ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року

м. Київ

cправа № 905/55/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К. М.- головуючого, Жукова С. В., Погребняка В. Я.

за участю секретаря судового засідання Сулім А. В.

за участю представників: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - Бабійчук Т. В.; Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» - Середи В. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

на ухвалу Господарського суду Донецької області від 18.03.2025

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.07.2025

у справі № 905/55/24

за заявою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго»

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Донецької області знаходиться справа № 905/55/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» (далі - ТОВ «ДТЕК Східенерго», Боржник) на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою цього суду від 28.10.2024.

29.10.2024 за номером 74458 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено оголошення (повідомлення) про визнання банкрутом ТОВ «ДТЕК Східенерго».

Короткий зміст заявлених вимог

24.12.2024 до Господарського суду Донецької області надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання грошових вимог до ТОВ «ДТЕК Східенерго» на загальну суму 19 176 962,91 грн (далі - ГУ ПФУ в Донецькій області, Кредитор), з яких:

- 4 882 949,88 грн - заборгованість Відокремленого підрозділу «Курахівська ТЕС» ТОВ «ДТЕК Східенерго» з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2, за період з лютого по жовтень 2024 року включно;

- 458 102,33 грн - заборгованість Відокремленого підрозділу «Зуївська ТЕС» ТОВ «ДТЕК Східенерго» з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2, за період з лютого по жовтень 2024 року включно.

- 13 831 065,90 грн - капіталізовані платежі;

- 4 844,80 грн - витрати зі сплати судового збору.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.03.2025 у справі №905/55/24 заяву ГУ ПФУ в Донецькій області про визнання грошових вимог на загальну суму 19 176 962,91 грн задоволено частково; визнано грошові вимоги Кредитора в загальному розмірі 6 657 186,35 грн; грошові вимоги ГУ ПФУ в Донецькій області в розмірі 12 519 776,60 грн (капіталізація у зв`язку з заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованих осіб) відхилено; зобов`язано ліквідатора включити грошові вимоги ГУ ПФУ в Донецькій області до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалу в частині відмови у визнанні грошових вимог (зі сплати капіталізованих платежів щодо 15 осіб) суд першої інстанції мотивував тим, що Кредитор не надав належних документів, які підтверджували б факт заподіяння шкоди відповідним особам у зв`язку з виконанням трудових обов`язків, їхній статус потерпілих, розмір заробітної плати, тривалість періоду страхових виплат, а також не обґрунтував актуальність використаних статистичних показників для обчислення капіталізованої суми.

Не погодившись з постановленою ухвалою в частині відхилення грошових вимог, Кредитор - ГУ ПФУ у Донецькій області оскаржив її у зазначеній частині в апеляційному порядку.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 17.07.2025 апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Донецькій області залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Донецької області від 18.03.2025 у справі №905/55/24 залишено без змін.

У наведеній постанові суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду про недоведеність належними та допустимими доказами грошових вимог Кредитора в частині заборгованості зі сплати капіталізованих платежів щодо відповідних 15 осіб.

Також апеляційний господарський суд підтримав позицію суду першої інстанції про невідповідність розрахунку капіталізації платежів вимогам Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов`язання підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю та здоров`ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 986 від 04.12.2019 (далі - Порядок № 986), зокрема з підстав неврахування заробітної плати потерпілого, ненадання належних доказів на підтвердження ступеню втрати професійної працездатності кожної із відповідних осіб, а також застосування неактуальних показників середньої очікуваної тривалості життя.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

Кредитор - ГУ ПФУ в Донецькій області (скаржник) подав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.07.2025 повністю та ухвалу Господарського суду Донецької області від 18.03.2025 в частині відхилення грошових вимог ГУ ПФУ в Донецькій області в Донецькій області в розмірі 12 519 776,60 грн.

Касаційну скаргу Кредитор мотивував підставами касаційного оскарження, які визначені пунктами 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та полягають у такому:

- відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування абзацу другого пункту 4 розділу ІІІ Порядку призначення, перерахування та здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 26.01.2024 № 4-1 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 11.03.2024 за №353/41698 (далі - Порядок № 4-1);

- не дослідженні судами першої та апеляційної інстанцій доказів на підтвердження розміру щомісячної страхової виплати та ступеню втрати професійної працездатності Screen (фото) екрану з програмного забезпечення - Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (далі - ІКІС ПФУ) «Призначення та виплата деяких соціальних виплат» по потерпілим, що підтверджують розмір щомісячної страхової виплати по потерпілим та інформацію щодо довідок Медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК), на підставі яких проводяться ці виплати, а саме термін, на який встановлено стійку втрату працездатності.

