ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. ОдесаСправа № 916/289/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Принцевської Н.М.;

суддів: Савицького Я.Ф., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м. Одеса, пр-т Шевченка,29)

секретар судового засідання (за дорученням головуючої судді): Романенко Д.С.;

від прокуратури Ейсмонт С.О.;

від Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Буд Мартинчук В.В.;

від Товариства з обмеженою відповідальністю Джинестра Груп не з`явився;

від Фонду державного майна України не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Одеської області від 09.04.2025 (повний текст складено 21.04.2025)

та на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 29.04.2025 (повний текст складено 05.05.2025)

по справі № 916/289/23

за позовом Заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю Джинестра Груп;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Буд;

про скасування рішень державних реєстраторів, приведення приміщення у попередній стан,

(суддя першої інстанції: Погребна К.Ф., дата та місце ухвалення рішення: 09.04.2025, Господарський суд Одеської області, м. Одеса, пр-т Шевченка,29),

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси (далі Прокурор) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі Фонду державного майна України (далі Фонд) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джинестра Груп» (далі ТОВ «Джинестра Груп») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Буд» (далі ТОВ «Бізнес Буд»), в якому просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області Карякіна К.А. (далі державний реєстратор) № 6025021 1 від 08.09.2021, яким право власності ТОВ «Бізнес Буд» було припинено у зв`язку з виділом частки з об`єкта нерухомого майна (154/1000 частин нежитлових приміщень літ. «Б» загальною площею 789,4 кв.м), розташованого по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі (далі об`єкт нерухомості/нежитлові приміщення);

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора № 60249792 від 08.09.2021, на підставі якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за ТОВ «Бізнес Буд» зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літ. «Б» площею 171 кв.м, яка розташована по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного № 60249232 від 08.09.2021, на підставі якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за ТОВ «Бізнес Буд» зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літ. «Б» площею 1395,4 кв.м, яка розташована по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білостоцької М.Л. № 62285694 від 14.12.2021, на підставі якого об`єкт нерухомого майна площею 171 кв.м, який розташований по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі, зареєстрований за ТОВ «Джинестра груп»;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білостоцької М.Л. № 62286170 від 14.12.2021, на підставі якого об`єкт нерухомого майна площею 1395,4 кв.м, який розташований по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі, зареєстрований за ТОВ «Джинестра груп»;

- визнати недійсним акт прийому-передачі нерухомого майна від 08.12.2021, укладений між ТОВ «Бізнес Буд» та ТОВ «Джинестра Груп», в частині передачі ТОВ «Джинестра Груп» у якості внеску до статутного капіталу нежитлової будівлі літ. Б, площею 1395,4 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Французький бульвар 28/30 та нежитлової будівлі літ. Б, площею 171 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Французький бульвар 28/30;

- зобов`язати ТОВ «Бізнес Буд» привести самочинно реконструйовані об`єкти - площею 171 кв.м. та 1395,4 кв.м будівлі літ. «Б», розташованої по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі, у відповідність до технічного паспорту, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, наявного в інвентаризаційній справі № 13336343.

В обґрунтування позовних вимог Прокурор зазначав, що ТОВ «Бізнес Буд» незаконно набуло право власності на вищевказаний об`єкт нерухомості (154/1000 частин нежитлових приміщень літ. «Б» загальною площею 789,4 кв.м, розташований по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі), що встановлено рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2018 у справі № 522/3777/17-ц, яке набрало законної сили 27.07.2022 після його перегляду Верховним Судом, та яким це нерухоме майно було витребувано у ТОВ «Бізнес Буд» на користь Фонду.

Проте, за доводами Прокурора, фактична одна й та сама будівля площею 789,4 кв. м внаслідок здійснення ТОВ «Бізнес Буд» незаконної реконструкції була протиправно перетворена на два окремих об`єкти нерухомого майна площею 171 кв.м та 1395,4 кв.м (загальна площа двох новоутворених об`єктів складає 1566,4 кв.м) та відчужена шляхом внесення до статутного капіталу ТОВ «Джинестра Груп» на підставі акту прийому-передачі від 08.12.2021.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.04.2025 у справі № 916/289/23 у задоволенні позову Прокурора відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині скасування рішень державних реєстраторів, суд зазначив, що задоволення цих вимог не призведе до відновлення володіння державою в особі Фонду спірним майном, вони не є ефективним засобом захисту прав Позивача. За висновком суду, саме вимога про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстровано на праві власності, відповідає характеру спірних правовідносин і призводить до ефективного захисту прав власника.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання недійсним акту прийому-передачі нерухомого майна від 08.12.2021, укладеного між ТОВ «Бізнес Буд» та ТОВ «Джинестра Груп», суд зазначив, що Прокурором не зазначено та жодним чином не обґрунтовано підстави, з яких відповідний акт має бути визнаний недійсним.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині зобов`язання ТОВ «Бізнес Буд» привести самочинно реконструйовані об`єкти, суд виходив з того, що:

- будівля літ. Б, яка розташована на Французькому бульварі 28/30 у м. Одесі - пам`ятка архітектури почату ХХ століття, особняк у складі комплексу «Дач Анатри», спороджений у 1913 році за проектом архітектора Дмитренка Ю.М., прийнятий під охорону держави рішенням Одеського виконавчого комітету від 15.08.1985 № 480, як пам`ятка архітектури місцевого значення;

- в процесі розгляду справи, 23.10.2023 судом призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення експертів, зокрема, було поставлено наступне питання: Чи можлива перебудова об`єктів площею 171 кв.м та 1395,4 кв.м будівлі літ. Б, розташованих по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі, у відповідність до технічного паспорту, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, наявного в інвентаризаційній справі № 13336343 без їх істотної зміни (наприклад, їх знесення, змінення. заміни, переміщення (перенесення) на інші місця)?;

- за наслідком проведеної експертизи, 19.11.2024 до суду надійшов висновок експерта № 23-5885, яким встановлено неможливість приведення спірного об`єкту в попередній стан без його істотних змін, зокрема знесення, змінення, переміщення (перенесення), що в свою чергу заборонено 22 Закону України «Про охорону культурної спадщини»;

- відтак, за висновком суду, задоволення цієї позовної вимоги фактично матиме негативні наслідки для спірного об`єкту, який є об`єктом культурної спадщини та охороняється державою в особі її уповноважених органів, та буде порушувати основні засади охорони культурної спадщини, які в першу чергу направлені на його збереження.

16.04.2025 до суду від ТОВ «Бізнес Буд» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, а саме стягнення з Одеської обласної прокуратури 54 000 грн витрат на професійну правничу допомогу та 36349,44 грн - за проведення судової експертизи.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 29.04.2025 у даній справі заяву ТОВ «Бізнес Буд» задоволено частково, стягнуто з Одеської обласної прокуратури на його користь 25 000 витрат на професійну правничу допомогу та 36 349,44 грн - на проведення судової експертизи. В решті заяви відмовлено.

Не погодившись з рішеннями суду, Прокурор подав на них апеляційну скаргу, в якій просить їх скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі та відмови у задоволенні заяви ТОВ «Бізнес Буд» про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги Прокурор посилається на наступне:

- Прокурором вже вжито заходи до витребування нерухомого майна (рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2018 у справі № 522/3777/17-ц, яке набрало законної сили 27.07.2022 після його перегляду Верховним Судом);

- предметом спору у даній справі є самочинна реконструкція нерухомого майна, яке є власністю держави. Заявити позов про витребування самочинно реконструйованого майна або про витребування його частини, яка утворилася під час реконструкції, Прокурор не міг з тих підстав, що право власності на самочинно реконструйоване (побудоване) майно не набувається в силу приписів законодавства, а саме ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України;

- позовні вимоги Прокурора не пов`язані із набуттям майнових прав, а стосуються усунення перешкод у володінні шляхом приведення майна у первісний стан;

- у даній справі будівництво проведене не на земельній ділянці, проте за рахунок та шляхом захоплення чужого майна (іншого власника), а тому Прокурором подано саме негаторний позов про демонтаж спорудженого на об`єкті державної власності самочинного будівництва;

- суд мав під час розгляду справи самостійно у рішенні надати належну оцінку законності оспорюваної державної реєстрації;

- неможливість (як це зазначено у висновку експерта) перебудови спірних приміщень без їх істотної зміни не може бути умовою легітимізації самочинного будівництва.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції, витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/289/23.

19.05.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/289/23.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Прокурора на рішення Господарського суду Одеської області від 09.04.2025 та на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 29.04.2025 по справі №916/289/23.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.06.2025 розгляд апеляційної скарги призначено на 14.07.2025 року о 12-00 год.

11.06.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Бізнес Буд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Відповідач заперечував проти її задоволення, зазначаючи, зокрема, що:

- фактичним володільцем спірного нерухомого майна на даний час є ТОВ «Джинестра груп», а тому місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про обрання Прокурором неефективного способу захисту;

- якщо Прокурор вважає, що інтереси держави порушені самочинним будівництвом і є підстави для застосування заходів впливу, передбачених ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, то він (Прокурор) мав би звернутися до суду з позовом в інтересах держави в особі Одеської міської ради. Натомість, з огляду на звернення Прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі Фонду, положення статті 376 Цивільного кодексу України не застосовуються;

- суд дійшов цілком обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання недійсним акту прийому-передачі нерухомого майна від 08.12.2021, укладеного між ТОВ «Бізнес Буд» та ТОВ «Джинестра Груп»;

- суд першої інстанції належним чином надав оцінку висновку експерта № 23-5885, яким встановлено неможливість приведення спірного об`єкту в попередній стан

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.07.2025 прийнято справу №916/289/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у новому складі, призначено розгляд апеляційної скарги на 14.07.2025 року о 12-00 год.

В судовому засіданні 14.07.2025 оголошено перерву до 13.10.2025 року о 12-00 год., про що постановлено відповідну ухвалу.

14.07.2025 від Фонду надійшов відзив на апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення строку на його подання.

В судовому засіданні 13.10.2025 колегія суддів, розглянувши поданий Фондом 14.07.2025 відзив на апеляційну скаргу (разом з клопотанням про поновлення строку на його подання), дійшла наступних висновків.

В силу приписів ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Положеннями ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 1, 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України поновленим може бути процесуальний строк, встановлений законом, а встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Оскільки строк на подання відзиву на апеляційну скаргу встановлюється не законом, а судом, та відповідно до вимог процесуального закону може бути продовженим за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, а не поновленим.

Аналогічний сталий правовий висновок стосовно того, що встановлений судом процесуальний строк не підлягає поновленню, а може бути виключно продовжений за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, міститься у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 13.09.2023 у справі №910/6246/22, від 01.08.2022 у справі №910/16784/20 тощо.

За таких обставин, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення поданого Фондом 14.07.2025 відзиву на апеляційну скаргу без розгляду, у зв`язку з чим колегія суддів не надає оцінку викладеним у ньому доводам та аргументам.

В судовому засіданні 13.10.2025 оголошено перерву до 06.11.2025 року об 14-30 год., про що постановлено відповідну ухвалу.

