ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

14 листопада 2025 року Справа № 12/472/07

м.Миколаїв

Суддя Господарського суду Миколаївської області Мавродієва М.В.,

розглянувши заяву Державного підприємства «Енергоринок» б/н від 10.11.2025 (вхід.№15777/25) про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі

за позовом: Державного підприємства «Енергоринок»,

до відповідача: Акціонерного товариства «Миколаївобленерго»,

про: стягнення 102778603,26 грн,-

в с т а н о в и в:

ДП «Енергоринок» через систему «Електронний суд» звернулось до Господарського суду Миколаївської області із заявою б/н від 10.11.2025 (вхід.№15777/25), в якій просить суд зобов`язати АТ «Миколаївобленерго» подати до суду звіт про виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 05.09.2014 у справі №12/472/07, якою затверджено мирову угоду між ДП «Енергоринок» та ПАТ «Миколаївобленерго» від 03.09.2014 у справі №12/472/07.

За приписами ч.1 ст.345-2 ГПК України, суд розглядає заяву про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 345-1 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні за правилами статті 342 цього Кодексу.

Розглянувши заяву ДП «Енергоринок» про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.09.2014 у справі №12/472/07 затверджено мирову угоду, укладену 03.09.2014 між ДП «Енергоринок», як стягувачем, та ПАТ «Миколаївобленерго», як боржником, у процесі виконання судового рішення, зокрема на таких умовах: « 1. Заборгованість ПАТ «Миколаївобленерго» перед ДП «Енергоринок», станом на момент укладення даної мирової угоди, складає 102778603,26 грн, в тому числі: 81440946,16 грн основного боргу за куповану електроенергію, 6314757,23 грн 3% річних, 9125181,19 грн інфляційних нарахувань, 5897718,68 грн пені. 2. Сторони дійшли згоди, що сплата заборгованості в сумі 102778603,26 грн здійснюється боржником до 28.02.2023 (включно). 3. Погашення суми заборгованості за електроенергію здійснюється шляхом щомісячного перерахування боржником, згідно з графіком, грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання кредитора № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», з обов`язковим зазначенням у призначенні платежу реквізитів (дати та номеру) судового рішення, періоду виникнення заборгованості та періоду погашення, в т.ч. ПДВ. Погашення інфляційних нарахувань, 3% річних та пені здійснюється на поточний рахунок кредитора № НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», з обов`язковим зазначенням у призначенні платежу реквізитів (дати та номеру) судового рішення, суті заборгованості (інфляційні нарахування, 3% річних, пеня)».

20.06.2023 державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72068762 з примусового виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 05.09.2014 у справі №12/472/07.

19.03.2024 державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому проваджені №72068762.

ДП «Енергоринок» стверджує, а АТ «Миколаївобленерго» не спростовує, що станом на 10.11.2025 ухвала Господарського суду Миколаївської області від 05.09.2014 у справі №12/472/07 не виконана, а залишок заборгованості складає 12409565,97 грн.

За приписами ч.1 ст.345-1 ГПК України, суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у господарських справах: 1) про захист ділової репутації; 2) що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції; 3) в інших спорах немайнового характеру.

Разом із цим, за приписами ч.4 ст.345-1 ГПК України, якщо боржником, який не виконує судове рішення, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального сектору економіки, суд за письмовою заявою стягувача та за умови відкриття виконавчого провадження зобов`язує такого боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення незалежно від характеру спору.

В обгрунтування заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення ДП «Енергоринок» вказує, що АТ «Миколаївобленерго» є суб`єктом господарювання державного сектору економіки щодо якого підтверджено факт відкриття виконавчого провадження №72068762 та не виконання судового рішення у даній справі, що надає ДП «Енергоринок» право звернутися до суду з даною заявою, в порядку ст.345-1 ГПК України.

АТ «Миколаївобленерго» у письмових запереченнях б/н від 13.11.2025 на спростування доводів ДП «Енергоринок» вказує, що справа №12/472/07, в якій було винесено ухвалу від 03.09.2014 про затвердження мирової угоди, має майновий характер та АТ «Миколаївобленерго» не належить до суб`єктів господарювання державного сектору економіки у зв`язку з чим в задоволенні заяви ДП «Енергоринок» про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення слід відмовити.

Так, згідно ч.3 ст.3 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», суб`єктами господарювання державного сектору економіки є юридичні особи, єдиним учасником (засновником) яких є держава, а також юридичні особи, у статутному капіталі яких 50 відсотків акцій (часток) належать державі або частка держави становить величину, що забезпечує їй право вирішального впливу на діяльність таких юридичних осіб.

29.11.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1336 «Про утворення акціонерного товариства «Українські розподільні мережі». Згідно п.1 вказаної постанови утворено Акціонерне товариство «Українські розподільні мережі», 100% акцій якого належить державі, а повноваження з управління корпоративними правами держави у статутному капіталі якого здійснює Міністерство енергетики. Відповідно до п.2 такої постанови статутний капітал АТ «Українські розподільні мережі» сформовано шляхом внесення Міністерством енергетики до нього пакетів акцій, що належать державі у статутному капіталі АТ «Хмельницькобленерго» та АТ «Миколаївобленерго».

Відповідно до виписки про операції з цінними паперами депозитарної установи ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» №3772 від 21.12.2022, контрольний пакет акцій АТ «Миколаївобленерго» у розмірі 70% в кількості 111048001 акцій Міністерством енергетики передано АТ «Українські розподільні мережі» шляхом внутрішнього перерахування на підставі постанови Кабінету Міністрів України №1336 від 29.11.2022.

Згідно з інформаційною довідкою №218711 від 03.10.2025 про акціонерів - юридичних осіб та загальної кількості фізичних осіб із зазначенням кількості акцій, якими вони володіють, що надана Національним депозитарієм України станом на 30.09.2025, держава не є акціонером АТ «Миколаївобленерго».

До того ж, відповідно до інформаційної довідки за вих.№ 224006 від 11.11.2025 про надання інформації про наявність/відсутність державної частки у статутному капіталі, державна частка у статутному капіталі АТ «Миколаївобленерго», - відсутня.

Крім того, АТ «Миколаївобленерго» станом на 01.07.2025 відсутнє в Реєстрі (переліку) суб`єктів господарювання державного сектору економіки, який розміщений на сайті Фонду державного майна України за посиланням: https://www.spfu.gov.ua/ua/content/spf-subekti-gospodaruvannya.html.

Наведене свідчить, що на теперішній час, державна частка у статутному капіталі АТ «Миколаївобленерго» відсутня, у тому числі у розмірах визначених ч.3 ст.3 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», у зв`язку з чим АТ «Миколаївобленерго» не належить до суб`єктів господарювання державного сектору економіки.

Доводи ДП «Енергоринок», висловлені у письмових запереченнях від 13.11.2025, про те, що держава через створене нею АТ «Українські розподільчі мережі» володіє 70% акцій АТ «Миколаївобленерго» та має право вирішального впливу на діяльність останнього, що беззаперечно свідчить про те, що АТ «Миколаївобленерго» відноситься до суб`єкта господарювання державного сектору економіки, судом відхиляються враховуючи, що не є власністю держави пакет акцій у статутному фонді акціонерного товариства, переданий нею до статутного фонду іншого суб`єкта господарювання, в якому їй належить 100% акцій. Власником цього пакета акцій стає зазначений суб`єкт господарювання. Поняття власності держави і власності такого суб`єкта не є тотожними, оскільки ця власність належить різним особам, самостійним учасникам цивільного обігу.

Аналогічна правова позиція була висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 01.03.2018 у справі №6/537 (провадження №К/9901/2796/18) та від 29.04.2021 у справі №2а-642/10/1470.

Отже, оскільки предметом спору у даній справі було стягнення грошових коштів, тобто даний спір за своїм характером є майновим і не підпадає під категорії спорів, визначених ч.1 ст.345-1 ГПК України, а АТ «Миколаївобленерго» не є суб`єктом господарювання державного сектору економіки, то суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ДП «Енергоринок» про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Керуючись ст.ст.234, 235, 345-1, 345-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Державного підприємства «Енергоринок» б/н від 10.11.2025 (вхід.№15777/25) про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, - відмовити.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.В.Мавродієва