ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2025 р. м. Рівне Справа № 918/894/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., при секретарі судового засідання Редько К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ Компані" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Острозький завод мінеральної води" про стягнення 237 246,24 грн

у судове засідання представники сторін не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

ТОВ "ЮТ Компані" звернулось до Господарського суду Рівненської області із позовом до ТОВ "Острозький завод мінеральної води" про стягнення 237 246,24 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Даний позов обґрунтовує тим, що між сторонами укладено Договір №12/07/02 від 12.07.2024, згідно умов якого ТОВ "Острозький завод мінеральної води" зобов`язалося поставляти й передавати у власність ТОВ "ЮТ Компані", а дистриб`ютор зобов`язався приймати продукцію, оплачувати її вартість і взяв на себе обов`язки з розповсюдження продукції (питної бутильованої води).

Позивачем було здійснено на користь відповідача перший транш передоплати в розмірі 498 036,00 грн (часткова оплата за товар згідно рахунку на оплату). В свою чергу, відповідач поставив продукцію позивачу протягом періоду дії договору на загальну суму 260 789,76 грн, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків №372 від 10.09.2025, відповідно до акту взаєморозрахунків кінцеве сальдо становить 237 246,24 грн.

Відповідач не скористався правом надання відзиву на позов, передбаченим ст. 165 ГПК України, а відтак суд на підставі ч.2 ст. 178, ч.9 ст. 165 ГПК України, вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Процесуальні дії у справі

25.09.2025 позов ТОВ "ЮТ Компані" надійшов до Господарського суду Рівненської області.

Ухвалою від 07.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 21.10.2025.

Ухвалою від 07.10.2025 представнику позивача забезпечено можливість приймати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції.

У судове засідання 21.10.2025 представники сторін не з`явились.

Ухвалою від 21.10.2025 підготовче засідання відкладено на 09.09.2025 з метою надання можливості сторонам скористатися правами, наданими відповідачу скористатися правом надання відзиву (тривав до 27.10.2025).

Сторони повідомлялися про хід розгляду справи через електронний кабінет, зареєстрований у системі "Електронний суд", що за умовами ч.11 ст. 242 ГПК України, вважається належним повідомленням сторони про час і дату судового засідання.

Таким чином, суд вважає, що ним вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи за їх участю.

Відповідно до ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та нарівні з протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін. Пункт 1 ст. 6 Конвенції надає Державам можливість на власний розсуд обирати засоби гарантування цих прав сторонам провадження. Отже, питання особистої присутності, форми здійснення судового розгляду, усної чи письмової, а також представництва у суді є взаємопов`язаними та мають аналізуватися у більш ширшому контексті "справедливого суду", гарантованого ст. 6 Конвенції. Суд повинен встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, та представити свою справу в умовах, що не ставлять його у явно гірше становище порівняно з опонентом протилежною стороною (рішення у справі "Лопушанський проти України").

Оскільки явка учасників справи не визнавалася обов`язковою, враховуючи положення ч.1 ст. 202 ГПК України, зважаючи на обмеженість процесуального строку розгляду спору за правилами спрощеного позовного провадження, господарський суд дійшов висновку, що дана справа може бути розглянута без участі представників сторін, за наявними у ній матеріалами та містить достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

12.07.2024, між ТОВ "ЮТ Компані" (далі також Позивач) та ТОВ "Острозький завод мінеральної води" було укладено Дистриб`юторський договір №12/07/02. (далі Договір).

За умовами п.1.1. Договору, Відповідач (Виробник) зобов`язався поставляти й передавати у власність Позивача (Дистриб`ютора) Продукцію, а Дистриб`ютор зобов`язався приймати Продукцію, оплачувати її вартість і взяв на себе обов`язки з розповсюдження Продукції на обумовленій Сторонами Території.

Продукцією, відповідно до п.1.3. Договору, є вода питна бутильована 1,5 л (Питна вода-ДК 021:2015: 41110000-3).