За змістом доводів касаційної скарги Кредитор стверджує, що суди першої та апеляційної інстанцій в частині розгляду відхилених грошових вимог не в повному обсязі встановили обставини, які мають значення для справи, здійснили неправильну їх оцінку та дослідження, що безпосередньо призвело до постановлення судами протиправних рішень.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

Боржник подав відзив, у якому просив залишити касаційну скаргу Кредитора без задоволення з викладених у відзиві підстав, оскаржувані судові рішення (в оскарженій частині) - залишити без змін.

За змістом поданого відзиву ТОВ «ДТЕК Східенерго» стверджує про необґрунтованість доводів скаржника, оскільки:

- твердження ГУ ПФУ в Донецькій області про те, що розмір заробітної плати не враховується при обчислені щомісячної страхової виплати для розрахунку капіталізованих платежів, не відповідає приписам Порядку № 986, що й було враховано судами попередніх інстанцій;

- Кредитором не надано доказів того, що оригінали справ потерпілих знаходяться саме в Мар`їнському міському відділенні управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі - ВД ФСС України в Донецькій області);

- надані скріншоти з внутрішньої системи ІКІС ПФУ не є первинними документами й не містять юридично значущих відомостей, які б підтверджували настання страхового випадку, наявність причинного зв`язку між трудовою діяльністю та ушкодженням здоров`я, а також інші необхідні елементи для формування зобов`язань страхувальника.

Касаційне провадження

06.08.2025 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУ ПФУ в Донецькій області.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.08.2025 для розгляду касаційної скарги у цій справі визначено склад колегії суддів: Огороднік К. М. - головуючий, Жуков С. В., Картере В. І.

Ухвалою від 21.08.2025 у справі № 905/55/24 Верховний Суд залишив касаційну скаргу Кредитора без руху, надав скаржнику строк для усунення недоліків.

На виконання вимог зазначеної ухвали до касаційного суду 29.08.2025 надійшла заява Кредитора про усунення недоліків касаційної скарги.

У зв`язку з відпусткою судді Жукова С.В., автоматизованою системою документообігу суду 15.09.2025 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатом якого визначено склад колегії суддів: Огороднік К. М. - головуючий, Картере В. І., Погребняк В. Я.

Ухвалою від 16.09.2025 Верховний Суд, серед іншого, відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ПФУ в Донецькій області на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.07.2025 та на ухвалу Господарського суду Донецької області від 18.03.2025 у справі № 905/55/24; призначив її до розгляду на 29.10.2025 о 10:15.

У зв`язку з відпусткою судді Картере В.І. автоматизованою системою документообігу суду 27.10.2025 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатом якого визначено склад колегії суддів: Огороднік К. М. - головуючий, Жуков С. В., Погребняк В. Я.

Судове засідання 29.10.2025 відбулось за участю представників ГУ ПФУ в Донецькій області (скаржника) та ТОВ «ДТЕК Східенерго» (Боржника), які надали пояснення щодо суті вимог та доводів касаційної скарги. Інші учасники справи явку представників у судове засідання не забезпечили, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Оскільки явка представників сторін у судове засідання з розгляду касаційної скарги не є обов`язковою за законом і не визнавалася такою судом, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників судового процесу чи їх повноважних представників.

Установлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи

Згідно доводів ГУ ПФУ в Донецькій області у зв`язку з початком ліквідаційної процедури у справі № 905/55/24 у Боржника виникла заборгованість зі сплати капіталізованих платежів у сумі 13 831 065,90 грн, розрахованих відносно осіб, які отримали трудові каліцтві (професійні захворювання) під час роботи у ТОВ «ДТЕК Східенерго» і на теперішній час перебувають на обліку в органах Пенсійного Фонду України та отримують страхові виплати.

Із заявленої суми грошових вимог у цій частині 13 545 847,73 грн - заборгованість щодо 16 осіб страхувальника ВП «Курахівська ТЕС» ТОВ «ДТЕК Східенерго» (у т.ч. щодо ОСОБА_1 в розмірі 846 071,17 грн) та 285 218,17 грн - щодо особи страхувальника ВП «Курахівська ТЕС» ТОВ «ДТЕК Східенерго» (тільки особа ОСОБА_2 ).

