ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2025 р. Справа № 922/3371/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Пугачові Д.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Буд-Логістик" (адреса: 01042, м. Київ, вул. Маккейна Джона, буд. 16, кім. 4; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління "Енергоюжспецстрой" (адреса: 61022, м. Харків, пр.-т Правди, буд. 10, кім. 27-Е; )
про стягнення 2142275,34 грн.
за участю представників сторін:

позивача Ладигін С. С. (ордер серії ВА № 1127674 від 29.09.2025);

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс-Буд-Логістик" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління "Енергоюжспецстрой" (далі - відповідач) 2142275,34 грн, з яких:

1070000,00 грн - неповернутої фінансової допомоги;

1000000,00 грн - штрафу;

21106,85 грн - 3% річних;

51168,49 грн - інфляційних втрат.

Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов договору про надання поворотної фінансової допомоги № 21/24-ФДП від 31.12.2024 щодо своєчасного та повного повернення грошових коштів, наданих позивачем відповідачу як фінансова допомога.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 08.10.2025; встановлено сторонам строк для подання заяв по суті спору.

У судовому засіданні 08.10.2025 оголошено перерву до 03.11.2025.

В процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (вх. № 24255 від 20.10.2025), в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з посиланням на те, що відповідач проводив комунікацію із директором підприємства позивача Драгою Миколою Васильовичем щодо договору про надання поворотної фінансової допомоги № 21/24-ФДП від 31 грудня 2024 року, якому (директору позивача) достеменно відомо про повне погашення цієї заборгованості.

Крім того, директором позивача Драгою М.В. повідомлено відповідачу що він не подавав жодного позову до відповідача щодо стягнення заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 21/24-ФДП від 31 грудня 2024 року. Директор Драга М.В. висловив здогадки, що позов міг бути підписаний засновниками Товариства, які мають доступ до електронного цифрового підпису директора.

Також відповідач поставив відповідачу питання в порядку, визначеному ст. 90 ГПК України.

Позивач в особі директора Драги М.В. надав відповідь на відзив (вх. № 24827 від 27.10.2025) в якому просить суд залишити поданий відповідачем відзив без розгляду та, зокрема, зазначає, що він, як директор ТОВ «Транс-Буд-Логістик», підтверджує, що позовну заяву у справі № 922/3371/25 було підписано і подано ним через «Електронний суд»; жодних претензій до будь-яких осіб з приводу підписання і подачі позовної заяви він не має. Для усунення будь-яких сумнівів директор Драга М.В., також додав скан-копію роздрукованого і підписаного ним варіанту позовної заяви, щоб він був в матеріалах справи.

Відповідач не скористався своїм правом на подання заперечень.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 17.11.2025.

У судовому засіданні 17.11.2025 представник позивача підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 17.11.2025 свого уповноваженого представника не направив, про причини неприбуття суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання. Зокрема, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та надання йому можливості реалізувати власні процесуальні права, судом направлено копії ухвал від 19.09.2025, від 06.10.2025, від 03.11.2025 до електронного кабінету відповідача в підсистемі Електронний суд.

Оскільки неявка на судове засідання 17.11.2025 представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за його відсутності, за наявними в матеріалах справи документами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 31.12.2024 між позивачем, як позикодавцем, та відповідачем, як позичальником, укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 21/24-ФДП (далі за текстом договір; а. с. 5), за умовами якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 2.1 договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України і становить 3000000,00 (три мільйона) гривень 00 коп. без ПДВ.

На підставі п. п. 2.3-2.4 договору поворотна фінансова допомога надається шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позичальника. Поворотна фінансова допомога може бути надана як на всю суму договору одноразово, так і періодичними траншами у сумах згідно усних заявок позичальника.

Пунктом 2.5 договору передбачено, що строк надання грошових коштів до 02 січня 2025 року.

Відповідно до п. 3.1 договору, поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 20 (двадцятого) січня 2025 року включно.

Пунктом 3.3. договору також передбачено, що якщо позичальник не повертає допомогу вчасно згідно п. 3.1, то з 25 січня 2025 року нараховується штраф в розмірі 1000000,00 грн та додатково стягується щоденно комісія за користування в розмірі 30000,00 грн до повного повернення допомоги.

Як свідчать матеріали справи, свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі, та надав відповідачу поворотну фінансову допомогу шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Позичальника у розмірі 3 000 000,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 592 від 31.12.2024 на суму 400 000,00 грн., № 587 від 31.12.2024 на суму 450 000,00 грн., № 588 від 31.12.2024 на суму 450 000,00 грн., № 591 від 31.12.2024 на суму 300 000,00 грн., № 589 від 31.12.2024 на суму 400 000,00 грн., № 594 від 31.12.2024 на суму 330 000,00 грн., № 593 від 31.12.2024 на суму 320 000,00 грн., № 590 від 31.12.2024 на суму 350 000,00 грн. (а. с. 7-10).