05.11.2025 від ТОВ «Джинестра Груп» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яке мотивоване тим, що лише 05.11.2025 ним укладено відповідний договір професійної правничої допомоги, з урахуванням того, Відповідачу об`єктивно бракує часу для ознайомлення з матеріалами справи. Одночасно представником ТОВ «Джинестра Груп» заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та участь його представника у всіх наступних засіданнях в режимі відеоконференції за межами суду з використанням власних технічних засобів.

В судовому засіданні 06.11.2025 колегія суддів, розглянувши подане 05.11.2025 ТОВ «Джинестра Груп» клопотання, дійшла наступних висновків.

Насамперед колегія суддів зазначає, що ТОВ «Джинестра Груп» належним чином повідомлялось про день, час та місце розгляду справи, отримувало процесуальні документи суду, відповідно було обізнано про наявність в провадженні суду даної справи.

Отже у ТОВ «Джинестра Груп» було достатньо часу як для своєчасного отримання професійної правничої допомоги, так і для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки власної правової позиції по суті спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

По-друге: згідно з п. 2 ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

За приписами ч. 11 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, яка встановлює порядок розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні.

При цьому, діюче законодавство не обмежує представництво інтересів в суді певним колом осіб, а явка повноважних представників учасників справи у судовому засіданні обов`язковою не визнавалась.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що участь представника в судовому засіданні не була визнана обов`язковою, неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні заявником обґрунтовано не було, колегія суддів зазначає, що відсутність представника ТОВ «Джинестра Груп» в цьому випадку не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Близька за змістом правова позиції щодо відсутності підстав для задоволення клопотання учасника справи про відкладення розгляду справи викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.07.2022 у справі № 910/11818/18.

Щодо клопотання про надання представнику ТОВ «Джинестра Груп» можливості взяти участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, його представник подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

Водночас, як вже зазначалось, ТОВ «Джинестра Груп», будучи належним чином повідомлене про день, час та місце розгляду справи, звернулося до суду з відповідним клопотанням лише 05.11.2025, тобто за день до проведення судового засідання.

Оскільки клопотання представника ТОВ «Джинестра Груп» надійшло до суду з порушенням встановленого процесуальним законом строку, колегія суддів відмовляє у задоволенні такого клопотання.

Дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів цієї справи та встановлено судом, у лютому 2017 року заступник керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Івент Менеджмент Груп» та ТОВ «Бізнес Буд» про витребування майна, розташованого за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 28/30, з чужого незаконного володіння.

Позов був мотивований тим, що зазначене майно є державною власністю, а тому не могло бути відчужене без згоди уповноваженого органу державної влади - Фонду державного майна України.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2018 у справі №522/3777/17-ц позов Прокурора задоволено, зокрема, витребувано з незаконного володіння ТОВ «Бізнес Буд» на користь Фонду 154/1000 частин нежитлових приміщень, а саме: літ. «b» - спальний корпус №2, загальною площею 789,4 кв.м, розташованих за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 28/30.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11.06.2021, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2018 скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У серпні 2021 року Прокурором подано касаційну скаргу на зазначену постанову, за результатом розгляду якої постановою Верховного Суду від 27.07.2022 її задоволено, постанову Одеського апеляційного суду від 11.06.2021 скасовано, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2018 у справі №522/3777/17-ц залишено в силі.

Поряд з цим, на підставі рішення державного реєстратора №60250211 від 08.09.2021 право власності ТОВ «Бізнес-Буд» було припинено у зв`язку з виділом частки з об`єкта нерухомого майна, площа якого складала 789,4 кв.м.

У той же час, на підставі рішення державного реєстратора № 60249792 від 08.09.2021 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за ТОВ «Бізнес Буд» зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літ. Б площею 171 кв.м та на підставі рішення того ж реєстратора № 60249232 на нежитлову будівлю літ. Б площею 1395,4 кв.м.

Тобто фактична одна й та сама будівля площею 789,4 кв.м перетворена на два окремих об`єкти нерухомого майна: площею 171 кв.м та 1395,4 кв.м.

Підставою для такого поділу, як вбачається з Реєстру, є технічні паспорти від 25.08.2021, висновок б/н ТОВ «БТІ Південь», свідоцтво про право власності від 31.05.2014, заява №1027 від 03.09.2021, видавник приватний нотаріус Левчук О.С., заява №993 від 03.09.2021, видавник приватний нотаріус Левчук О.С., Наказ від 10.03.2021 ТОВ «Бізнес Буд».

Так, відповідно до зазначеного висновку ТОВ «БТІ Південь» щодо технічної можливості виділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна у фактичному користуванні ТОВ «Бізнес Буд» перебувало 1566,4 кв.м. Склад новоутворених об`єктів нерухомо майна складає 1395,4 кв.м та 171 кв.м. Оскільки за технічними показниками об`єкт має окремий вхід та може бути виділений в натурі, можливе утворення двох самостійних об`єктів площею 1395,4 та 171 кв.м.

В матеріалах цієї справи міститься лист Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини №01-21/519 вих. від 23.09.2022, в якому зазначено, що за адресою: Французький бульвар, 28-30 перебуває «Комплекс з трьох корпусів дач Анатри» (арх. Дмитренко Ю.М.) 1913 року, що належить до об`єктів, що охороняються державою як пам`ятка культурної спадщини. Рішенням Одеського облвиконкому від 15.08.1985 №480 зазначені об`єкти прийняті під охорону держави як пам`ятки архітектури місцевого значення.

Прокурор зазначає, що шляхом співставлення викопіювання з «Історико-архітектурного опорного плану, проекту зон охорони, визначення меж історичних ареалів м. Одеси», затвердженого наказом Міністерства культури і туризму України» від 20.06.2008 №728/0/16-08 та технічного паспорту з інвентарної справи №13336343 на будівлі, розташовані за зазначеною адресою, вбачається, що будівля літ. Б є однією з будівель пам`яток («Комплекс з трьох корпусів дач Анатри» (арх. Дмитренко Ю.М.), 1913 року).

При цьому, вищевказані обставини не заперечуються і іншими учасниками цієї справи.

Відповідно до листа Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації №2337/10/01-12/2-22/1056 від 24.11.2022 ТОВ «Бізнес Буд» проведені ремонтно-будівельні роботи на будівлі по вул. Французький бульвар, 28-30 (літ Б.) без погодженої науково-проєктної документації та відповідного письмового дозволу.

Крім того, листом №2631/01-46/2-22/1286 від 23.12.2022 Департамент культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації повідомив, що науково-проектна документація щодо проведення ремонтно-реставраційних робіт на зазначеній будівлі-пам`ятці не погоджувалася, дозвіл на проведення ремонтно-реставраційних робіт не надавався.

Таким чином, як вважає Прокурор, ТОВ «Бізнес Буд» виконано будівельні роботи з реконструкції спірної будівлі (площа якої за правовстановлюючими документами склала 789,4 кв.м) без отримання права на виконання таких робіт, чим порушено норми містобудівного законодавства, законодавства про охорону культурної спадщини, тощо.

Відсутність в Реєстрі будівельної діяльності інформації щодо реєстрації документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію спірного об`єкту будівництва за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 28/30 підтверджена листом Управління ДАБК ОМР №01-6/314-пр від 13.12.2022, а також Листом ДІАМ України, який надійшов електронним обміном (зареєстрований у прокуратурі за №11207-22 від 22.12.2022) на адресу останньої у відповідь на запит №52-9200вих-22 від 12.22.2022.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що на підставі рішень приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Білостоцької М.Л. № 62285694 від 14.12.2021 та №62286170 від 14.12.2021 об`єкти нерухомого майна площею 171 кв.м та площею 1395,4 кв.м зареєстровані за ТОВ «Джинестра груп».

Підставою для реєстрації зазначено: акт прийому-передачі від 08.12.2021, рішення Єдиного учасника ТОВ «Бізнес Буд», серія та номер: 1/2021 від 08.12.2021, протокол загальних зборів учасників ТОВ «Джинестра груп» від 08.12.2021.

Також в матеріалах цієї справи міститься висновок експерта №23-5885.

Так в описовій частині експертного висновку зазначено наступне: «нежитлова двоповерхова будівля флігеля площею 171 кв.м, демонтована через обвалення, можливо було проведено протиаварійні та консерваційні роботи. Обвалення флігелю також підтверджується у висновку по оцінці технічного стану основних несучих та огороджувальних будівельних конструкцій 3-х поверхової будівлі з цокольним поверхом, що розташована у центральній частині м. Одеси, за адресою: Французький бульвар, 28/30, виконаний ПП «Проект» у 2016 році (т. 3 а.с. 148-180); - по об`єкту дослідження площею 1395,4 кв.м проведено посилення кладки простінків і частин прорізів, що примикають; виконано розчищення поверхонь фасадних стін від штукатурки; демонтаж віконних та балконних блоків; проведена заміна деформованих конструкцій горищного перекриття, реконструкція та ремонт даху з надбудовою мансарди, встановлення металопластикових вікон на мансардному поверсі; вирівнювання підлоги, з посиленням конструкцій перекриття; в приміщеннях будівлі проведено ремонтно-будівельні роботи по частковому чорновому опорядженню стін, частково влаштовано чорнову підлогу, а також проведені роботи по улаштуванню та частковій заміни перекриття; у приміщеннях виконані будівельні роботи з демонтажу перегородок та влаштування додаткових перегородок. - станом на момент проведення дослідження об`ємно-планувальні характеристики (лінійні розміри, площа, висота, конфігурація і склад приміщень), а також розташування несучих і самонесучих стін, перегородок, а також наявних у них дверних і віконних прорізів, розміщення внутрішніх архітектурних елементів на об`єктах площею 171 кв.м та 1395,4 кв.м будівлі літ. «Б», розташованої по Французькому бульвару, 28/30 та 154/1000 частин нежитлових приміщень, а саме літ. «Б» - спальний корпус № 2, загальною площею 789,4 кв.м розташованої по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі, відрізняються між собою, що свідчить про те, що в виконання будівельних робіт площа, лінійні розміри, склад приміщень тощо змінилися».

Пунктом 2 зазначеного висновку, на запитання «Чи можлива перебудова об`єктів площею 171 кв.м та 1395,4 кв.м будівлі літ. Б, розташованої по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі, у відповідність до технічного паспорту, виданого КП Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради, наявного в інвентаризаційній справі № 13336343 без їх істотної зміни (наприклад, їх знесення, змінення. заміни, переміщення (перенесення) на інші місця)?» експертам була дана наступна відповідь: «Через зміну об`ємно-планувальних характеристик (лінійні розміри, площа, висота, конфігурація і склад приміщень), а також керуючись ст. 22 Закону України «Про охорону культурної спадщини», перебудова об`єктів площею 171 кв.м та 1395,4 кв.м будівлі літ. Б, розташованої по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі, у відповідність до технічного паспорту, виданого КП Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради, наявного в інвентаризаційній справі № 13336343 без їх істотної зміни (наприклад, їх знесення, змінення, заміни, переміщення (перенесення) на інші місця не можлива.

Предметом позову у даній справі є вимоги Прокурора:

- визнати незаконними та скасувати рішення державних реєстраторів (за якими за ТОВ «Бізнес Буд» спочатку було припинено право власності на спірний об`єкт (площею 789,4 кв.м), потім зареєстровано право власності на два новоутворених об`єкта (площею 171 кв.м та 1395,4 кв.м) та в подальшому зареєстровано право власності на ці об`єкти за ТОВ «Джинестра груп»),

- визнати недійсним укладений між Відповідачами акт прийому-передачі нерухомого майна

- зобов`язати ТОВ «Бізнес Буд» привести самочинно реконструйовані об`єкти (площею 171 кв.м та 1395,4 кв.м) у відповідність до технічного паспорту, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, наявного в інвентаризаційній справі № 13336343.

Як вже зазначалось, відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з 1) обрання Прокурором неефективного способу захисту, а також 2) неможливості приведення спірного об`єкту до попереднього стану без його істотних змін.

Колегія суддів частково не погоджується з висновками суду першої інстанції.

Щодо вимог Прокурора визнати незаконними та скасувати рішення державних реєстраторів, а також визнати недійсним укладений між Відповідачами акт прийому-передачі нерухомого майна, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для їх задоволення та зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 316, частини 1 статті 317 та частини першої статті 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із частиною 1статті 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 Цивільного кодексу України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 Цивільного кодексу України).

Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном.

Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючої перешкоди чи зобов`язання Відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 Цивільного кодексу України).

Насамперед колегія суддів зазначає, що Прокурором вже вжито заходи щодо витребування належного державі нерухомого майна з володіння ТОВ «Бізнес Буд».

Обставини з приводу того, що ТОВ «Бізнес Буд» незаконно набуло право власності на об`єкт нерухомості (площею 789,4 кв.м) встановлені рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2018 у справі № 522/3777/17-ц, яке набрало законної сили 27.07.2022 після його перегляду Верховним Судом.

Вказаним рішенням спірний об`єкт нерухомості було витребувано з незаконного володіння ТОВ «Бізнес Буд» на користь держави в особі Фонду.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставинами справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, є юридичні факти, що призвели до виникнення спірного правовідношення, настання відповідальності або інших наслідків, тобто такі факти, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірного матеріального правовідношення.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

За таких обставин, колегія суддів вважає доведеним той факт, що ТОВ «Бізнес Буд» незаконно набуло право власності на об`єкт нерухомості - 154/1000 частин нежитлових приміщень літ. «Б» загальною площею 789,4 кв.м), розташованого на Французькому бульварі 28/30 у м. Одесі.

В свою чергу задоволення такого віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Поряд з цим, позовні вимоги Прокурора у даній справі не пов`язані із набуттям майнових прав та позбавленням Фонду правом власності, а стосуються усунення перешкод у володінні майном шляхом приведення майна у первісний стан (зобов`язання провести перебудову об`єкта), адже одна й та сама будівля площею 789,4 кв.м внаслідок реконструкції була перетворена ТОВ «Бізнес Буд» на два окремих об`єкти нерухомого майна площею 171 кв.м та 1395,4 кв.м.

Правовою підставою позову визначено статті 376, 391 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Перелік способів захисту, визначений у ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абз. 12 ч. 2 вказаної статті).

У відповідності до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У цій статті гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, в якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Таким чином, стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією, хоча держави-учасниці мають певну свободу розсуду щодо способу, в який вони виконують свої зобов`язання за цим положенням Конвенції. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Іншими словами, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет норм міжнародного права за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права задля вирішення конкретного спору.

В абзаці десятому пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003 вказано, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Оцінюючи належність обраного Позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, судам слід виходити з його ефективності, а це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відповідно до усталеної позиції Великої Палати Верховного Суду застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення.

Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Таким чином, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний Позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права Позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний Позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Якщо суд дійде висновку, що обраний Позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права Позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

Колегія суддів зазначає, що позовні вимоги про скасування рішень про реєстрацію прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень задоволенню не підлягають як такі, що не є належним способом захисту відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04.09.2018 у справі № 915/127/18, від 20.11.2019 у справі № 802/1340/18-а, згідно з якими рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію.

Тому належним способом захисту права або інтересу Позивача у такому разі не є скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 922/1830/19 (пункт 8.1).

При цьому, вже сталою є практика Верховного Суду з приводу того, що якщо право власності на об`єкт самочинного будівництва зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у разі задоволення позовної вимоги про знесення об`єкта самочинного будівництва суд у мотивувальній частині рішення повинен надати належну оцінку законності такої державної реєстрації.

Якщо суд дійде висновку про незаконність державної реєстрації права власності на об`єкт самочинного будівництва, таке судове рішення є підставою для закриття розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи з огляду на положення пункту 5 частини першої статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовується рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, на підставі якого відкрито відповідний розділ).

Звідси коли право власності на самочинно побудоване нерухоме майно зареєстровано за певною особою без дотримання визначеного ст. 376 Цивільного кодексу України порядку, задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на таке майно, або вимоги про скасування державної реєстрації прав, або вимоги про припинення права власності тощо у встановленому законом порядку не вирішить юридичну долю самочинно побудованого майна.