Боржник заперечував проти вимог щодо заборгованості у сумі 13 831 065,90 грн з тих підстав, що розрахунок капіталізації проведено на основі застарілих даних (2021 рік), що суперечить пункту 4 Порядку № 986, а, крім того, ГУ ПФУ в Донецькій області не довело факт заподіяння шкоди 15 із 17 осіб, а також не надало докази щодо їхньої зарплати та ступеня втрати працездатності, що суперечить пункту зазначеного Порядку.

Перевіривши надані Кредитором докази та пояснення, а також заперечення Боржника проти них, суди першої та апеляційної інстанцій встановили такі обставини.

ГУПФУ в Донецькій області надано докази на підтвердження факту заподіяння шкоди життю та здоров`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак щодо решти 15 осіб, то факт заподіяння шкоди життю та здоров`ю під час роботи у ТОВ «ДТЕК Східенерго» Кредитором не доведено.

Щодо доказів на підтвердження факту заподіяння шкоди життю та здоров`ю

ГУ ПФУ в Донецькій області для обґрунтування своїх грошових вимог надало скріншоти з внутрішньої програми ІКІС ПФУ «Призначення та виплата деяких соціальних виплат», в яких зазначено серія, номер, група інвалідності, дата огляду, дата встановлення інвалідності/стійкої втрати працездатності, період на який встановлено інвалідність/стійку втрату працездатності, ПІБ, тип огляду, відсоток втрати працездатності, дата переогляду довідок МСЕК, на підставі яких Головним управлінням проводиться виплати щомісячних страхових виплат застрахованим особам.

Однак, із означених скріншотів повною мірою неможливо встановити тих обставин, які необхідні для правильного нарахування капіталізованих платежів відповідно до Порядку №986.

На пропозицію суду першої інстанції згідно ухвали від 04.02.2025 надати первинні документи, які підтверджують факт заподіяння шкоди життю та здоров`ю відповідних осіб, ГУ ПФУ в Донецькій області надало відповідь, що у зв`язку з проведенням бойових дій Мар`їнським міським відділеннями управління ВД ФСС України в Донецькій області не було передано оригінали справ потерпілих до Головного управління.

Таким чином, ГУ ПФУ в Донецькій області обґрунтувало неповноту доказової бази воєнними обставинами, які перешкоджають доступу до первинної документації. При цьому Головне управління фактично визнало, що на момент звернення до суду не мало у своєму розпорядженні повного комплексу доказів (первинної документації), необхідних для повного обґрунтування заявлених грошових вимог щодо 15 осіб.

Втім, суди попередніх інстанцій з`ясували, що ГУ ПФУ в Донецькій області не надано доказів про те, що Мар`їнським міським відділеннями управління ВД ФСС України в Донецькій області у зв`язку з проведенням бойових дій не було виконано вимоги пункту 5 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та не передано оригінали справ потерпілих до ГУ ПФУ в Донецькій області, у зв`язку з чим відсутня можливість документально підтвердити інформацію щодо розрахунку кредиторських вимог.

Крім того, суди встановили, що ГУ ПФУ в Донецькій області не надало доказів про те, що оригінали справ потерпілих знаходяться саме в Мар`їнському міському відділенні управління ВД ФСС України в Донецькій області, а не у якомусь іншому. Наведене апеляційний суд пов`язав з тим, що відносно ОСОБА_1 постанова про призначення страхової виплати винесена Селидівським міським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, а щодо ОСОБА_2 - Дружківським міським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Тобто, недоведеним є твердження ГУ ПФУ в Донецькій області про те, що Мар`їнським міським відділеннями управління ВД ФСС України в Донецькій області (де знаходилися оригінали справ потерпілих на виробництві) у зв`язку з проведенням бойових дій, не було передано оригінали справ потерпілих до Головного управління, у зв`язку з чим відсутня можливість документально підтвердити інформацію щодо розрахунку кредиторських вимог.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій з`ясували, що посилання Кредитора на відсутність первинної документації у зв`язку з бойовими діями, що начебто не дозволяє належно оформити докази, не підтверджене жодними доказами в розумінні процесуального закону.

При цьому надані скріншоти з внутрішньої системи ІКІС ПФУ не є первинними документами й не містять юридично значущих відомостей, які б підтверджували настання страхового випадку, наявність причинного зв`язку між трудовою діяльністю та ушкодженням здоров`я, а також інші необхідні елементи для формування зобов`язань страхувальника.

Апеляційний господарський суд також встановив, що додатково Кредитор до апеляційної скарги надав інші скріншоти (що містять більш розгорнутий вигляд) для обґрунтування своїх грошових вимог, однак останній не ставив питання щодо долучення до матеріалів справи нових доказів, як і не надав жодних доказів неможливості подання до суду першої інстанції доданих до апеляційної скарги скріншотів.

Щодо доказів на підтвердження розміру заробітної плати потерпілого

Судами попередніх інстанцій встановлено, що неврахування суми заробітної плати потерпілого при розрахунку капіталізованих платежів суперечить вимогам Порядку № 986 та свідчить про недоведеність заявлених грошових вимог у відповідній частині.

Щодо доказів на підтвердження ступеня втрати професійної працездатності

Із матеріалів справи суди з`ясували, що Кредитором не надано належних доказів, які б підтверджували ступінь втрати професійної працездатності кожної із відповідних потерпілих осіб.

Зокрема, відсутні медичні експертні висновки МСЕК або інші документи, видані відповідними медичними установами, що містили б дані про відсоток втрати працездатності, дату встановлення групи інвалідності, термін дії довідки або її безстроковість.

Натомість, Кредитор надав лише скріншоти з внутрішньої інформаційної системи ІКІС ПФУ, які, хоч і містять окремі цифрові значення, не є офіційними медичними документами, оформленими згідно з чинними вимогами до доказів у господарському процесі.

Ці дані не дозволяють суду перевірити їх достовірність, первинне джерело походження або відповідність реальним обставинам.

Також Кредитор у відповідь на ухвалу суду першої інстанції від 04.02.2025 про витребування доказів вказав, що станом на 19.02.2025 в підсистемі ІКІС ПФУ «Призначення та виплата деяких соціальних виплат» відсутня можливість сформувати постанови «Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати».

Таким чином, господарські суди попередніх інстанцій встановили, що відсутність належних підтверджуючих документів, зокрема зазначених постанов, виключає можливість перевірки правильності розрахунку капіталізованих платежів та, як наслідок, визнання вимог щодо 15 потерпілих осіб.

Щодо розрахунку різниці між середньою очікуваною тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та віком особи на момент проведення капіталізації

Суди попередніх інстанцій з`ясували, що Кредитор нарахував грошові вимоги, врахувавши таблицю середньої очікуваної тривалості життя за даними Державної служби статистики України за 2021 рік, що мотивував тим, що станом на 01.04.2025 відсутня середня очікувана тривалість життя за даними Держстату за 2022-2024 роки.

При цьому ГУ ПФУ в Донецькій області не подало доказів офіційної відсутності статистичних даних за 2022- 2024 роки та не надало жодних альтернативних пояснень або звернень до уповноважених органів щодо надання або підтвердження відсутності таких відомостей.

З огляду на зазначене, суди встановили, що застосування неактуальних показників тривалості життя не відповідає вимогам чинного нормативного акта, що, своєю чергою, виключає можливість визнання відповідних грошових вимог такими, що обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Верховний Суд зазначає, що оскільки ухвала суду першої інстанції оскаржується в частині відхилення грошових вимог Кредитора в розмірі 12 519 776,60 грн (капіталізація у зв`язку з заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованих осіб) і лише в цій частині вона була предметом апеляційного перегляду відповідно до статті 269 ГПК України, то касаційним судом така ухвала переглядається саме в зазначеній частині, а постанова апеляційного господарського суду - в повному обсязі у відповідності до приписів статті 300 ГПК України.

Перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи в межах підстав оскарження та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з огляду на таке.

Предметом судового розгляду є питання обґрунтованості кредиторських вимог управління Пенсійного фонду України до Боржника у справі про банкрутство на загальну суму 12 519 776,60 грн заборгованості зі сплати капіталізованих платежів щодо відповідних 15 осіб.

Відповідно до частини першої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Згідно статті 1 КУзПБ терміни, що вживаються для цілей цього Кодексу, визначено таким чином, що:

боржником, серед іншого, є юридична особа, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав;

грошовим зобов`язанням (боргом) є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України; До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати, зокрема, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

кредитором, серед іншого, є контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника;

конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

поточними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство;

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство юридичних осіб та порядок розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, статтями 45- 47 КУзПБ.

Абзацом шостим частини другої статті 45 КУзПБ унормовано, що кредитори за вимогами, зокрема, щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна (абзац сьомий частини другої статті 45 КУзПБ).

Згідно абзаців третього-п`ятого частини шостої статті 45 КУзПБ вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Верховний Суд зауважує, що під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог, суд, у відповідності до норм КУзПБ, має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання чи відхилення (повністю або частково).

У цій справі суди попередніх інстанцій встановили, що кредиторські вимоги ГУ ПФУ в Донецькій області (у частині заявлених вимог, що були відхилені оскарженими судовими рішеннями, що є предметом касаційного перегляду) є заборгованістю зі сплати капіталізованих платежів, розрахованих відносно осіб, які отримали трудові каліцтва (професійні захворювання) під час роботи у ТОВ «ДТЕК Східенерго».

Капіталізація платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов`язань підприємства відшкодовувати шкоду, заподіяну життю та здоров`ю громадян, здійснюється відповідно до Порядку № 986 (тут і надалі у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин - визнання боржника банкрутом та звернення управлінням Пенсійного фонду України з грошовими вимогами).

Пунктом 1 Порядку № 986 визначено, що відповідно до цього Порядку здійснюється капіталізація платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника (далі - платежі) для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам.

У цьому Порядку термін «капіталізація платежів» означає визначення суми грошових зобов`язань страхувальника у випадку його ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством), що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам, які належить сплатити до Фонду соціального страхування України для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Терміни «застрахована особа» та «страхувальники» вживаються у значенні, наведеному в Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (пункт 2 Порядку № 986).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 986 капіталізація платежів проводиться щодо кожної застрахованої особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідних подальших платежів для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Під час капіталізації платежів враховуються заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати на догляд за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів, види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, а також інші виплати, передбачені законодавством.

За змістом пункту 4 Порядку 986 капіталізація платежів перед застрахованими особами або перед особами, визначеними у статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», розраховується на період, що визначається як різниця між середньою очікуваною тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та віком особи на момент її проведення, та обчислюється щодо кожного платежу таким чином:

1) щомісячні страхові виплати втраченого заробітку - з урахуванням середньомісячного заробітку та ступеня втрати професійної працездатності;

2) витрати на догляд за потерпілим відповідно до медичного висновку - згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (у редакції цього Закону, чинній з 01.01.2023) припинено Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01.01.2023. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.

З огляду на зазначені вище правові норми, суди попередніх інстанцій правильно керувалися тим, що Пенсійний фонд України як уповноважений орган управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку правомірно заявив до Боржника, що ліквідується, вимоги щодо заборгованості з капіталізації платежів перед застрахованими особами, які отримали трудові каліцтва (професійні захворювання) під час роботи у ТОВ «ДТЕК Східенерго».

Разом з тим з наявних у справі доказів, наданих ГУ ПФУ в Донецькій області на підтвердження заявлених грошових вимог на загальну суму 12 519 776,60 грн (заборгованості зі сплати капіталізованих платежів щодо відповідних 15 осіб), суди з`ясували (як-то детально зазначено вище), що Кредитором не надано належних та допустимих доказів на підтвердження:

- факту заподіяння шкоди життю та здоров`ю потерпілих (відсутні медичні довідки, висновки МСЕК, підтвердження обставин нещасного випадку тощо);

- розміру середньомісячного заробітку потерпілих, що є ключовим елементом формули розрахунку страхових виплат відповідно до пунктів 3 та 4 Порядку № 986;

- ступеня втрати професійної працездатності;

- строку страхових виплат (ненадання прийнятих у відповідності до вимог Порядку № 4-1 постанов про призначення щомісячних страхових виплат, як і доказів про те, що такі постанови були втрачені, або що вжито заходів для їх відновлення).

