ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року

м. Київ

cправа № 922/5404/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Гибало В.О.,

представників учасників справи:

позивача - Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - Нацполіція) - Мостова К.О. (самопредставництво),

відповідача - Акціонерного товариства «Харківобленерго» (далі - Харківобленерго, відповідач) - Коновалов М.І. (адвокат),

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (далі - ПАТ «Харківенергозбут») - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Харківобленерго

на рішення Господарського суду Харківської області від 09.04.2024 (головуючий - суддя Кухар Н.М.) та

постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2024 (головуючий - суддя Гребенюк Н.В., судді: Слободін Н.М., Шутенко І.А.)

у справі за позовом Нацполіції

до Харківобленерго,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ПАТ «Харківенергозбут»,

про зобов`язання провести перерахунок наданих послуг.

ВСТУП

Спір у справі виник щодо наявності/відсутності підстав для проведення перерахунку наданих послуг електропостачання.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Позивач звернувся до суду з позовом про:

1) зобов`язання Харківобленерго здійснити перерозподіл нарахувань розподіленої електричної енергії;

2) зобов`язання Харківобленерго скласти уточнюючий Акт про обсяги розподіленої електричної енергії Нацполіції за договором про закупівлю послуг з розподілу електричної енергії за жовтень 2022 року;

3) зобов`язання Харківобленерго направити до ПАТ «Харківенергозбут» скориговані відомості про споживання електричної енергії Нацполіцією.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач у період з 25.02.2022 до 05.10.2022 в адміністративних будівлях за адресою, що зазначена у позові, не розміщувався, електричну енергію не споживав та послугу з розподілу не отримував.

2. Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій

2.1. Господарський суд Харківської області рішенням від 09.04.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2024, позовні вимоги задовольнив.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Харківобленерго звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 09.04.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2023 у справі №922/5404/23 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. З посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скаржник зазначає про те, що суд першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, а саме наказ Міністерства енергетики України від 13.04.2022 №148 «Про врегулювання питання щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану», а висновок Верховного Суду щодо застосування норм вказаного наказу у подібних правовідносинах відсутній, а саме:

- щодо можливості застосування приписів наказу Міністерства енергетики України № 148 (в період чинності даного Наказу) до правовідносин, щодо визначення обсягів споживання електричної енергії на територіях, які відносяться до переліку територій можливих бойових дії;

- щодо застосування останнього абзацу пункту 9 Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану;

- щодо можливості застосування Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затверджено наказом Міністерства енергетики України №148 від 13.04.2022 до моменту затвердження вказаного Положення, а саме з 24.02.2022 (а не з 13.04.2022).

4.2. Також скаржник у касаційній скарзі зазначає про порушення судами попередніх інстанцій приписів статті 236 та пункту 7 частини четвертої статті 238 ГПК України.

5. Позиція інших учасників справи

5.1. Нацполіція у відзиві на касаційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи їх необґрунтованість.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1. Харківобленерго та Нацполіція 14.02.2022 уклали договір № 739-1/22 про закупівлю послуг з розподілу електричної енергії у 2022 році за 35 публічними договорам приєднання - Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, у тому числі щодо розподілу електричної енергії до адміністративної будівлі відділу поліції № 1 Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, що розташована за адресою, що зазначена у позові.

6.2. Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕК «ЕНОЛЛ» та Нацполіція 18.02.2022 уклали договір про постачання електричної енергії № 334т/НР/ХОЕ/УЗ у 2022 році на всі об`єкти ГУНП в Харківській області.

6.3. З 24.02.2022 розпочалося повномасштабне вторгнення Російської Федерації на території України.

6.4. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, місто Балаклія (UA0039074) було тимчасово окуповано з 02.03.2022 до 11.09.2022.

6.5. З огляду на припинення споживання електричної енергії за адресою, що зазначена у позові, ГУНП в Харківській області повідомило постачальника електричної енергії ТОВ «ЕК «ЕНОЛЛ» листом від 18.05.2022 №988/119/05/29-2022 про те, що підрозділ поліції залишив постійне місце дислокації в м. Балаклія з 25.02.2022, не споживає електричну енергію і не потребує її постачання за адресою, що зазначена у позові.