Відповідно до п.4.1. Договору, Виробник зобов`язався здійснювати поставку Продукції за замовленням на умовах ЕХ/У - склад Виробника згідно міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" в редакції 2020 р.

Згідно з п.5.2. Договору, Дистриб`ютор здійснює оплату Продукції до його поставки Виробником (попередня оплата) у розмірі 1 955 923,20 грн за 423 360 пляшок води обсягом по 1,5 літри кожна, у тому числі ПДВ - 325 987,20 грн.

Після вичерпання попередньої оплати, оплата наступних партій Продукції здійснюється Дистриб`ютором на умовах відстрочки платежу: протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки партії Продукції.

Відповідно до розділу 8 Договору, Договір набирає юридичної сили з дня його підписання сторонами та діє до 31 березня 2025.

Строк дії Договору автоматично подовжується на один рік у випадку, якщо жодна зі Сторін не повідомить іншу про відмову від подальшої участі в Договорі (не пізніше ніж за один місяць до спливу строку його дії).

19.07.2024 ТОВ "ЮТ Компані" було здійснено на користь ТОВ "Острозький завод мінеральної води" транш передоплати у розмірі 498 036,00 грн (платіжна інструкція №310).

У свою чергу, протягом періоду дії Договору, ТОВ "Острозький завод мінеральної води" поставило ТОВ "ЮТ Компані" Продукції на загальну суму 260 789,76 грн, що підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків №372 від 10.09.2025.

Відповідно до зазначеного Акту, сальдо кінцеве станом на 10.09.2025 становить 237 246,24 грн.

20.02.2025 ТОВ "ЮТ Компані" звернулось до ТОВ "Острозький завод мінеральної води" з повідомленням про відмову від подальшої участі у Договорі.

12.09.2025 ТОВ "ЮТ Компані" звернулось до ТОВ "Острозький завод мінеральної води" з вимогою №524 про оплату коштів у розмірі 237 246,24 грн, яка залишена відповідачем без реагування.

Наявність вищезазначеної заборгованості стала підставою для звернення до суду з даним позовом.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

Згідно з ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує зі способами захисту, визначеними у ст.16 ЦК України, договором або іншим законом.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч. 1 та ч. 3 ст. 626 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного між сторонами Дистриб`юторський договір №12/07/02 від 12.07.2024, який за своєю природою є договором поставки.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

ТОВ "ЮТ Компані", згідно листа від 20.02.2025 скористалось правом, передбаченим п.8.2 Договору, та звернулось до ТОВ "Острозький завод мінеральної води", з повідомленням про відмову від подальшої участі у Договорі.

Так, суд констатує, що Дистриб`юторський договір №12/07/02 від 12.07.2024 припинив свою дію 31.03.2025. У ТОВ "Острозький завод мінеральної води" залишилась частина коштів передоплати у розмірі 237 246,24 грн.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 610 ГПК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Оскільки Договір №12/07/02 від 12.07.2024 припинив свою дію, то у ТОВ "Острозький завод мінеральної води" відпала підстава утримувати грошові кошти у сумі 237 246,24 грн, що належить ТОВ "ЮТ Компані".

Зважаючи на наведене вище, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити в повному обсязі.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову і про стягнення з відповідача на користь позивача 237 246,24 грн коштів, підстава утримання відповідачем яких - відпала.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 558,69 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 202, 233, 238, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Острозький завод мінеральної води" (вул. Князів Острозьких, 36, м. Острог, Рівненський р-н, Рівненська обл., 35800 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ Компані" (просп. Дмитра Яворницького, 76А, м. Дніпро, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., 49000, ) 237 246 (двісті тридцять сім тисяч двісті сорок шість) грн 24 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Острозький завод мінеральної води" (вул. Князів Острозьких, 36, м. Острог, Рівненський р-н, Рівненська обл., 35800 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ Компані" (просп. Дмитра Яворницького, 76А, м. Дніпро, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., 49000, ) 3 558 (три тисячі п`ятсот п`ятдесят вісім) грн 69 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення суду складено та підписано 17 листопада 2025 року.

Суддя Ю.Г. РОМАНЮК