Враховуючи наведені норми матеріального права, а також висновки Верховного Суду щодо них, колегія суддів висновує, що належним та ефективним способом захисту прав держави (власника майна Фонду) у спірних правовідносинах є вимога Прокурора про знесення ТОВ «Бізнес Буд» самочинного будівництва, яка у позові сформульована як: «зобов`язати ТОВ «Бізнес Буд» привести самочинно реконструйовані об`єкти - площею 171 кв.м. та 1395,4 кв.м. будівлі літ. «Б», розташованої по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі, у відповідність до технічного паспорту, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, наявного в інвентаризаційній справі № 13336343» і задоволення цієї вимоги саме по собі остаточно вирішить юридичну долю самочинного будівництва у встановленому законом порядку.

За вказаних обставин, у задоволенні інших вимог Прокурора (про визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів, а також визнання недійсним укладеного між Відповідачами акту прийому-передачі нерухомого майна) дійсно слід відмовити через неналежно обраний Прокурором спосіб захисту, про що правильно зазначив місцевий господарський суд.

Відтак доводи Апелянта в цій частині судовою колегією не приймаються до уваги, як необґрунтовані.

Щодо вимоги Прокурора зобов`язати ТОВ «Бізнес Буд» привести самочинно реконструйовані об`єкти у відповідність до технічного паспорту, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, наявного в інвентаризаційній справі № 13336343, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно технічного паспорту 2015 року, що виконаний КП «БТІ» ОМР на нежитлові будівлі за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 28/30 (т. 4 а.с. 98-113) вбачається, що будівля літ. «Б», що розташована на Французькому бульварі, 28/30 у м. Одесі, площею 789,4 кв. м., складається з:

- Підвалу площею 309,8 кв.м.

- І поверху площею 398,4 кв.м.

- ІІ поверху площею 391 кв.м.

При цьому, згідно даних технічного паспорту 2015 року вбачається, що при визначенні загальної площі будівлі літ. «Б» не включено площу підвалу площею 309,8 кв.м.

Згідно технічного паспорту від 25.08.2021, що виконаний КП Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами (т. 1 а.с. 65-73), нежитлова будівля літ. «Б» площею 1395,4 кв.м., за адресою: Французький бульвар, 28/30, м. Одеса, складається з:

- Підвалу площею 306,9 кв.м.

- І поверху площею 368,9 кв.м.

- ІІ поверху площею 340 кв.м.

- Мансарди площею 379,6 кв.м.

Згідно технічного паспорту від 25.08.2021, що виконаний КП Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами (т. 1 а.с. 90-95), нежитлова будівля флігеля літ. «Б» за адресою: Французький бульвар, 28/30, м. Одеса, площею 171 кв.м., складається з:

- Підвалу площею 53,7 кв.м.

- І поверху площею 57,3 кв.м.

- ІІ поверху площею 60 кв.м.

Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна, виданого власнику ТОВ «Бізнес-Буд» (т.1 а.с.96-97), у фактичному користуванні перебуває 154/1000 частин об`єкту загальною площею 1566,4 кв.м., основною 619 кв.м.; склад новоутворених об`єктів нерухомого майна та їх адреси:

Нежитлова будівля літ. «Б» загальною площею 1395,4 кв.м., основною площею 536,4 кв.м., складає одинцю та знаходиться за адресою: Французький бульвар, 28/30;

Нежитлова будівля літ. «Б» флігель загальною площею 171 кв.м., основною площею 82,6 кв.м., складає одинцю та знаходиться за адресою: Французький бульвар, 28/30;

Як вбачається з висновку експерта № 23-5885 судової будівельно-технічної експертизи від 13.11.2024:

В результаті проведення натурного обстеження досліджуваних об`єктів площею 171 кв.м. та 1395 кв.м. будівлі літ. «Б», розташованої по Французькому бульвару, 28/30 у м. Одесі, встановлено, що об`єкти дослідження, а саме: об`єкти площею 171 кв.м. та 1395,4 кв.м. будівлі літ. «Б», розташованої по Французькому бульвару, 28/30 у м. Одесі не відповідають копії технічного паспорту від 2015 року (копія станом на 26.12.2015), що виконаний КП «БТІ» ОМР на нежитлові будівлі за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 28/30.

Зокрема, виявлені наступні відмінності об`єктів дослідження від копії технічного паспорту від 2015 року, що виконаний КП «БТІ» ОМР на нежитлові будівлі за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 28/30:

- Нежитлова двоповерхова будівля флігеля площею 171 кв.м, демонтована через обвалення, можливо було проведено протиаварійні та консерваційні роботи. Обвалення флігелю також підтверджується у висновку по оцінці технічного стану несучих та огороджувальних будівельних конструкцій 3-х поверхової будівлі з цокольним поверхом, що розташована у центральній частині м. Одеси, за адресою: Французький бульвар, 28/30, виконаний ПП «Проект» у 2016 році (т. 3 а.с. 148-180);

- По об`єкту дослідження площею 1395,4 кв.м проведено посилання кладки простінків і частини прорізів, що примикають; виконано розчищення поверхонь фасадних стін від штукатурки; демонтаж віконних та балконних блоків; проведена заміна деформованих конструкцій горищного перекриття, реконструкція та ремонт даху з надбудовою мансарди, встановлення металопластикових вікон на мансардному поверсі; вирівнювання підлоги, з посиланням конструкцій перекриття; в приміщеннях будівлі проведено ремонтно-будівельні роботи по частковому чорновому опорядженню стін, частково влаштовано чорнову підлогу, а також проведені роботи по улаштуванню та частковій заміні перекриття; у приміщеннях виконані будівельні роботи з демонтажу перегородок та влаштування додатковий перегородок.

Вищенаведене у сукупності свідчить, що протягом строку володіння спірним об`єктом нерухомого майна, ТОВ «Бізнес-Буд» здійснив його поділ на два окремих об`єкта нерухомості, за рахунок зменшення площі підвалу, І поверху та ІІ поверху, а також проведення робіт з реконструкції об`єкту, у тому числі, з улаштування мансардного поверху, внаслідок чого змінені його лінійні та геометричні параметри.

Оскільки ТОВ «Бізнес Буд» незаконно набуло право власності на об`єкт нерухомості, а тому не мало жодних правових підстав ні проводити його реконструкцію, ні здійснювати його поділ.

Згідно з частиною 1 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил..

Таким чином, наявність однієї з умов, визначених у статті 376 Цивільного кодексу України, є підставою для ствердження, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно зі статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

Статтею 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт..

Виконувати будівельні роботи, підключати об`єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Положеннями статей 7, 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність» та статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» врегульовано виготовлення та затвердження проектної документації.

Отже, під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвільний документ (статті 35 - 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об`єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.

Тоді як під проектом слід розуміти, залежно від категорії об`єкта будівництва, відповідний склад документації, визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону України «Про архітектурну діяльність», отриманої відповідно до статей 29, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей 27, 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про охорону культурної спадщини», пам`ятки, їхні частини, пов`язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, фактична одна й та сама будівля площею 789,4 кв.м, пам`ятка культурної спадщини, внаслідок реконструкції була перетворена ТОВ «Бізнес Буд» на два окремих об`єкти нерухомого майна площею 171 кв.м та 1395,4 кв.м.

Підставою для такого поділу, як вбачається з Реєстру, є технічні паспорти від 25.08.2021, висновок б/н ТОВ «БТІ Південь», свідоцтво про право власності від 31.05.2014, заява № 1027 від 03.09.2021, видавник приватний нотаріус Левчук О.С., заява № 993 від 03.09.2021, видавник приватний нотаріус Левчук О.С., Наказ від 10.03.2021 ТОВ «Бізнес Буд».

Натомість, у Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів на час проведення робіт зі збільшення площі спірного об`єкту відсутня реєстрація дозвільної документації щодо проведення таких робіт та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

В матеріалах справи також міститься лист №2631/01-46/2-22/1286 від 23.12.2022 Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, в якому зазначається, що науково-проектна документація щодо проведення ремонтно-реставраційних робіт на зазначеній будівлі-пам`ятці не погоджувалася та дозвіл на проведення ремонтно-реставраційних робіт не надавався.

Таким чином, будівельні роботи з реконструкції спірної будівлі (площа якої за правовстановлюючими документами склала 789,4 кв.м) проводилися без отримання права на виконання таких робіт, чим порушено норми містобудівного законодавства, законодавства про охорону культурної спадщини, тощо.

Вищевказані обставини Відповідачем жодним чином не спростовані.

За змістом статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 924/1220/17 зазначено, що у розумінні приписів наведеної норми (статті 391 Цивільного кодексу України) право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої Відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а Відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає Позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

У постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі № 910/13356/17 вказано, що звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої Відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а Відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає Позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Разом з тим, матеріали цієї справи підтверджено, що ТОВ «Бізнес Буд» в період перебування справи №522/3777/17-ц на розгляді, здійснив реконструкцію та поділ спірного нерухомого майна, за відсутності дозвільних документів та згоди власника, чим порушив права останнього на вільне володіння, користування та розпорядження ним.

Враховуючи викладене у сукупності, Прокурор, пред`являючи позов про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном (негаторний позов) шляхом зобов`язання ТОВ «Бізнес Буд» привести самочинно реконструйовані об`єкти - площею 171 кв.м та 1395,4 кв.м. будівлі літ. «Б», розташованої по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі, у відповідність до технічного паспорту, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, наявного в інвентаризаційній справі № 13336343, обрав ефективний спосіб захисту порушеного права держави на спірне нерухоме майно, і права держави підлягають захисту саме у такий спосіб, що забезпечить йому реальну можливість користуватися і розпоряджатися майном.

Крім того, задоволення цієї вимоги саме по собі остаточно вирішить юридичну долю самочинного будівництва у встановленому законом порядку.

При цьому, наявний в матеріалах справи висновок експерта № 23-5885 судової будівельно-технічної експертизи від 13.11.2024, свідчить виключно про ймовірність виникнення певних складнощів при приведенні самочинно реконструйованих об`єктів - площею 171 кв.м та 1395,4 кв.м будівлі літ. «Б», розташованих по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі, у відповідність до технічного паспорту, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, наявного в інвентаризаційній справі № 13336343, але аж ніяк не про те, що судове рішення не може бути виконане боржником взагалі.

Тим більше це не може бути єдиною та безумовною підставою для відмови у задоволенні відповідної позовної вимоги, оскільки в протилежному випадку означене фактично буде легітимізацією самочинного будівництва.

Посилання Відповідача на добросовісність ТОВ «Джинестра Груп», колегія суддів оцінює критично з огляду на наступне.

По-перше: поведінка ТОВ «Бізнес Буд» щодо реконструкції та поділу спірного нерухомого майна (самочинного будівництва об`єкта), який йому не належить та за відсутності будь-яких документів на будівництво, вочевидь не була добросовісною і, враховуючи норми чинного законодавства у сфері державної реєстрації та будівництва, у нього не було законних підстав вважати, що реєстрація права власності на об`єкт самочинного будівництва здатна його легітимізувати.

По-друге: фактична одна й та сама будівля (пам`ятка культурної спадщини) площею 789,4 кв.м внаслідок здійснення ТОВ «Бізнес Буд» незаконної реконструкції була протиправно перетворена на два окремих об`єкти нерухомого майна площею 171 кв.м та 1395,4 кв.м (загальна площа двох новоутворених об`єктів складає 1566,4 кв.м) та відчужена шляхом внесення до статутного капіталу ТОВ «Джинестра Груп» на підставі акту прийому-передачі від 08.12.2021.

Тобто ТОВ «Бізнес Буд», не будучі власником та не маючи жодних на те правових підстав, здійснило відчуження нерухомого майна шляхом передачі його до статутного капіталу ТОВ «Джинестра Груп».

Станом на момент такого відчуження, ТОВ «Бізнес Буд» було учасником ТОВ «Джинестра Груп», як і залишається ним дотепер.

Колегія суддів зазначає, що при придбанні майна, покупець має проявляти розумну обачливість і перевіряти історію походження майна, що є стандартною діловою практикою.

Більш того, згідно з ст. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Отже, ТОВ «Бізнес Буд»», будучи учасником ТОВ «Джинестра Груп», входило і до вищого органу управління цієї юридичної особи.

Звідси, вищому органу управління ТОВ «Джинестра Груп», через який товариство реалізує права і обов`язки, було достеменно відомо як про розгляд судами справи № 522/3777/17-ц про витребування спірного майна з незаконного володіння ТОВ «Бізнес Буд» на користь Фонду, так і про можливі негативні наслідки та ризики у разі набуття права власності на нього.

В цьому контексті необхідно зазначити, що добросовісність набувача передбачає не лише співставлення відомостей про права на нерухоме майно з інформацією, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також розумну обачність набувача.

Така розумна обачність включає перевірку, виявлення та докладання інших зусиль для визначення наявності прав інших осіб стосовно нерухомого майна.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на важливості встановлення розумної обачності як критерію добросовісності набувача, зокрема, у постановах від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 30.01.2019 у справі № 357/9328/15-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 30.05.2018 у справі № 469/1393/16-ц, від 22.05.2018 у справі № 469/1203/15-ц, від 15.05.2018 у справі № 372/2180/15-ц.

Набувач нерухомого майна може вважатися добросовісним лише тоді, коли він не просто покладався на відомості з Державного реєстру, а робив це добросовісно. Якщо перевірка інформації про нерухоме майно дає підстави для сумнівів щодо наявності прав інших осіб на нерухоме майно, у тому числі незареєстрованих, то набувач такого майна має вчинити дії, спрямовані на усунення таких сумнівів або відмовитися від набуття нерухомого майна; в іншому разі набувач не буде вважатися добросовісним.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що ні ТОВ «Бізнес Буд», ні ТОВ «Джинестра Груп» не є добросовісними набувачами спірного нерухомого майна.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

По справі «Руїз Торіха проти Іспанії», ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання ТОВ «Бізнес Буд» привести самочинно реконструйовані об`єкти - скасуванню, із прийняттям в цій частині нового рішення, про задоволення такої вимоги, в іншій частині рішення залишається без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо додаткового рішення.

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на Відповідача; 2) у разі відмови в позові - на Позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частини 1 та 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України України передбачають, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо він не вирішив питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За змістом ст. 244 Господарського процесуального кодексу України України додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою.

У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20.12.2019 у справі № 240/6150/18, від 16.04.2018 у справі № 923/631/15, від 23.01.2020 у справі № 927/229/19, від 23.12.2021 у справі № 925/81/21, від 09.02.2022 у справі № 910/17345/20, від 15.02.2023 у cправі № 911/956/17 (361/6664/20) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 904/8884/21)).

Оскільки Південно-західний апеляційний господарський суд цією постановою частково скасував рішення Господарського суду Одеської області від 09.04.2025 у справі №916/289/23, то додаткове рішення суду від 29.04.2025, як невід`ємну частину рішення від 07.01.2025, також слід скасувати.

У зв`язку з тим, що чинним законодавством не передбачено справляння судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення, яким спір по суті не вирішувався, та зважаючи на те, що оскаржуваним додатковим рішенням вирішувалось питання про розподіл судових витрат, що не стосується суті спору, розподіл судового збору у даному випадку (за оскарження додаткового рішення) не здійснюється.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 09.04.2025 у справі №916/289/23 скасувати частково.

3. Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду Одеської області від 09.04.2025 у справі №916/289/23 в наступній редакції:

« 1) Позов задовольнити частково.

2) Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Буд» (65015, м. Одеса, Французький бульвар, 28/30, ) привести самочинно реконструйовані об`єкти - площею 171 кв.м. та 1395,4 кв.м. будівлі літ. «Б», розташованої по Французькому бульвару 28/30 у м. Одесі, у відповідність до технічного паспорту, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, наявного в інвентаризаційній справі № 13336343.

3) В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Буд» (65015, м. Одеса, Французький бульвар, 28/30, ) на користь Одеської обласної прокуратури ( 65026, м. Одеса, вулиця Італійська, будинок 3, ):

- 2 684 грн витрат по сплаті судового збору за подання позову;

- 1342 грн витрат по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову;

- 2684 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.01.2023 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №916/289/23».

4. Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 29.04.2025 у справі № 916/289/23 скасувати.

5. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Буд» про ухвалення додаткового рішення (від 16.04.2025 за вх. №2-578/25) відмовити.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Буд» (65015, м. Одеса, Французький бульвар, 28/30, ) на користь Одеської обласної прокуратури ( 65026, м. Одеса, вулиця Італійська, будинок 3, ) 4026 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 286 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 11.11.2025 року.

Головуюча суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Я.Ф. Савицький

А.І. Ярош