6.6. У зв`язку із припиненням отримання послуги з розподілу електричної енергії за адресою, що зазначена у позові, ГУНП в Харківській області також було повідомлено Харківобленерго листами:

- від 21.03.2022 № 944/119/05/29-2022, в якому зазначено, що підрозділ поліції залишив постійне місце дислокації в м. Балаклія з 25.02.2022, а тому ГУНП в Харківській області не потребує послуг з розподілу електричної енергії за вказаним об`єктом на підставі Технічного договору від 01.01.2019 № 621370 та Договору про закупівлю від 14.02.2022 № 739-1/22;

- від 05.05.2022 № 962/119/05/29-2022, в якому повторно повідомлено про неспоживання послуг з розподілу електричної енергії в м. Балаклії, Харківської області.

6.7. Як вказує позивач, під час окупації території м. Балаклія в приміщенні відділу поліції №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області могли знаходитись сторонні особи, які могли користуватися послугами електричної енергії, що, за його переконанням, підтверджується витягом з ЄРДР від 13.09.2022, з якого вбачається, що з адміністративної будівлі відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області зникли речові докази.

6.8. За об`єктом споживання (о/р № 621370), розташованим за адресою, що зазначена у позові, рахується 2 лічильника обліку:

- ЕІС код 62Z670 - СА4У-И672М;

- ЕІС код 62Z672 - СА4-И678.

6.9. Показники лічильників станом на 01.02.2022:

- ЕІС код 62Z670 - СА4У-И672М - 1634,5 кВт-год;

- ЕІС код 62Z672 - СА4-И678 - 51480 кВт-год.

6.10. Звіт по показникам лічильника за о/р 621370 до Харківобленерго за період з 01.02.2022 по 24.02.2023 ГУНП в Харківській області не надавало.

6.11. За лютий 2022 року розрахунок споживання електричної енергії Балаклійським відділом поліції № 1 ГУНП в Харківській області було проведено Харківобленерго згідно з Кодексом комерційного обліку шляхом розрахункового методу - розрахунок середньодобового споживання виконується на основі обсягів аналогічного місяця попереднього року. Цей факт підтверджується актом про обсяги розподіленої електричної енергії за лютий 2022 року.

6.12. За лютий місяць підрозділом спожито 3513 кВт-год, які на підставі акта приймання-передачі про надання послуг з розподілу електричної енергії від 13.04.2022 № 7 сплачені в повному обсязі.

6.13. Виходячи із застосування розрахункового методу та згідно з даними акта про обсяги розподіленої електричної енергії за лютий 2022 року, показники лічильників за о/р 621370 станом на 28.02.2022 (момент окупації) становили:

- ЕІС код 62Z670 - СА4У-И672М - 1889,5 кВт-год;

- ЕІС код 62Z672 - СА4-И678 - 54712 кВт-год.

6.14. Оплата за послуги розподілу та постачання електричної енергії ГУНП в Харківській області за період з 01.01.2022 до 28.02.2022 проведена позивачем у повному обсязі. Заборгованість у позивача перед Харківобленерго за лютий 2022 відсутня.

6.15. ТОВ «ЕК «ЕНОЛЛ» 23.09.2022 набув статусу «дефолтний», про що свідчить роздруківка з реєстру Передефолт і Дефолт.

6.16. З 01.01.2019 ПАТ «Харківенергозбут» є постачальником універсальних послуг (далі - ПУП) на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268. Тому, Нацполіція уклала договір постачання електричної енергії з ПАТ «Харківенергозбут».

6.17. ПАТ «Харківенергозбут» та Нацполіція 06.10.2022 уклали договір №739-0177 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) на умовах Комерційної пропозиції № 2 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів.

6.18. Відповідно до пункту 13.1 Договору строк (термін) постачання електричної енергії з 24.09.2022 по 21.11.2022, але у будь-якому разі до моменту припинення фактичного постачання електричної енергії та зміни постачальника електричної енергії згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ.

6.19. Таким чином, ПрАТ «Харківенергозбут» (ПУП) у період з 24.09.2022 до 21.11.2022 постачало електричну енергію усім працюючим підрозділам ГУНП в Харківській області, в тому числі і підрозділу ГУНП в Харківській області, розташованому за адресою, що зазначена у позові.