Відповідач здійснив повернення поворотної фінансової допомоги таким чином:

06.02.2025 повернуто 300000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 105 від 06.02.2025 (а. с. 11);

07.02.2025 повернуто 430000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 106 від 07.02.2025 (а. с. 11);

11.02.2025 повернуто 500000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 107 від 11.02.2025 (а. с. 12);

14.02.2025 повернуто 700000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 108 від 14.02.2025 (а. с. 12).

Сума неповернутої поворотної фінансової допомоги за договором № 21/24-ФДП від 31.12.2024 становить 1070000,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач надіслав на адресу відповідача вимогу № 18/03-01 від 18.03.2025, в якій вимагав повернення частини неповернутої фінансової допомоги.

Однак, зазначена претензія залишилась з боку відповідача без відповіді, а викладені у ній вимоги без задоволення.

Обставини щодо стягнення боргу з поворотної фінансової допомоги стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Крім того, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язань, позивачем на підставі умов договору та відповідних вимог чинного законодавства України, нараховано до стягнення з відповідача 1000000,00 грн штрафу, 21106,85 грн - 3% річних за період прострочення оплати з 21.01.2025 по 17.09.2025 та 51168,49 грн інфляційних втрат за період прострочення оплати з 01.02.2025 по 31.08.2025.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. ст. 598-599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У даному випадку матеріалами справи підтверджується факт належного виконання позивачем умов договору щодо надання відповідачу поворотної фінансової допомоги у сумі 3000000,00 грн. Зазначене, зокрема, підтверджується платіжними інструкціями на наведену вище суму, які додані до позовної заяви (а. с. 7-10). Доказів протилежного матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про обов`язок відповідача повернути надану позивачем фінансову допомогу в порядку та на умовах, встановлених укладеним між сторонами договором.

Відповідно до п. 3.1 договору, поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 20 (двадцятого) січня 2025 року включно.

У даному випадку матеріалами справи підтверджується факт повернення відповідачем на користь позивача отриманої поворотної фінансової допомоги лише в сумі 1930000,00 грн.

Доказів повернення решти отриманої поворотної фінансової допомоги в сумі 1070000,00 грн відповідач суду не надав, хоча відповідно до умов договору строк виконання зобов`язань з її повернення є таким, що настав.

Суд констатує, що у відзиві на позов відповідач хоча і стверджує про повне погашення заборгованості, однак, всупереч вимог ст. 74-78 ГПК України, не надав суду жодного доказу існування наведених обставин.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в даній частині вимог, та стягнення з відповідача на користь позивача неповернутої фінансової допомоги в сумі 1070000,00 грн.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних суд зазначає.

Стаття 610 ЦК України вказує на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У даному випадку, факт прострочення відповідачем виконання зобов`язань з повернення поворотної фінансової допомоги підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростовується. Зазначене надає позивачу право на нарахування інфляційних та 3% річних за весь час прострочення.

Як зазначалось, за допущене прострочення позивачем нараховано до стягнення з відповідача:

21106,85 грн -3% річних за період прострочення з 21.01.2025 по 17.09.2025;

51168,49 грн - інфляційних втрат за період прострочення з 01.02.2025 по 31.08.2025.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних та річних, суд констатує, що його здійснено арифметично вірно. Перевірка розрахунку інфляційних та річних судом здійснювався за допомогою інструменту Юридичний калькулятор (https://calc.sitebuy.pro/).

За таких обставин, заявлений позов в цій частині також підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 21106,85 грн 3% річних та 51168,49 грн інфляційних втрат наведені вище періоди прострочення.

Щодо вимоги про стягнення штрафу суд зазначає.

Відповідно до ст. 611 ЦК України одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Як зазначалось у п. 3.3 договору сторони дійшли згоди про те, що якщо позичальник не повертає допомогу вчасно згідно п. 3.1, то з 25 січня 2025 року нараховується штраф в розмірі 1000000,00 грн та додатково стягується щоденно комісія за користування в розмірі 30000,00 грн до повного повернення допомоги.

У даному випадку, відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання з своєчасного повернення поворотної фінансової допомоги, оскільки, не виконав його в строк, встановлений умовами договору.

Зокрема, як вже зазначалося, відповідач не надав суду доказів повернення поворотної фінансової допомоги до 20.01.2025.

Зазначене надає позивачу право на нарахування відповідачу штрафу на підставі п. 3.3 договору.

За таких обставин, позов в зазначеній частині також підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню штраф у розмірі 1000000,00 грн.

Крім того, з урахуванням вимог ст. ст. 123, 126, 129 ГПК України, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 25707,31 грн витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 238-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-монтажне управління "Енергоюжспецстрой" (адреса: 61022, м. Харків, пр.-т Правди, буд. 10, кім. 27-Е; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Буд-Логістик" (адреса: 01042, м. Київ, вул. Маккейна Джона, буд. 16, кім. 4; ):

1070000,00 грн - неповернутої фінансової допомоги;

1000000,00 грн - штрафу;

21106,85 грн - 3% річних;

51168,49 грн - інфляційних втрат;

25707,31 грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак