ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м.Черкаси справа № 925/1139/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВК Еліна", м.Одеса, вул. 21 км Старокиївського шосе,15
до фізичної особи-підприємця Демиденка Дмитра Миколайовича, АДРЕСА_1
без виклику та участі представників сторін,
Рішенням суду від 27.10.2025 позов задоволено частково та присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 61949,00 грн заборгованості за договором перевезення вантажів від 10.03.2025 №Ф10/03-2П, 839,37 грн 3% річних, 8673,51 грн пені та 2422,40 грн судового збору. Питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу позивачу вирішено не було.

29.10.2025 за вх.№15918/25 до суду надійшла заява позивача від 29.10.2025 з вимогою про стягнення з відповідача 15000,00 грн витрат, понесених на професійну правничу допомогу, у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 29.10.2025 заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВК Еліна" від 29.10.2025 (вх.№15918/25 від 29.10.2025) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу прийнято та призначено до розгляду у спрощеному провадженні по суті без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви відповідно до ч.3 ст.244 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", документ в електронному вигляді "ГПК Ухвала ст.244 (призначення)" від 29.10.2025 у справі №925/1139/25 (суддя Скиба Г.М.) було надіслано одержувачу, фізичній особі-підприємцю Демиденку Дмитру Миколайовичу в його електронний кабінет та доставлено до останнього 30.10.2025 о 10:22 год.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи на офіційному вебсайті судової влади України було розміщено оголошення від 29.10.2025 (а.с.80).

Отже відповідач був належним чином повідомлений про розгляд заяви позивача від 29.10.2025 (вх.№15918/25 від 29.10.2025) про розподіл судових витрат, однак своїх заперечень до суду не надіслав.

За результатами розгляду спору прийнято та приєднано до справи додаткове судове рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

30.07.2024 між адвокатом Племениченком Г.В. (далі адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТВК Еліна" (далі клієнт) укладено договір про надання правової (правничої допомоги) №65/54 (далі договір, а.с.72), за умовами якого: клієнт доручає, а адвокат відповідно до чинного законодавства України приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта (п.1); для виконання договору адвокату доручається виконувати всі дії передбачені чинним законодавством України. Адвокат діє без обмежень повноважень по даному договору /.../ (п.2); порядок обчислення гонорару, підстави зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у додатковій угоді до даного договору. Розмір гонорару не включає фактичні витрати, пов`язані з виконанням договору (відрядження, добові тощо), якщо інше не передбачено домовленістю сторін (п.3); клієнт має право: отримувати від адвоката інформацію про хід виконання договору; самостійно приймати остаточні рішення, які мають вирішальне значення для виконання договору (визнання позову/відмови від позову, зміни позовних вимог, відкликання довіреності, укладення мирової угоди тощо), залишаючись відповідальним за можливі наслідки цих рішень; вимагати своєчасного та якісного надання послуг /.../. Адвокат має право: отримувати від клієнта дані/документи, необхідні для виконання договору; вимагати належної та своєчасної оплати наданих послуг. Адвокат зобов`язаний здійснювати своєчасне та якісне надання послуг, інформувати клієнта про хід виконання договору (п.4); /.../ договір укладений на строк до фактичного виконання предмету договору, але не більше одного року після укладення /.../ (п.7).

19.09.2025 між адвокатом та клієнтом укладено додаткову угоду №1 (а.с.73) до договору про надання правової (правничої допомоги) №65/54, за умовами якої адвокат за дорученням клієнта прийняв на себе зобов`язання надати правову допомогу та здійснити представницькі повноваження в ході розгляду Господарським судом Черкаської області справи №925/1139/25 про стягнення заборгованості з фізичної особи-підприємця Демиденка Дмитра Миколайовича (п.1); розмір гонорару становить 15000,00 грн. Клієнт зобов`язаний сплатити адвокату вартість послуг протягом 30 (тридцяти) банківських днів з дня набрання рішенням у справі законної сили. Сторони по договору погодилися, що гонорар є розумним, при його встановленні було враховано складність справи, кваліфікацію і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини (п.3).

