ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13 листопада 2025 року м.Харків Справа № 913/195/25
Провадження №19/913/195/25
про стягнення 75 309 944 грн 03 коп.
Суддя Господарського суду Луганської області Косенко Т.В.
Без повідомлення (виклику) учасників справи
С У Т Ь С П О Р У:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Текс-Трейдінг» (далі ТОВ «Текс-Трейдінг») 21.07.2025 (дата оформлення поштового відправлення) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до держави Російська Федерація в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про стягнення грошових коштів у сумі 1 802 733 доларів США 08 центів, з яких: 1 302 773 доларів США 08 центів майнової шкоди та 500 000 доларів США немайнової (моральної шкоди).
Також позивач просить стягнути витрати на правову допомогу, залучення спеціаліста та перекладача, розмір яких складає 115 000 грн 00 коп.
В зв`язку із воєнними діями на території м. Рубіжне, з 25.02.2022 ТОВ «Текс-Трейдінг» на підставі наказу від 25.02.2022 №1-ВС вимушено було припинити роботу за вказаною адресою.
В період з 25.02.2022 по 13.05.2022 внаслідок обстрілу військовими Російської Федерації, було зруйновано офісні та складські приміщення ТОВ «Текс-Трейдінг», знищені, втрачені основні засоби, товарно-матеріальні цінності та документи ведення господарської діяльності (бухгалтерські документи, документи податкового та митного обліку, організаційно-розпорядчі документи, кадрові документи працівників, інші документи).
Станом на 13.05.2022 згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ «Текс-Трейдінг» на складах підприємства в місті Рубіжне зберігалось основних засобів та товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 35 221 313 грн 63 коп.
Разом з тим, 24.02.2022 почалася військова агресія Російської Федерації, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, з 24.02.2022 на території України проводяться воєнні дії, пов`язані з агресією Російської Федерації.
Станом на 30.06.2022 всі оцінювані об`єкти списані підприємством згідно актів списання.
З огляду на викладене, майнова шкода, завдана протиправними діяти Російської Федерації, складає 1 302 773 доларів США 08 центів. Крім того, підприємство вимушено змінило місце здійснення господарської діяльності у зв`язку з чим йому завдано немайнової шкоди у розмірі 500 000 доларів США.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд
Рішенням Господарського суду Луганської області від 03.11.2025 позов ТОВ «Текс-Трейдінг» до держави Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача майнову шкоду в розмірі 1 302 773 доларів США 08 центів (еквівалент 54 392 596 грн 63 коп.), витрати з виконання оціночних робіт у розмірі 43 358 грн 97 коп.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з відповідача в дохід Державного бюджету України судовий збір у сумі 765 863 грн 94 коп.

Пунктом 9 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У позовній заяві позивач зазначив, що попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 30 000 грн 00 коп. Також очікується понесення витрат на послуги перекладача орієнтовно в сумі 25 000 грн 00 коп.

У судовому засіданні 03.11.2025 представник позивача адвокат Павлюк І.О. заявив, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката та послуги перекладача будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, питання щодо витрат ТОВ «Текс-Трейдінг» на професійну правничу допомогу та на послуги перекладача в указаному рішенні судом не розв`язувалось.

11.11.2025 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Текс-Трейдінг» надійшло клопотання від 11.11.2025 про ухвалення додаткового рішення, у якому заявник просить поновити строк на подання клопотання та ухвалити додаткове судове рішення у справі №913/195/25 щодо розподілу судових витрат і стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн 98 коп., понесені витрати на оплату послуг перекладача в сумі 25 000 грн 00 коп. та надав відповідні докази їх понесення: копії платіжних інструкцій від 15.05.2025 №470, від 04.06.2025 №480, від 26.06.2025 №493, від 08.07.2025 №505, від 21.07.2025 №514, копію акту приймання-передачі послуг від 01.07.2025 №44-25, копію договору надання послуг від 03.06.2025 №04/06/25.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.11.2025 клопотання передано на розгляд судді Косенко Т.В.

Вирішуючи вказане клопотання, суд виходить із такого.

Згідно з положеннями ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У силу положень п.12 ч.3 ст.12 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Впровадження зазначеного принципу має на меті забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно із положеннями ст.123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У даній справі у судовому засіданні 03.11.2025 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У ст.251 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зазначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст.255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Частинами 1-4 ст.116 ГПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Ураховуючи наведене, звернення позивача 11.11.2025 з клопотанням про ухвалення додаткового рішення відбулося з порушенням п`ятиденного строку, встановленого ч.8 ст.129 ГПК України, оскільки вказаний строк закінчився 10.11.2025 (08 та 09 листопада були вихідними днями субота та неділя).

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 02.04.2024 у справі №907/568/22, Верховний Суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права, зокрема:

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по -перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанова Верховного Суду від 19.07.2021 у справі №910/16803/19);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21 та від 31.05.2022 у справі №917/304/21);

- заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц);

- потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №161/5317/18).

Водночас, у клопотанні від 11.11.2025 ТОВ «Текс-Трейдінг» просить суд поновити строк на подання даної заяви.

Частинами 1-4 ст.119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Особливості визначення шкоди, завданої у результаті виведення банку з ринку або ліквідації банку на підставі протиправних (незаконних) індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України особам, які на дату прийняття таких індивідуальних актів або рішень, відповідно, мали статус учасників такого банку, встановлюються Законом України «Про банки і банківську діяльність» та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Особливості визначення шкоди, завданої внаслідок продажу пакетів акцій, що належать державі у статутному капіталі банків, на підставі протиправних (незаконних) рішень (індивідуальних актів) Міністерства фінансів України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, встановлюються Законом України «Про особливості продажу пакетів акцій, що належать державі у статутному капіталі банків».

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд зауважує, що у поданому клопотанні позивач просить поновити пропущений строк для звернення з відповідним клопотанням, проте ним взагалі не зазначено будь-яких причин пропуску строку та не надано належних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Частинами 6-7 ст.119 ГПК України передбачено, що про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання ТОВ «Текс-Трейдінг» в частині поновлення строку на його подання, оскільки позивачем не зазначено поважних причин пропуску такого строку та не надано доказів на підтвердження таких обставин.

Статтею 118 ГПК України передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Підсумовуючи вищевикладене, з огляду на пропущення позивачем строку на подання клопотання про ухвалення додаткового рішення, суд вважає необхідним залишити подане клопотання без розгляду.

Керуючись ст.ст.129, 118-119, 232 234, 240, 244 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Текс-Трейдінг» від 11.11.2025 в частині поновлення строку на його подання відмовити.

2. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Текс-Трейдінг» від 11.11.2025 в частині ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 13.11.2025 у відповідності до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Інформацію у справі можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/sud5014.

Суддя Тетяна КОСЕНКО