УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження та

призначення справи до судового розгляду по суті

м. Київ

10.11.2025справа № 910/10078/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу №910/10078/25

за позовом Повного товариства «Трансмар Маріуш Мацьоха і Вспульнік» (вул. Старозамойска 44, м. Томашув Любелскі, Люблінське воєводство, Республіка Польща 22-660)

до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Львові (вул. М.Кривоноса 6, м. Львів, 79008; ідентифікаційний код 42334907) та

Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна 6, м. Київ, 01601; ідентифікаційний код 37567646)

про стягнення 5 397 596,06 грн,

за участю представників:

позивача - Гелемея Ю.М. (ордер від 12.08.2025 серія ВС №1390677; в режимі відеоконференції з використанням сервісу «Система захищеного відеоконференцзв`язку з судом»);

відповідача-1 - Онищака М.П. (довіреність від 13.09.2022 №б/н);

відповідача-2 - Гордик Н.В. (відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань),

ВСТАНОВИВ:

Повне товариство «Трансмар Маріуш Мацьоха і Вспульнік» (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державної казначейської служби України (далі - Служба) на користь Товариства 5 397 596,06 грн в рахунок відшкодування шкоди, яка завдана Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Львові (далі - Управління).

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- позивачу завдано матеріальної шкоди внаслідок неправомірних дій Управління;

- неправомірні дії відповідача-1 полягають у порушенні порядку зберігання речових доказів (постанова Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»), у тому, що він упродовж тривалого часу не зняв арешту та не повернув транспортні засоби на зберігання позивачу достеменно знаючи, що транспортний засіб зберігається в неналежних умовах, не підлягав пропуску на митну територію України, товаро-супровідні документи на вантаж, самі товари були вилучені, кримінальна справа порушена за фактом злочинних дій працівників митниці, а не протиправних дій фірми-перевізника Товариство чи водія-перевізника Лешека Пачоса;

- за весь час досудового слідства Управлінням не вживалися процесуальні дії щодо позивача для забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, з метою з`ясування чи перебування його майна під арештом є обґрунтованим процесуальним примусом (допити водія, уповноважених осіб позивача тощо);

- відповідачем-1 не враховано, що транспортний засіб та причіп не містили слідів кримінального правопорушення, а також останнім проігноровано, що внаслідок тривалого простою транспортний засіб вийде з ладу; Управлінням не вживалися заходи для забезпечення підтримання його в робочому стані;

- Управління відмовилося повернути власнику (законному володільцю) і передати на відповідальне зберігання транспортний засіб, при тому, що з арештованим майном не проводилися жодні слідчі дії, це не заподіяло шкоди для кримінального провадження та забезпечило його підтримання у справному стані без понесення витрат зі сторони держави;

- позивач, будучи позбавлений можливості доступу до транспортного засобу, його обслуговування, зазнав майнової шкоди - транспортний засіб вийшов з ладу, втратив свою ринкову вартість, а відповідач-1 не здійснював його технічного обслуговування (підзарядки акумуляторів, заміни сезонних рідин, просушування, проведення протикорозійних заходів, тощо); крім того, Товариство понесло витрати, що випливають з умов договорів оренди вантажного автомобіля та причіпа, сплачував обов`язкові платежі, податки за транспортний засіб, штрафи за порушення польського національного законодавства про ненадання транспортних засобів уряду старости;

- внаслідок протиправних дій Управління позивачу заподіяно збитки в сумі 45 851, 92 грн (за послуги евакуатора для транспортування транспортних засобів) та 474 382,32 злотих, що еквівалентно 5 351 744,14 грн, а всього 5 397 596,06 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 06.10.2025.

09.09.2025 Управління подало суду відзив на позов, в якому заперечило проти задоволення позову, оскільки:

- у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження існування фактичних передумов та правових підстав для притягнення держави до цивільно-правової відповідальності на підставі статей 1173, 1174, 1176 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України);

- з позовом Товариство не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження прийняття слідчим суддею рішення про визнання протиправними дій Управління щодо утримання вилучених транспортних засобів;

- слідчими суддями, які відповідно до статті 3 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів особи під час кримінального процесу, не встановлено жодного порушення з боку слідчих під час вилучення та утримання майна у кримінальному провадженні №0001865;

- за відсутності доказів незаконності чи безпідставності арешту та вилучення сідлового тягача марки «MAN TGX 18.440 X2 LLS-U» з напівпричепом «Wielton № S34», а відтак, до спірних правовідносин не можуть застосовуватись норми статті 1176 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»;

- за відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини 6 цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами;

- необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди; проте у рамках даного спору позивачем не доведено наявність усіх елементів цивільного правопорушення як протиправність, наявність шкоди і її розмір та причинно-наслідковий зв`язок між діями та ймовірно завданою шкодою;

- за обставинами кримінального провадження від 27.08.2019 №0001865 внаслідок протиправних дій працівників митниці, які шляхом створення кримінальної схеми сприяли ввезенню на митну території України товару з порушенням вимог чинного законодавства України та без сплати обов`язкових платежів, безпосередньо через підміну товару можливі збитки державі становили близько 1 000 000 грн з однієї партії товару; транспортні засоби, на які накладався арешт, були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, адже саме ними відбувалось перевезення товару через митний кордон України без сплати всіх обов`язкових платежів; відповідно до ухвали від 29.10.2019, слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва під час накладення арешту на майно виходив з ідеї збереження речових доказів;

- арешт транспортних засобів, які є речовими доказами, як форма контролю за користування майном, є таким що здійснювався відповідно до загальних інтересів, тобто з дотриманням вимог статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- після закриття кримінального провадження на підставі відповідного звернення транспортні засоби повернуті його законному володільцю, а відтак, дії відповідача, які полягають в накладенні арешту на майно, не мають ознак протиправності як обов`язкового елемента цивільного правопорушення, що саме по собі виключає можливість задоволення позову;

- позивачем не доведено належними доказами факт понесення будь-яких витрат, що свідчило б про завдання збитків Товариству.

09.09.2025 Служба подала суду відзив на позов, в якому заперечила проти задоволення позову з огляду на те, що:

- відповідно до приписів статті 170 ЦК України участь Служби у даній справі не є обов`язковою у статусі відповідача, оскільки Служба є лише органом, виконання судових рішень про стягнення коштів з державного бюджету;

- належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності є, як правило, відповідне судове рішення, що набрало законної сили, проте жодними судовими рішеннями не визнавались протиправними або незаконними дії відповідачів;

- позивач, який звернувся з позовом про відшкодування шкоди, має довести наявність всіх чотирьох елементів правопорушення, в тому числі і вини, а посилання Товариства на необхідність застосування статті 1173 ЦК України, яка не потребують доведення вини, є безпідставним;

- відсутні правові підстави для відшкодування шкоди з Служби, оскільки відповідальність за завдану позивачу шкоду повинен нести орган, який заподіяв таку шкоду (Управління);

- вимога позивача щодо стягнення з Служби коштів в рахунок відшкодування шкоди є безпідставною, оскільки відсутній склад цивільного правопорушення.

16.09.2025 Товариство подало суду відповідь на відзив, в якій зазначило, що:

- Управління не навело належних і допустимих доказів щодо предмету позову, натомість, аргументація Управління зводиться намагань уникнути цивільної (майнової) відповідальності;

- до відзиву відповідачем-1 додано єдиний доказ (копію протоколу від 14.09.2020), який є недопустимим, оскільки Управління не додано письмового дозволу в порядку, визначеному статті 222 КПК України;

- відповідач-1, посилаючись у відзиві на матеріали кримінального провадження, не додає їх до відзиву;

- суд в порядку КПК України не дав правової оцінки таким припущенням органу досудового розслідування з поставленням відповідного вироку;

- відповідач-1 не надав доказів належного виконання вимог чинного законодавства України в частині відповідального зберігання транспортного засобу;

- Управління фактично визнає у відзиві наявність витрат, однак заперечує віднесення таких витрат до збитків.

23.09.2025 Управління подало суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначило, що у відповіді на відзив позивачем не спростовано доводи Управління про відсутність фактичних передумов та правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства, оскільки в обґрунтування своїх позовних вимог позивачем так і не надано належних і достатніх доказів на підтвердження факту завдання йому збитків внаслідок протиправних дій відповідача-1; крім того, слідчими Управління надано 01.09.2025 дозвіл на розголошення інформації про досудове розслідування та надання копій документів з матеріалів кримінального провадження від 27.08.2019 №0001865.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.10.2025 продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/10078/25; відкладено підготовче засідання з розгляду справи №910/10078/25 на 10.11.2025.

У підготовче засідання 10.11.2025 з`явилися представники сторін.

Представник Товариства у підготовчому засіданні 10.11.2025 просив суд прийняти до розгляду заяву про зміну предмету позову, в якій просив суд стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства 5 397 596,06 грн на відшкодування завданої майнової шкоди.

Представники відповідачів-1,2 не заперечили проти прийняття судом вказаної заяви Товариства.

Частиною третьою статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Оскільки вимога про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства 5 397 596,06 грн на відшкодування завданої майнової шкоди є вимогою, нерозривно пов`язаною між собою підставами позову, суд вважає за необхідне прийняти до розгляду заяву позивача.

Суд у підготовчому засіданні 10.11.2025 ставить на обговорення питання щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи №910/10078/25 до судового розгляду по суті.

Представники сторін у підготовчому засіданні 03.11.2025 повідомили суд про те, що заяв і клопотань не мають, ними вчинені всі дії, передбачені у підготовчому провадженні, в зв`язку з чим просили суд розглянути справу по суті.

Відповідно до частини другої статті 177 ГПК України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті (пункт 18 частини другої статті 182 ГПК України).

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (пункт 3 частини другої статті 182 ГПК України).

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність закриття підготовчого провадження і призначення розгляду справи по суті на 22.12.2025.

Керуючись статтями 177 - 185, 194, 196, 234 та 235 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Закрити підготовче провадження та призначити справу №910/10078/25 до судового розгляду по суті на 22.12.25 о 12:15 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал №12.

Ухвала набрала законної сили 10.11.2025 та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана Марченко