29.10.2025 між адвокатом та клієнтом складено акт приймання-передачі виконаних робіт (а.с.74), згідно з яким адвокатом надано, а клієнтом прийнято наступну правничу допомогу: ознайомлення з матеріалами, наданими клієнтом, вивчення справи вартість 5000,00 грн; складання та подання позовної заяви 10000,00 грн (п.1); вказані у пункті 1 цього акту роботи за змістом, обсягом та вартістю (ціною) відповідають умовам договору (п.2); загальна ціна вказаних у цьому акті робіт складає 15000,00 грн. Вказана сума підлягає оплаті клієнтом на користь адвоката протягом тридцяти банківських днів з дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили (п.3).

Наведений адвокатом у акті перелік наданих клієнту послуг відповідає переліку робіт зазначеному у детальному описі робіт від 29.10.2025 (а.с.75).

Відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України:

ч.1 ст.3. Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

ч.1 і 2 ст.4. Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом; юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням;

ч.1-4 ст.13. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій;

ст.16. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом;

ч.1 ст.58. Представником у суді може бути адвокат або законний представник;

ч.1, п.1 ч.3 ст.123. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу;

ч.1-3 ст.124. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору; попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи;

ст.126. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами;

ч.4-8 ст.129. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись; якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку; якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми; розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (…);

п.3 ч.1, ч.2-4 ст.244. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати; заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення; суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення; у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність":

п.4 і 9 ч.1 ст.1. Договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

ч.3 ст.4. Адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності);

ч.1 ст.26. Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (…);

ст.30. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги; при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час;

Згідно з положеннями Цивільного кодексу України:

ч.1, 3 ст.237. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов до таких висновків.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У позовній заяві позивач вказав, що "попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він планує понести у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції складає суму судового збору та витрат на надання правової допомоги у загальному розмірі 15000,00 грн", а також зобов`язався подати докази розміру понесених ним витрат в порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів після завершення судових дебатів та ухвалення рішення суду.

Згідно із поданою позивачем заявою про ухвалення додаткового рішення від 29.10.2025 (вх.№15918/25 від 29.10.2025), останній просить здійснити розподіл понесених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи в сумі 15000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що перелік, обсяг та зміст наданих адвокатом Племениченком Г.В. послуг, а також вартість роботи останнього (15000,00 грн), відповідають критеріям, погодженим сторонами у додатковій угоді №1 від 19.09.2025 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 30.07.2024 №65/54 (а.с.72) та акті приймання-передачі виконаних робіт від 29.10.2025 (а.с.74).

Відповідачем заяви про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду не подано.

Згідно із Господарським процесуальним кодексом України:

п.3 ч.4 ст.129. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог;

ч.6 ст.126. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п.28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п.19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

У постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 (провадження №12-14гс22) (п.128) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 Цивільного кодексу України.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (п.119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 №922/1964/21 (провадження №12-14гс22)).

У такому випадку суд, керуючись ч.ч.5-7, 9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (п.120 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 №922/1964/21 (провадження №12-14гс22)).

Висновки, аналогічні наведеним вище, раніше були викладені і в постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

З огляду на часткове задоволення позову; спірні правовідносини, рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем заяв, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру; враховуючи, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, понесених збитків, водночас стягнення витрат на правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (так, заявлена сума витрат позивача на правничу допомогу (15000,00 грн) перевищує значимість позовних вимог в 71558,65 грн), - суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу позивача не відповідає принципам розумності та співмірності в даних правовідносинах та не є пропорційним до предмета спору і підлягає зменшенню з мотивів розумності, пропорційності, обґрунтованості та підставності, у зв`язку із чим подана останнім заява від 29.10.2025 (вх.суду №15918/25 від 29.10.2025) про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення, в тому числі з урахуванням принципу співмірності вимоги. Належить стягнути з відповідача на користь позивача 10000,00 грн витрат на послуги адвоката. Решту понесених позивачем витрат на правову допомогу суд покладає на позивача та не стягує.

Керуючись ст.ст.129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВК Еліна" від 29.10.2025 (вх.суду №15918/25 від 29.10.2025) задовольнити частково.

1.1. Стягнути з фізичної особи-підприємця Демиденка Дмитра Миколайовича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний код облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВК Еліна" (Одеська область, м.Одеса, вул.21 км Старокиївського шосе, буд.15, ) 10000,00 грн (десять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

1.2. Решту витрат на професійну правничу допомогу покласти на позивача та не стягувати.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Додаткове рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено і підписано 11.11.2025.

Суддя Г.М.Скиба