ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 Справа № 914/2014/25

за позовом: Акціонерного товариства «Таскомбанк», м. Київ,

до відповідача: ОСОБА_1, м. Мелітополь Запорізької області,

про стягнення 336'958,23 грн заборгованості.

Суддя Б. Яворський,

при секретарі О. Муравець.

Представники сторін:

від позивача: С. Ярошенко,

від відповідача: не з`явився.

Відводів складу суду сторонами не заявлялося.

Відповідно до ст.222 ГПК України судове засідання проводилося в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua.

СУТЬ СПОРУ. На розгляд Господарського суду Львівської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Таскомбанк» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 336'958,23 грн заборгованості за заявою-договором №ID26747631 від 31.05.2024 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт "Кредит на розвиток бізнесу") з додатком 1, з яких: 283332,00 грн заборгованість по тілу кредиту, у т.ч. протермінована; 0,18 грн заборгованість по протермінованих відсотках та 53626,05 грн заборгованість по комісії, в т.ч. протермінованій.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30.06.2025 справу № 914/2014/25 передано на розгляд судді Б. Яворському.

Ухвалою від 07.07.2025 суд залишив без руху позовну заяву та надав позивачу строк для усунення недоліків. Після усунення позивачем допущених недоліків, ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику представників сторін; встановив строк для реалізації сторонами своїх процесуальних прав. Ухвала про відкриття провадження у справі та прийняття справи до розгляду була надіслана за адресою відповідача, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, та повернута засобами поштового зв`язку із зазначенням у довідці про повернення «за закінченням терміну зберігання». З підстав відсутності інформації про стан заборгованості суд хвалою від 10.09.2025 дійшов висновку про необхідність призначення судового засідання у даній справі, у яке викликати сторін. Подальший рух справи викладено у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань.

При цьому, судом під час розгляду справи здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації відповідача з відповіді з якого встановлено, що після звернення банку з позовом до суду підприємницька діяльність ОСОБА_1 припинена, адресою його реєстрації є АДРЕСА_1.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, територія Мелітопольської міської територіальної громади Запорізької області з 24.02.2022 відноситься до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 за №376, територія Мелітопольської міської територіальної громади Запорізької області з 24.02.2022 відноситься до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України.

Відтак, керуючись ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та п. 21 Перехідних положень ГПК України, суд при розгляді даної справи, здійснював порядок викликів та повідомлень на офіційному веб-порталі судової влади України.

Аргументи позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав умови Заяви-договору, в частині повного та своєчасного повернення суми кредитних коштів, а також сплати процентів та комісійної винагороди за користування кредитними коштами

Аргументи відповідача. Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Представник позивача у судове засідання 10.11.2025 з`явився, підтримав позовні вимоги та просив суд задоволити позовні вимоги.

Відповідач у судові засідання не з`являвся, із заявами та клопотаннями на адресу суду не звертався.

Згідно пункту 1 ч.3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст.202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд встановив, що з моменту відкриття провадження у справі був достатній строк для подання сторонами своїх доводів, заперечень, відзиву, доказів тощо, а також те, що відповідача було належним чином повідомлено про відкриття провадження у справі та подальші судові засідання на засадах відкритості та гласності судового процесу сторонам, створено всі необхідні умови для можливості захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч.9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України, оскільки відповідач не скористались наданим йому правом на подання відзиву на позовну заяву.

У судовому засіданні 10.11.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

31 травня 2024 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позичальник) було укладено Заяву - договір №ID126747631 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт "Кредит на розвиток бізнесу") з додатком 1, за умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 300000,00 грн строком користування 36 місяців, не пізніше 30.05.2027 (п.2.7), а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору.

Цільове використання кредиту відповідно до п.1.2 договору на поповнення обігових коштів, придбання основних засобів, рефінансування кредиту іншого банку.

У розділі 2 договору сторони погодили надання кредиту на наступних умовах, зокрема:

- п. 2.1. Розмір кредиту: 300000,00 грн;

- п. 2.2. Валюта кредиту: гривня;

- п. 2.3. Вартість кредиту:

- п. 2.3.1. Розмір процентної ставки за користування кредитом: 0,0001% річних;

- п. 2.3.2. розмір щомісячної комісійної винагороди 1,99% від суми виданого кредиту.

У пункті 2.4.1 погоджено, що погашення основного боргу за кредитом, сплата процентів - щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем укладення договору, протягом 5 банківських днів, які передують календарному числу місяця, в яке було укладено договір, включно із цим числом.

Сторони узгодили, що графік погашення кредиту надається в додатку 1 до цього договору та також доступний клієнту у системі «ТАС24 Бізнес» (п.2.4.4 договору).

Згідно умов п. 3.1 договору позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідній для сплати щомісячних платежів згідно графіку погашення кредиту.

Пунктом 5.10 договору визначено, що цей договір, Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» та Цінові параметри продукту є кредитним договором.

За умовами п.5.11 договору сторони погодили, що цей договір є договором приєднання у визначенні статті 634 ЦК України, в зв`язку з чим: умови цього договору визначаються банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті банку http://www.tascombank.com.ua та укладається лише шляхом приєднання до договору в цілому; особа, що виявила намір укласти договір, не може запропонувати банку внести зміни до запропонованих умов договору або запропонувати включення до договору своїх умов; у випадку незгоди зі змістом та формою цього договору чи окремих його положень особа, яка виявляє намір укласти договір, має право відмовитись від його укладення; вимоги щодо зміни або розірвання цього договору, після набрання ним чинності, пред`являються і підлягають задоволенню відповідно до положень цього договору та законодавства України.

Договір набуває чинності з моменту його підписання ЕП обома сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до умов договору відповідач підтвердив свою обізнаність (ознайомленість) та поінформованість відносно запропонованих банком умов надання зазначених банківських послуг (в т.ч. кредитних) та надав відповідну згоду, що засвідчив власним електронно-цифровим підписом 31.05.2024.

В матеріалах справи наявний витяг з Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк».

Позивач стверджує, що свої обов`язки за договором виконав в повному обсязі, кошти відповідачем було отримано у передбачений договором спосіб - шляхом перерахування на відповідний рахунок, зазначений в п. 1.2 договору та заяві від 31.05.2024, що підтверджується відповідною випискою по рахунках клієнта. Проте, відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості. Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 11.04.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором № ID26747631 від 31.05.2024 становить 336958,23 грн, з яких: 283332,00 грн заборгованість по тілу кредиту, у т.ч. протермінована; 0,18 грн заборгованість по протермінованих відсотках та 53626,05 грн заборгованість по комісії, в т.ч. протермінованій.

Станом на час звернення позивача з позовною заявою до суду, відповідач обов`язок по сплаті заборгованості на загальну суму 336958,23 грн не виконав, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути вказану заборгованість.

ОЦІНКА СУДУ.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст.ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом учасникам справи була надана розумна можливість подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, у тому числі й фізичні особи, які не є підприємцями. Випадки, коли справи у спорах, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, підвідомчі господарському суду, визначені статтею 20 ГПК України.

Відповідач припинив підприємницьку діяльність 30.06.2025.

Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598 - 609 ЦК України, статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №127/23144/18 та в постановах Верховного Суду від 13.02.2019 по справі №910/8729/18, від 05.06.2019 по справі №904/1083/18, від 09.10.2019 по справі №127/23144/18.

Відтак, зобов`язання відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились і він відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними зі своєю підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеної заяви-договору №ID26747631 від 31.05.2024 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт "Кредит на розвиток бізнесу"), яка разом із відповідними Правилами та Ціновими параметрами становить кредитний договір (п.5.10 договору). Договір укладено з дотриманням вимог законодавства, зокрема Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», що підтверджується накладеним на договір кваліфікованим електронним підписом.

Відповідно до умов пункту 18.2.1.1 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» - банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту кредит для фінансування поточної діяльності клієнта (поповнення оборотних коштів та придбання основних засобів), в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, щомісячну комісію за управління кредитом та інших винагород, право банку на отримання яких передбачено цим розділом Правил. Розмір процентів, комісій та додаткових винагород банку за надання кредиту встановлюється у цінових параметрах продукту, які розміщені на офіційному сайті банку та є невід`ємною частиною цих Правил (далі - цінові параметри). Банк самостійно визначає розмір кредиту, який може бути наданий клієнту. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, щомісячна комісія, розмір щомісячних платежів, їх кількість та дати їх здійснення) вказуються в заяві - договорі про приєднання клієнта до цих Правил.

Клієнт приєднується до Правил шляхом підписання електронно-цифровим підписом заяви в системі ТАС24/БІЗНЕС або через інший сервіс електронного документообігу, або іншим шляхом. Підписана заява разом з цими Правилами та ціновими параметрами продукту (далі - цінові параметри), які зазначені на офіційному сайті банку, становить кредитний договір, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

Таким чином відповідач 31.05.2024 скористався своїм правом та на підставі Закону України «Про електронні довірчі послуги» вчинив правочин, підписавши Заяву-договір №ID126747631 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (продукт " Кредит на розвиток бізнесу ") електронним цифровим підписом, що підтверджується копією відповідного електронного сертифікату.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст.2 наведеного Закону).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.1 та ч.3 ст.1049 ЦК України).

Отже, зобов`язання з кредитного договору передбачає єдиний обов`язок боржника - повернути кредит у повному розмірі та сплатити проценти за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (ст.599 ЦК України).

Судом встановлено, що на виконання умов кредитного договору банк надав кредит у розмірі 300000,00 грн., проте позичальник не виконав взяті на себе зобов`язання за умовами договору, адже не сплатив кредит, проценти та комісію у строки, погоджені сторонами у графіку погашення, чим допустив прострочення, що підтверджується наявними у матеріалах справи виписками по рахунках.

Суд, перевіривши обґрунтованість розрахунку, встановив, що останній є арифметично вірним, відтак вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором у сумі 336958,23 грн, з яких: 283332,00 грн заборгованість по тілу кредиту, у т.ч. протермінована; 0,18 грн заборгованість по протермінованих відсотках та 53626,05 грн заборгованість по комісії, в т.ч. протермінованій, підлягають задоволенню.

Відповідач доказів, які б підтверджували належне виконання ним своїх зобов`язань, суду не надав, в матеріалах справи вони відсутні, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Сплата судового збору за подання до суду первісної позовної заяви підтверджується платіжною інструкцією № 1964 від 26.06.2025 на суму 4'043,51 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки первісні позовні вимоги підлягають задоволенню, витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 42, 73-80, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30; ідентифікаційний код 09806443) 283332,00 грн заборгованості по тілу кредиту, 0,18 грн заборгованості по протермінованих відсотках, 53626,05 грн заборгованості по комісії та 4043,50 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 17.11.2025.

Суддя Яворський Б.І.