

23.09.2025р. постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів та відкладення підготовчого засідання на іншу дату.

15.10.2025р. постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач у позові просить стягнути з відповідача 164940,07 грн. - шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, внаслідок самовільної рубки 22 дерев різних порід в лісовому масиві біля с. Вищі Вовківці Розсошанської сільської територіальної громади, Хмельницького району, Хмельницької області.

В обґрунтування позовних вимог посилається на проведену працівниками Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області планову перевірку щодо забезпечення виконання делегованих повноважень у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища виконавчим органом Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, якою встановлено факт самовільної рубки дерев в лісовому масиві та складено акт про порушення №14/02/01 від 22.05.2024р., підписаний як зі сторони Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області, так і зі сторони виконкому Розсошанської сільської ради.

Посилається на п. 3-1 ст. 33 Лісового кодексу України, згідно якого сільські, селищні, міські ради у сфері лісових відносин на відповідній території забезпечують охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, дотримання правил і норм використання лісових ресурсів у межах лісів комунальної власності, не наданих у користування.

Тому, на переконання позивача, шкода, заподіяна лісу, не наданому в користування, у разі невстановлення осіб, винних у заподіянні шкоди, відшкодовується органом місцевого самоврядування, у межах території якого знаходиться ліс, якому була заподіяна шкода. Відповідно, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів, а й власники лісів, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді не вчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на їхніх ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

Як пояснив позивач, розмір шкоди визначався згідно такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу (додаток №1), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008р. за №665.

Відповідач у відзиві, поданому 23.09.2025р., проти позову заперечує. Свою позицію обґрунтовує тим, що земельна ділянка, на якій виявлена незаконна порубка дерев, не перебуває в комунальній власності Розсошанської сільської територіальної громади, вказуючи, що заліснена земельна ділянка, що межує з земельними ділянками з кадастровими номерами: :05:008:0291; :07:001:0030; :07:001:0103; :07:001:0131, розташована за межами населеного пункту с. Вищі Вовківці Розсошанської сільської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області.

Вказує на ст. 11 Лісового кодексу України, згідно якої право комунальної власності на ліси набувається при розмежуванні в установленому законом порядку земель державної і комунальної власності, а також шляхом передачі земельних ділянок з державної власності в комунальну та з інших підстав, не заборонених законом. При цьому, зауважує, що позивач не бере до уваги вищенаведені положення чинного законодавства щодо виникнення права комунальної власності на ліси та безпідставно відносить земельну ділянку орієнтовною площею 11,6 га до земель комунальної власності, хоча вона знаходиться за межами населеного пункту села Вищі Вовківці.

На переконання відповідача, оскільки земельна ділянка, на якій виявлено незаконну рубку дерев, не перебуває у комунальній власності відповідача, тому у нього відсутній обов`язок забезпечувати охорону та захист лісових насаджень від незаконних рубок.

Позивач у відповіді на відзив вважає, що заперечення, які містить відзив на позовну заяву, не спростовують обставин, якими обґрунтовані позовні вимоги, та підлягають відхиленню. На переконання позивача, в діях (бездіяльності) відповідача наявні всі елементи складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, а також наявна пряма вказівка закону про обов`язок відшкодування завданої шкоди (ч. 2 ст. 107 ЛК України), що є необхідною умовою для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу. В свою чергу, відповідачем не доведена відсутність в його діях (бездіяльності) вини у порушенні природоохоронного законодавства.

З приводу права власності на земельну ділянку орієнтовною площею 11,6 га, вказує на положення пункту 24 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України, зокрема на абзац 10 пункту 24, згідно якого інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом (набрання чинності відбулось 27.05.2021).

У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник відповідача наполягав на відмові у позові.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

У період з 01.05.2024р. по 22.05.2024р. посадовими особами Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області проведено планову перевірку щодо забезпечення виконання делегованих повноважень у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища виконавчим органом Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Перевірка проводилася на підставі наказу Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області від 29.04.2024р. №93 "Про проведення заходу контролю" та наказу Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області від 08.05.2024р. №100 "Про продовження проведення заходу контролю (перевірки) Розсошанської сільської ради".