- розрахунку різниці між середньою очікуваною тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та віком особи на момент проведення капіталізації;

При цьому попередні судові інстанції обґрунтовано зазначили, що надані Кредитором скріншоти з внутрішньої системи ІКІС ПФУ не є первинними документами й не містять юридично значущих відомостей, які б підтверджували настання страхового випадку, наявність причинного зв`язку між трудовою діяльністю та ушкодженням здоров`я, а також інші необхідні елементи для формування зобов`язань страхувальника.

З огляду на зазначені вище встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, Верховний Суд вважає цілком вмотивованим висновок цих судів про те, що заявлені грошові вимоги ГУ ПФУ в Донецькій області в розмірі 12 519 776,60 грн (заборгованості зі сплати капіталізованих платежів щодо відповідних 15 осіб) не є обґрунтованими та підтвердженими належними і допустимими доказами, як того вимагають положення КУзПБ, ГПК України, Порядку № 986 та Порядку № 4-1.

У цьому зв`язку суди правильно виснували про необхідність відхилення грошових вимог ГУ ПФУ в Донецькій області у зазначеній їх частині.

Доводи скаржника наведеного не спростовують, натомість зводяться до незгоди з наданою судами попередніх інстанцій оцінкою встановлених обставин справи та спонукання Верховного Суду до переоцінки доказів, що згідно з вимогами статті 300 ГПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

У поданій касаційній скарзі ГУ ПФУ в Донецькій області зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування положення абзацу другого пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 4-1 у подібних правовідносинах (щодо доведення у справі про банкрутство управлінням Пенсійного фонду України обґрунтованості грошових вимог за заборгованістю зі сплати капіталізованих платежів перед потерпілими особами - працівниками боржника).

Як зазначалось, Порядок призначення, перерахування та здійснення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (Порядок № 4-1) затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 26.01.2024 № 4-1.

Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку № 4-1 унормовано, що рішення про призначення, перерахування, продовження та здійснення страхових виплат приймається протягом 10 календарних днів, не враховуючи дня надходження заяви з усіма необхідними документами з урахуванням отриманої органом, що призначає страхову виплату, інформації із відповідних державних електронних інформаційних реєстрів та баз даних.

Відповідно до абзацу другого пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 4-1 рішення оформлюється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та строки їх здійснення або обґрунтування відмови у виплатах.

З аналізу наведених норм слідує, що ці норми мають абсолютно чіткий, однозначний і зрозумілий зміст, який не суперечить іншим нормам законодавства, зокрема положенням КУзПБ, та загальним принципам права.

Таким чином, суд касаційної інстанцій не знаходить підстав для формування зазначеного Кредитором висновку Верховного Суду з наведеного ним у касаційній скарзі питання, оскільки норма абзацу другого пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 4-1 не потребує додаткового тлумачення, щоб зрозуміти її точний зміст і застосувати до конкретних правових відносин.

Зважаючи на таке, в межах підстав касаційного оскарження Кредитор не навів змістовних доводів на спростування висновків судів попередніх інстанцій.

Порушень норм процесуального права, які є підставами для обов`язкового скасування оскаржених судових рішень, колегією суддів під час касаційного провадження не встановлено.

Дійшовши в цілому зазначених вище висновків, Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення у цій справі в частині відхилення грошових вимог ГУ ПФУ в Донецькій області в розмірі 12 519 776,60 грн (заборгованості зі сплати капіталізованих платежів щодо відповідних 15 осіб) до Боржника є законними та обґрунтованими, а протилежні доводи скаржника - безпідставними.

З огляду на викладене вище, доводи скаржника про невірне застосування судами норм матеріального права та порушення процесуальних норм підлягають відхиленню з підстав їх необґрунтованості.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Переглянувши у касаційному порядку в межах доводів та вимог касаційної скарги оскаржувані судові рішення у справі, Верховний Суд не встановив порушення чи невірного застосування норм права, на які посилався скаржник.

Ураховуючи наведені вище мотиви та беручи до уваги межі перегляду справи судом касаційної інстанції в порядку статті 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги ГУ ПФУ в Донецькій області та необхідність залишення оскаржуваних ухвали суду першої інстанції (у відповідній частині) та постанови апеляційного господарського суду у цій справі без змін.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Донецької області від 18.03.2025 (в частині відхилення грошових вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в розмірі 12 519 776,60 грн) та постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.07.2025 у справі № 905/55/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Огороднік

Судді С. В. Жуков

В. Я. Погребняк