Перевіркою виявлено, серед іншого, самовільну рубку дерев в лісовому масиві біля с. Вищі Вовківці з геокоординатами 49.3617813, 26.8049575, а саме: ясен (сухий) 50*50 см, ясен (сухий) 50*40 см, ясен (сухий) 52*52 см, дуб (сирий) 42*45 см, ясен (сухий) 49*49 см, ясен (сухий) 42*40 см, ясен (сухий) 38*42 см, ясен (сухий) 42*56 см, ясен (сухий) 42*41 см, черешня (сира) 18*22 см, верба (суха) 20*18 см, верба (суха) 24*28 см, ясен (сухий) 42*46 см, ясен (сухий) 40*42 см, ясен (сухий) 46*46 см, ясен (сухий) 44*46 см, черешня (сира) 12*14 см, ясен (сухий) 38*42 см, ясен (сухий) 42*42 см, ясен (сухий) 50*46 см, черешня (сира) 12*14 см, черешня (сира) 16*22 см.

Про вказані порушення Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області складено акт №14/02/01 від 22.05.2024р., який підписано державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області Денисом Нагорним та Романом Тройчуком з однієї сторони та секретарем виконкому Розсошанської сільської ради Ларисою Смоляк з іншої сторони. Примірник цього акта отримано секретарем виконкому Розсошанської сільської ради Ларисою Смоляк.

07.06.2024р. Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області направила запит Головному управлінню Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання інформації про земельну ділянку орієнтовною площею 12 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Вищі Вовківці Розсошанської сільської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області (географічні координати згідно карти Google: 49.362511, 26,803883) та межує з земельними ділянками з кадастровими номерами з північної сторони із :05:008:0291; з південної сторони із :07:001:0030; із західної сторони із :07:001:0103; із східної сторони із :07:001:0131.

Згідно інформації наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області у листі від 10.06.2024 №2328/281-24, встановлено, що в Державному земельному кадастрі про запитувану земельну ділянку відсутня інформація про категорію, цільове призначення, вид угідь, форму власності, власника (користувачів) та відсутні правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку. Разом з тим, відповідно до наявних картографічних матеріалів земельна ділянка орієнтовною площею 11,6 га, умовні позначення - ліс.

За результатами перевірки, головним спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) лісів, рослинного світу та природно-заповідного фонду Романом Тройчуком здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконної рубки 22 дерев різних порід в лісовому масиві біля с. Вищі Вовківці з геокоординатами 49.3617813, 26.8049575.

Розрахунок проведений згідно такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу (додаток №1), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008р. за №665.

Розмір шкоди згідно розрахунку склав 164940,07 грн.

07.08.2024р. претензія №2085/07 про сплату шкоди разом з розрахунком направлялись Розсошанській сільській раді, та отримано нею 09.08.2024р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак, претензія залишена без відповіді, а сума без оплати.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що до способів захисту прав і законних інтересів віднесено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідна наявність повного складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки особи; шкоди (збитків); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла збитки.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Під шкодою слід розуміти, зокрема, зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Причинний зв`язок, як елемент складу цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, а отже, доведенню підлягає факт того, що його протиправні дії є причиною, а шкода - наслідком такої протиправної поведінки.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Отже, при зверненні з позовом про стягнення шкоди, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами протиправність (неправомірність) поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та їх розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, а боржник зі свого боку має доводити відсутність своєї вини у заподіянні шкоди.

Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

При цьому суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази (постанова Великої Палати Верховного Суду України від 12.03.2019р. у справі №920/715/17).

Відносини, які стосуються володіння, користування та розпоряджання лісами і спрямовуються на забезпечення охорони, відтворення та стале використання лісових ресурсів з урахуванням екологічних, економічних, соціальних та інших інтересів суспільства (лісові відносини) регулюються, зокрема, ЛК України.

У свою чергу, правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначає Закон України "Про охорону навколишнього природного середовища".

За статтею 5 цього Закону державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах (стаття 1 ЛК України).

Права та обов`язки постійних лісокористувачів визначає стаття 19 ЛК України, відповідно до якої постійні лісокористувачі зобов`язані: забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення; вести первинний облік лісів; дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель; забезпечувати охорону типових та унікальних природних комплексів і об`єктів, рідкісних і таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тваринного і рослинного світу, рослинних угруповань, сприяти формуванню екологічної мережі відповідно до природоохоронного законодавства.

За змістом пункту "ї" частини першої статті 15 названого Закону місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

У частині першій статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" унормовано, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (частина перша статті 69 цього Закону).

Разом з тим, відповідно до частин першої, третьої статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Як зазначено у підпункті 1 пункту "б" частини першої статті 33 названого Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

З наведеного слідує, що відповідні законодавчі норми наділяють органи місцевого самоврядування повноваженнями здійснювати контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Такі повноваження покладено як безпосередньо на місцеві ради, так і передбачена можливість здійснювати їх через виконавчі органи, які створюються відповідними радами і є підконтрольними та підзвітними їм.

Отже, організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на, зокрема постійних лісокористувачів, якими являються, серед інших, органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 105 ЛК України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

За змістом статті 107 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 01.05.2024р. по 22.05.2024р. посадовими особами Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області проведено планову перевірку щодо забезпечення виконання делегованих повноважень у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища виконавчим органом Розсошанської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Вказаною перевіркою виявлено самовільну рубку дерев в лісовому масиві біля с. Вищі Вовківці з геокоординатами 49.3617813, 26.8049575, а саме: ясен (сухий) 50*50 см, ясен (сухий) 50*40 см, ясен (сухий) 52*52 см, дуб (сирий) 42*45 см, ясен (сухий) 49*49 см, ясен (сухий) 42*40 см, ясен (сухий) 38*42 см, ясен (сухий) 42*56 см, ясен (сухий) 42*41 см, черешня (сира) 18*22 см, верба (суха) 20*18 см, верба (суха) 24*28 см, ясен (сухий) 42*46 см, ясен (сухий) 40*42 см, ясен (сухий) 46*46 см, ясен (сухий) 44*46 см, черешня (сира) 12*14 см, ясен (сухий) 38*42 см, ясен (сухий) 42*42 см, ясен (сухий)50*46 см, черешня (сира) 12*14 см, черешня (сира) 16*22 см.

Про вказані порушення Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області складено акт №14/02/01 від 22.05.2024р., який підписано державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області Денисом Нагорним та Романом Тройчуком з однієї сторони та секретарем виконкому Розсошанської сільської ради Ларисою Смоляк з іншої сторони. Примірник цього акта отримано секретарем виконкому Розсошанської сільської ради Ларисою Смоляк.

З приводу права власності на земельну ділянку, на якій виявлено незаконну вирубку лісу відмічається наступне.

Згідно інформації наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області у листі від 10.06.2024 №2328/281-24, про земельну ділянку орієнтовною площею 12 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Вищі Вовківці Розсошанської сільської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області (географічні координати згідно карти Google: 49.362511, 26,803883) та межує з земельними ділянками з кадастровими номерами з північної сторони із :05:008:0291; з південної сторони із :07:001:0030; із західної сторони із :07:001:0103; із східної сторони із :07:001:0131) в Державному земельному кадастрі відсутня інформація про категорію, цільове призначення, вид угідь, форму власності, власника (користувачів) та відсутні правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку. Разом з тим, відповідно до наявних картографічних матеріалів земельна ділянка орієнтовною площею 11,6 га, умовні позначення - ліс.

Право комунальної власності на ліси набувається при розмежуванні в установленому законом порядку земель державної і комунальної власності, а також шляхом передачі земельних ділянок з державної власності в комунальну та з інших підстав, не заборонених законом (ст. 11 Лісового кодексу України).

Згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" набрання чинності відбулось 27.05.2021р., розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 24.

Положеннями пункту 24 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України визначено, що з дня набрання чинності цим пунктом (набрання чинності відбулось 27.05.2021р.) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; є) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом (абз. 10 п. 24 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (п. 3, 4 ст. 79-1 ЗК України).

Як вбачається з листа Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 10.06.2024р. №2328/281-24, встановлено, що про земельну ділянку, яка розташована за географічними координатами згідно карти Google: 49.3617813, 26.8049575, за межами населеного пункту с. Вищі Вовківці Розсошанської сільської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, що межує з земельними ділянками з кадастровими номерами: :05:008:0291; :07:001:0030; :07:001:0103; :07:001:0131, в Державному земельному кадастрі відсутня інформація про категорію, цільове призначення, вид угідь, форму власності, власника (користувачів) та відсутні правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку. Разом з тим, відповідно до наявних картографічних матеріалів земельна ділянка орієнтовною площею 11,6 га, умовні позначення - ліс.

3 врахуванням викладеного, земельна ділянка орієнтовною площею 11,6 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Вищі Вовківці на території Розсошанської сільської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, в межах кадастрового кварталу :07:001 (географічні координати згідно карти Google: 49.3617813, 26.8049575), в порядку статті 79-1 ЗК України не сформована.

Змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин", було законодавчо розмежовано землі за межами населених пунктів на землі комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст та землі державної власності.

Водночас відсутність державної реєстрації речового права на вказану вище земельну ділянку, яка розташована за межами населеного пункту с. Вищі Вовківці, після 27.05.2021р. не впливає на обставини виникнення та наявність права комунальної власності на земельну ділянку, оскільки сам Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" містить норму (абз. 10 п. 24 розділу X "Перехідні положення" ЗК України), яка встановлює право комунальної власності територіальної громади на вказану земельну ділянку.

Судом враховується, що земельна ділянка, яка розташована за межами населеного пункту с. Вищі Вовківці, за орієнтовними геокоординатами 49.3617813, 26.8049575, не сформована та в силу положення п. 24 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України належить до земель комунальної власності Розсошанської сільської територіальної громади, оскільки знаходиться за межами населеного пункту с. Вищі Вовківці на території Розсошанської сільської територіальної громади.

Тому, доводи відповідача про безпідставність віднесення до земель комунальної власності земельної ділянки орієнтовною площею 11,6 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Вищі Вовківці на території Розсошанської сільської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, в межах кадастрового кварталу :07:001 (географічні координати згідно карти Google: 49.3617813, 26.8049575), судом до уваги не приймаються.

Розсошанська сільська територіальна громада Хмельницького району, як орган місцевого самоврядування, належним чином не виконувала свого обов`язку щодо здійснення охорони лісу від незаконних рубок, не здійснила контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідач, допустивши протиправну бездіяльність у вигляді нездійснення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних рубок на належній йому території земель лісового фонду, діяв неправомірно, що призвело (причинно-наслідковий зв`язок) до незаконного вирубування невстановленими особами дерев та спричинення шкоди лісу. Вина відповідача презюмується та ним не спростована.

Судом не приймаються до уваги доводи представника відповідача про те, що відповідальність відповідача можлива після встановлення конкретних осіб, які здійснили правопорушення, або встановлення відсутності таких осіб, з огляду на наступне.

Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності.

При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.

Таким чином, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев.

Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 12.03.2025 у справі №909/131/24, від 18.05.2023 у справі №914/669/22, від 12.09.2024 у справі№907/181/22, від 28.09.2023 у справі №927/32/23).

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Розрахунок проведений згідно такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, додаток №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008р. №665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу".

Як вбачається із розрахунку, загальний розмір шкоди, заподіяний внаслідок незаконної рубки 22 (двадцяти двох) дерев різних порід та діаметрів, становить 164940,07 грн.

Згідно із Положенням про Державну екологічну інспекцію у Хмельницькій області, Інспекція пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами, а також вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.

Претензія №2085/07 від 07.08.2024р. про сплату шкоди разом з розрахунком направлялись Розсошанській сільській раді, та отримано нею 09.08.2024р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак, претензія залишена без відповіді, а сума без оплати.

Судом враховується наявність завданої шкоди, обов`язок органу місцевого самоврядування з контролю на своїй території за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища і фактичну бездіяльність щодо виконання такого обов`язку, а саме те, що відповідач, як постійний лісокористувач, не забезпечив збереження непризначених для порубки дерев, а допустив їх самовільну порубку на підпорядкованій йому території, тобто не запобіг порушенням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів і не вжив відповідних заходів щодо їх усунення.

Таким чином, наявний склад правопорушення: незаконна порубка дерев на відомчій відповідачу території, що свідчить про протиправність поведінки постійного лісокористувача; шкоди, розмір якої доказово підтверджено; причинно-наслідковий зв`язок шкоди з протиправною поведінкою відповідача, адже заподіяння шкоди зумовлено невиконання ним обов`язку щодо здійснення заходів з охорони лісів від незаконних рубок. Разом з тим, відповідачем не доведено відсутності своєї вини у заподіянні шкоди у повному розмірі.

З огляду на викладене вище, наявність складу цивільного правопорушення у діях лісокористувача щодо незабезпечення ним охорони і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території, допущення самовільної вирубки лісу та наявності підстав для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно із ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Розсошанської сільської ради (Хмельницька область, Хмельницький район, с. Розсоша, вул. Центральна, 4; ) на користь держави 164940,07 грн. (сто шістдесят чотири тисячі девятсот сорок гривень сім копійок) - шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, зарахувавши кошти за реквізитами: (отримувач коштів ГУК у Хмел.обл/Розсошанс.стг/24062100, номер рахунку UA0022695, код класифікації доходів бюджету 24062100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37971775, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), призначення платежу - грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Видати наказ.

Стягнути з Розсошанської сільської ради (Хмельницька область, Хмельницький район, с. Розсоша, вул. Центральна, 4; ) на користь Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області (м. Хмельницький, вул. Івана Франка, 2/2; код 38045514) 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок) - витрат із сплати судового збору, зарахувавши кошти за реквізитами: отримувач коштів Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, номер рахунку UA0080959.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10 листопада 2025 року.

Суддя В.В. Димбовський