6.20. Позивач стверджує, що споживання електричної енергії за об`єктом, розташованим за адресою, що зазначена у позові, розпочалося тільки з 06.10.2022.

6.21. Згідно з пунктом 4.13 Розділу IV Порядку розрахунків на роздрібному ринку електричної енергії «Правил роздрібного ринку електричної енергії», затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, розрахунок споживачу проводиться за фактичну спожиту електроенергію.

6.22. Після деокупації, розмінування та повернення працівників відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, а саме 06.10.2022, інспекція з контролю та обліку електроенергії Харківобленерго перевірила та склала акт технічного огляду електролічильників за адресою, що зазначена у позові, особовий рахунок №621370.

6.23. Згідно з актом технічного огляду, станом на 06.10.2022 зафіксовано такі показники лічильників електроенергії:

лічильник № 378699 - 79466 кВт-год (ЕІС код 62Z672 - СА4-И678);

лічильник № 317279 - 4259,5 кВт-год (ЕІС код 62Z670 - СА4У-И672М).

6.24. В свою чергу представник відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області та представник Балаклійського району з розподілу електричної енергії АТ «Харківобленерго» склали довідку «Сведения о расходе электроенергии по состоянию октябрь 2022 года у потребителя электроенергии ГУНП в Харьковской области».

6.24.1. У вказаній довідці визначено наступні показники лічильників електроенергії:

лічильник № 378699 - станом на 31.10.2022 становить 82839 кВт-год, а в якості попереднього показника зазначено показник 51480 кВт-год (відповідає показнику станом на 01.02.2022) та зазначено про використання 31359 кВт-год;

лічильник № 317279 - станом на 31.10.2022 становить 4259,5 кВт-год, в якості попереднього показника зазначено показник 1634,5 кВт-год (відповідає показнику станом на 01.02.2022) та зазначено про використання 2625 кВт-год.

У вказаній довідці зазначено про споживання загалом 32033 кВт-год.

6.25. Отже, в якості попередніх показників лічильників зазначено такі показники: «№1, л/с 378699 - 51480кВт-год; № 2, л/с 317279 - 1634,5 кВт-год».

6.26. Вказані посадові особи не взяли до уваги показники лічильників станом на 06.10.2022, а також факт сплати ГУНП в Харківській області вартості розподіленої у лютому електричної енергії (нарахування проведено шляхом розрахункового методу - розрахунок середньодобового споживання), та зазначили показники, які були станом на 01.02.2022.

6.27. Харківобленерго на підставі довідки «Сведения о расходе электроенергии по состоянию октябрь 2022 года у потребителя электроенергии ГУНП в Харьковской области» склало акт про обсяги розподіленої електричної енергії Нацполіції за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 за особовим рахунком № 621370 за жовтень 2022 року.

6.27.1. У вказаному акті зазначаються попередні, показники:

- ЕІС код 62Z670 - СА4У-И672М - 1634,5 кВт-год;

- ЕІС код 62Z672 - СА4-И678 - 51480 кВт-год.

6.28. Керівництво ГУНП в Харківській області отримало доповідну записку від начальника відділу поліції № 1 Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, в якій зазначено, що представник відділу поліції під час підписання довідки «Сведения о расходе электроенергии по состоянию октябрь 2022 года у потребителя электроенергии ГУНП в Харьковской области» під час проставлення інформації про показники попереднього періоду та різниці за період керувався інформацією, наданою представником Балаклійського РРЕ, який також підписував цю довідку, оскільки у відділі поліції на момент складання та підписання довідки була відсутня інформація про такі показники, проте кількість електричної енергії в об`ємі 32033 кВт-год ГУНП в Харківській області не споживало і послугу від Харківобленерго з розподілу на таку кількість енергії не отримувало.

6.29. Позивач зазначає, що, в довідці «Сведения о расходе электроенергии по состоянию жовтень 2022 года употребителя электроенергии ГУНП в Харківській обл.» було помилково вказано в якості попередніх показників - показники, які існували на 01.02.2022, та не враховано показники, зазначені в акті технічного огляду після бойових дій.

6.30. Різниця між заявленим боргом в об`ємі 32033 кВт-год та підтвердженим засобами обліку обсягу спожитої електричної енергії за жовтень 2022 року становить 27124 кВт-год:

32033 кВт-год (обсяг заявлений Харківобленерго, як спожитий Нацполіцією у жовтні 2022 року) - 3373 кВт-год (спожитий обсяг у період з 06.10.2022 по 31.10.2022, що підтверджується засобами обліку) - 1536 (втрати ТМ і ЛЕП 1531+5, що нараховані на весь обсяг 32033 кВт-год згідно з даними Акта про обсяги розподіленої електричної енергії) = 27124 кВт-год.

6.31. Позивач посилається на те, що різниця в обсязі 27124 кВт-год (розподіленої електричної енергії) та в обсязі 1536 кВт-год (втрат) відноситься до періоду можливого споживання, а саме з 01.10.2022 до 05.10.2022.

6.32. Позивач зазначає, що Нацполіція не споживала електричну енергію за об`єктом, розташованому за адресою, що зазначена у позові, у період з 01.10.2022 до 05.10.2022, як і не споживало у період з 25.02.2022 до 30.09.2022.

6.33. Нацполіція 16.11.2022 повідомила Харківобленерго про те, що у період з 25.02.2022 до 06.10.2022 електричну енергію в адміністративній будівлі за адресою, що зазначена у позові, Нацполіція не споживала, оскільки підрозділ вийшов на підконтрольну Україні територію, а тому ГУНП в Харківській області зобов`язувалося оплатити лише за фактично спожиту енергію, яка надавалася після 06.10.2022. У вказаному листі Нацполіція просила Харківобленерго провести коригування нарахувань за період з 24.02.2022 до 05.10.2022 послуг з розподілу електричної енергії за вказаним Договором, а також привести у відповідність об`єми натурального показника за жовтень 2022 року для постачальника універсальної послуги - ПАТ «Харківенергозбут».

6.34. Нацполіція з метою проведення корегувань за жовтень 2022 року 06.12.2023 звернулася до Харківобленерго з відповідною претензією.

6.35. Харківобленерго отримало претензію 07.12.2023, проте у встановлений строк відповіді на претензію позивач не отримав, корегувань відповідач не здійснив.

6.36. Посилаючись на наведені обставини, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав з цим позовом.

7. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1. Верховний Суд ухвалою від 27.08.2024 відкрив касаційне провадження у справі №922/5404/23 за касаційною скаргою Харківобленерго на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.

7.2. Верховний Суд ухвалою від 24.09.2024 зупинив касаційне провадження за касаційною скаргою Харківобленерго на Господарського суду Харківської області від 09.04.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2024 у справі №922/5404/23 до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду справи №908/1162/23.

7.3. Склад суду у справі №922/5404/23 змінений відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2025.

7.4. Верховний Суд ухвалою від 20.10.2025 поновив касаційне провадження у справі №922/5404/23.

7.5. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.6. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

7.7. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина четверта статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Верховний Суд на підставі встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, у межах доводів та вимог касаційних скарг, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, здійснює перевірку застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права і зазначає таке.

8.2. Так, обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник у касаційній скарзі з посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України зазначає про те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, а саме наказ Міністерства енергетики України від 13.04.2022 №148 «Про врегулювання питання щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану», а висновок Верховного Суду щодо застосування норм вказаного наказу у подібних правовідносинах відсутній (див. пункт 4.1. цієї постанови).

8.3. У контексті доводів касаційної скарги колегія суддів зазначає таке.

8.4. Відповідно до приписів пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

8.5. Отже, по-перше, слід з`ясувати відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а по-друге, наявність/відсутність подібності правовідносин та наявність/відсутність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

8.6. Верховний Суд зауважує, що положення пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України спрямовані на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин, та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

8.7. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

8.8. Верховний Суд зазначає, що причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для зобов`язання відповідача: 1) здійснити перерозподіл нарахувань розподіленої електричної енергії; 2) скласти уточнюючий Акт про обсяги розподіленої електричної енергії позивачу за жовтень 2022 року; 3) направити до ПАТ «Харківенергозбут» скориговані відомості про споживання електричної енергії.

8.9. Колегія суддів виходить з того, що правовідносини, які пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії між учасниками ринку електричної енергії (ліцензіатами з виробництва, передачі, розподілу або постачання електричної енергії) та споживачами електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила №312), які визначають правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

8.10. Стаття 4 цього Закону визначає, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з розподілу та про постачання електричної енергії споживачу.

8.11. Розподіл електричної енергії - транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії (стаття 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

8.12. Відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про ринок електричної енергії» розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

8.13. За змістом статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. У договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються, зокрема, строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору. Жодне положення договору постачання електричної енергії споживачу не має створювати обмежень права споживача на зміну електропостачальника. Крім того, договір не може містити положення, що накладають додаткові фінансові зобов`язання на споживача, який здійснює зазначене право. В іншому разі таке положення вважається недійсним з моменту укладення договору.

8.14. Відповідно до пункту 2.1.1. ПРРЕЕ, у редакції, чинній на момент укладення договору з відповідачем, результатом розподілу (передачі) електричної енергії на роздрібному ринку є забезпечення можливості отримання відповідним суб`єктом роздрібного ринку електричної енергії необхідного обсягу електричної енергії та рівня електричної потужності із забезпеченням параметрів якості електропостачання, які відповідають установленим стандартам, та категорії надійності електрозабезпечення відповідно до договору в точках приєднання електроустановок учасників роздрібного ринку. Відповідно до договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що укладаються зі споживачем та електропостачальником відповідно до цих Правил, оператор системи передачі згідно з Кодексом системи передачі та оператори систем розподілу згідно з Кодексом систем розподілу здійснюють, відповідно, передачу та розподіл електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу до електроустановки споживача на території діяльності відповідного оператора системи.

8.15. Пунктом 3.1.1 ПРРЕЕ передбачено, що постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії». Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника останньої надії визначаються у встановленому законодавством порядку.

8.16. Як установлено судами попередніх інстанцій, Харківобленерго та Нацполіція 14.02.2022 уклали договір № 739-1/22 про закупівлю послуг з розподілу електричної енергії у 2022 році за 35 публічним договорам приєднання - Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, у тому числі щодо розподілу електричної енергії до адміністративної будівлі відділу поліції № 1 Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, що розташована за адресою, що зазначена у позові.

8.16.1. ТОВ «ЕК «ЕНОЛЛ» та Нацполіція 18.02.2022 уклали договір про постачання електричної енергії № 334т/НР/ХОЕ/УЗ у 2022 році на всі об`єкти ГУНП в Харківській області.

8.16.2. ТОВ «ЕК «ЕНОЛЛ» 23.09.2022 набув статусу «дефолтний», про що свідчить роздруківка з реєстру Передефолт і Дефолт.

8.16.3. ПАТ «Харківенергозбут» та Нацполіція 06.10.2022 уклали договір №739-0177 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) на умовах Комерційної пропозиції № 2 для установ, які утримуються з державного та місцевого бюджетів.

8.16.4. Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 25.02.2022 до 06.10.2022 електричну енергію в адміністративній будівлі за адресою, що зазначена у позові, Нацполіція не споживала. Споживання електричної енергії за вказаним об`єктом розпочалося тільки з 06.10.2022.

8.16.5. Інспекцією з контролю та обліку електроенергії Харківобленерго 06.10.2022, перевірено та складено акт технічного огляду електролічильників за адресою, що зазначена у позові, а також зафіксовано показники лічильників.

8.16.6. Харківобленерго на підставі довідки «Сведения о расходе электроенергии по состоянию октябрь 2022 года у потребителя электроенергии ГУНП в Харьковской области» склало акт про обсяги розподіленої електричної енергії Нацполіції за договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 за особовим рахунком № 621370 за жовтень 2022 року.

8.16.7. Позивач не погоджується з наведеним Харківобленерго обсягом розподіленої електричної енергії, у зв`язку з чим звернувся до суду.

8.17. Верховний Суд виходить з того, що згідно з пунктом 4.1 Правил №312 розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

8.18. У відповідності до пункту 4.3 Правил №312 дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

8.19. Пунктом 5.1.1 Правил №312 встановлено, що оператор системи має право отримувати своєчасно плату за надання послуги з розподілу або передачі електричної енергії та плату за перетікання реактивної електричної енергії відповідно до умов договорів та законодавства України.

8.20. За приписами пункту 5.5.5 Правил №312 споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

8.21. Кодекс комерційного обліку електричної енергії затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 311 (далі - Кодекс комерційного обліку).

8.22. Пунктом 8.6.10 Кодексу комерційного обліку електричної енергії передбачено, що перевірка достовірності даних засобів комерційного обліку електричної енергії (ЗКО) безпосередньо на місці їх установлення забезпечується сторонами за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців, про що складається відповідний акт контрольного огляду даних засобів комерційного обліку електричної енергії (ЗКО).

8.23. Відповідно до абзаців 3-6 пункту 2.3.5 ПРРЕЕ у разі виникнення у споживача сумніву у правильності показів розрахункових засобів вимірювальної техніки або визначення суми у пред`явленому до оплати документі щодо оплати за постачання або розподіл (передачу) електричної енергії споживач подає про це заяву учаснику роздрібного ринку, який надав розрахунковий документ. Учасник ринку протягом 5 робочих днів від дня одержання заяви перевіряє документ (рахунок) щодо оплати електричної енергії, послуг з розподілу (передачі), комерційного обліку електричної енергії, компенсації перетікань реактивної електричної енергії тощо, у разі необхідності звертається в установленому Кодексом комерційного обліку порядку щодо перевірки даних комерційного обліку. На підставі отриманих за результатами перевірки даних комерційного обліку електропостачальник, оператор системи та постачальник послуг комерційного обліку за необхідності проводять відповідні коригування. За результатами перевірки учасник роздрібного ринку повідомляє споживача.

8.24. Згідно з пунктом 8.6.16. Кодексу комерційного обліку електричної енергії у разі виявлення у платіжному документі помилкових показів лічильника споживач має повідомити про це відповідного оператора системи/ППКО та електропостачальника та надати фактичні покази лічильника. Водночас індивідуальному побутовому споживачу достатньо надати фактичні покази лічильника оператору системи розподілу або електропостачальнику.

8.25. Таким чином, виставлений рахунок за умов сумнівів у правильності певних показників, їх помилковості тощо може підлягати перевірці та подальшому коригуванню за зверненням споживача, а у свою чергу відповідні суб`єкти зобов`язані здійснити перевірку, звіряння виставлених рахунків та зазначених у них даних.

8.26. Відповідно до пунктів 8.6.7 - 8.6.8 Кодексу комерційного обліку зчитування показів (збір даних) з лічильників у непобутових та колективних побутових споживачів у разі відсутності можливості їх автоматизованого дистанційного зчитування провадиться споживачем щомісяця на перше число місяця, наступного за розрахунковим. При обладнанні вузлів обліку засобами дистанційної передачі даних інформація про покази лічильників за розрахунковий місяць формується відповідним ППКО через канали дистанційного зв`язку. Непобутові та колективні побутові споживачі зобов`язані протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати оператору системи звіт про покази лічильників за розрахунковий місяць.

8.27. Наведені у звіті останні фактичні покази лічильників вважаються показами на початок першої доби календарного місяця.

8.28. Згідно з пунктом 8.6.9 Кодексу комерційного обліку у разі ненадання споживачем (крім індивідуальних побутових споживачів) звіту про покази лічильників за розрахунковий місяць протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця та за відсутності переданої (зчитаної) з них інформації засобами дистанційного зчитування та передачі даних, а також за відсутності контрольного огляду ЗКО протягом розрахункового місяця обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання.

8.29. Пунктом 8.6.11 Кодексу комерційного обліку встановлено, що середньодобовий обсяг споживання електричної енергії електроустановками споживача для цілей розрахунків визначається у кВт·год з округленням до чотирьох цифр після коми на основі фактичного споживання в аналогічному періоді попереднього року, розрахованого з урахуванням знятих фактичних або (у разі їх відсутності) оціночних показів лічильника та коефіцієнта приросту/зниження споживання (для індивідуальних побутових споживачів).

8.30. Відповідно до положень пункту 10.1.2 Кодексу комерційного обліку, керівництво або уповноважені представники сторін зобов`язані докладати зусиль для вирішення суперечок шляхом проведення переговорів, пошуку взаємоприйнятних рішень, вирішення суперечки своєчасно і в повному обсязі, продовження строків врегулювання розбіжностей тощо.

8.31. У пункті 10.1.4 Кодексу комерційного обліку визначено, що у разі недосягнення сторонами згоди вирішення зазначених суперечок проводиться АКО, Регулятором або в судовому порядку.

8.32. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що матеріалами справи встановлено, що відповідачем під час розгляду справи не заперечувався факт щодо наявності показників станом на 01.02.2022, зазначених в позовній заяві, а також що за лютий 2022 року Харківобенерго нарахувало обсяг розподіленої електричної енергії 3513 кВт-год (розрахунковим способом), а Нацполіція сплатила кошти за розподілений та нарахований обсяг у сумі 3578,27 грн, що підтверджується актом №7 від 13.04.2022 та платіжним дорученням № 54.

8.32.1. Оскільки відповідач не відреагував на лист позивача від 16.11.2022 та претензію від 06.12.2023 у встановлений законом п`ятиденний строк, не здійснив перерозподіл нарахувань та не склав акт, в якому б були зазначені показники станом на 28.02.2022, з урахуванням нарахованого обсягу споживання у лютому 2022 року, суди дійшли висновку про те, що відповідач порушив права позивача та не виконав положення абзаців 3-6 пункту 2.3.5 ПРРЕЕ, а відтак, вимоги Нацполіції в частині зобов`язання Харківобленерго здійснити перерозподіл нарахувань розподіленої електричної енергії у період з 01.02.2022 до 28.02.2022 споживання позивачем 3513 кВт (сплачено в повному обсязі) є законними та обґрунтованими.

8.32.2. Судами також встановлено, що відповідачем не заперечувався факт складання акта технічного огляду після бойових дій та окупації лічильників за об`єктом споживання (о/р № 621370) від 06.10.2022 (в акті зазначено показники лічильників станом на 06.10.2022).

8.33. Відповідно до пункту 2.3.14 ПРРЕЕ постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку.

8.34. Пунктом 8.6.10 Кодексу комерційного обліку електричної енергії передбачено, що перевірка достовірності даних засобів комерційного обліку електричної енергії (ЗКО) безпосередньо на місці їх установлення забезпечується сторонами за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців, про що складається відповідний акт контрольного огляду даних засобів комерційного обліку електричної енергії (ЗКО).

8.35. Згідно з пунктом 8.6.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або постачальником послуг комерційного обліку (ППКО - у ролі оператора зчитування даних з лічильників (ОЗД)) відповідно до цього Кодексу та умов договору.

8.36. Порядок надання показів з лічильників відповідним споживачами передбачений пунктом 8.6 Кодексу комерційного обліку електричної енергії окремо для побутових, колективних, непобутових споживачів тощо.

8.37. Чинне законодавство передбачає, що зчитування показів лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), відповідно до Кодексу комерційного обліку електричної енергії та умов договору про постачання електричної енергії споживачу.

8.38. Згідно з положеннями пункту 8.6.15 Кодексу комерційного обліку дані, отримані безпосередньо оператором системи під час перевірки мають вищий пріоритет ніж дані зазначені споживачем.

8.39. Як установлено судами попередніх інстанцій, станом на 06.10.2022 зафіксовано показники, які є показниками на початок жовтня 2022 року. Під час розгляду справи в суді першої інстанції сторонами не заперечувалися показники лічильників станом на 31.10.2022. Позивач не погоджується із зазначеними в довідці «Сведения о расходе электроенергии по состоянию жовтень 2022 года употребителя электроенергии ГУНП в Харківській обл.» попередніми показниками, відповідач вважає показниками на початок жовтня 2022 року.

8.39.1. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що доводи відповідача щодо необхідності приймання до уваги лише показників, поданих споживачем (Нацполіцією), суперечать положенням пункту 8.6.15 Кодексу комерційного обліку в частині неврахування даних, отриманих їх представником в ході технічного огляду лічильників після бойових дій та окупації за об`єктом споживання (о/р № 621370) від 06.10.2022. Беручи до уваги положення пункту 8.6.15 Кодексу комерційного обліку, відповідач в якості попередніх показників (тобто станом на початок місяця) повинен брати показники, отримані їх представником, а не зазначені позивачем, та відповідно у розумінні положень абзаців 3-6 пункту 2.3.5 ПРРЕЕ провести корегування показників і нарахованого об`єму розподіленої електричної енергії. З урахуванням наведеного, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання скласти уточнюючий акт про споживання у жовтні 2022 року.

8.39.2. Як установлено судами, відповідач у відзиві на позов не заперечував той факт, що позивач не споживав електричну енергію і не отримував послугу з розподілу у цей період і, як наслідок, не мав заборгованості за період з 01.03.2022 до 30.09.2022. За наявних у матеріалах справи доказів суди також встановили, що з 01.10.2022 до 05.10.2022 працівники Нацполіції в адміністративних будівлях за за адресою, що зазначена у позові, не перебували, електричну енергію не використовували.

8.39.3. Крім того, судами встановлено, що зазначена у рахунку за жовтень 2022 року кількість спожитої електроенергії, а саме 32033 кВт, не відповідає технічним можливостям дозволеної потужності електричної енергії та значно перевищує кількість електроенергії, яку споживач фактично споживав в інші періоди за вищевказаною адресою, що свідчить про те, що споживач не міг спожити таку кількість електроенергії як за період з 01.10.2022 до 05.10.2022, так і за весь жовтень 2022 року. З урахуванням наведеного суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що вимога про здійснення перерозподілу нарахувань електричної енергії у період з 01.03.2022 до 05.10.2022 споживання - 0 кВт, є законною та обґрунтованою.

8.40. Верховний Суд зауважує, що при вирішенні спору у цій справі суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, поклали в основу своїх рішень саме доведеність позивачем як не споживання електроенергії у означений у позові період так і необґрунтовано збільшених відповідачем обсягів споживання електричної енергії.

8.41. Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не свідчать про неправильне застосування судами норм права.

8.42. Верховний Суд також зазначає, що після подання скаржником касаційної скарги у цій справі Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду переглянув у касаційному порядку постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у справі №908/1162/23 про стягнення боргу за спожитий у листопаді-грудні 2022 року обсяг електроенергії на об`єкті, який знаходиться у місті Мелітополі (до закінчення перегляду судового рішення якої Суд зупиняв касаційне провадження у справі №922/5404/23).

8.43. Предметом розгляду об`єднаною палатою було питання застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 131 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» до правовідносин, які виникли у період з лютого 2022 року по грудень 2022 року, тобто до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» та затвердження Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказу № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

8.43.1. Відповідно пунктів 1, 3 частини першої статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII (далі - Закон № 1207-VII) для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях (пункт 1); інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку (пункт 3).

8.43.2. Так, у справі № 908/1162/23 Верховний Суд, залишаючи постанову суду апеляційної інстанції про відмову в позові без змін, зокрема виснував, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» щодо деяких питань визначення правового статусу тимчасово окупованих територій України в умовах воєнного стану від 16.11.2022 № 2764-ІХ частину третю статті 1 Закону № 1207-VII було викладено в редакції, за якою дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються Кабінетом Міністрів України.

8.43.3. Діюча редакція цієї норми (у відповідності до змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» № 3050-IX від 11.04.2023) вказує, що дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, які передбачені у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

8.43.4. Як зазначила об`єднана палата, з 07.05.2022 ані пункт 7 частини першої статті 1-1, ані пункт 1 частини третьої статті 3 Закону № 1207-VII не містили (і зараз також не містять) жодних посилань на те, що статус тимчасово окупованих вказані у них території набувають залежно від наявності чи відсутності (а так само і дати ухвалення) будь-якого рішення того чи іншого повноважного органу державної влади України - РНБО, Кабінету Міністрів України чи іншого органу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

8.43.5. Кабінет Міністрів України 06.12.2022 затвердив постанову «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», відповідно до якої перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

8.43.6. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004, датою окупації Мелітопольської міської територіальної громади визначено 25.02.2022.

8.43.7. Однак у відповідності до регулювання, запровадженого Законом України від 21.04.2022 № 2217-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» правовий статус тимчасово окупованої території РФ в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1207-VII не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема - і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону № 1207-VII, має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася.

8.43.8. Таким чином об`єднана палата дійшла висновку про відсутність підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у постанові у справі №910/9680/23 про поширення положень статті 131 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на території, тимчасово окуповані в період воєнного стану, лише з огляду на загальновідомий факт окупації таких територій за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України.

8.43.9. Об`єднана палата, залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції у справі №908/1162/23 про відмову в позові, зазначила про те, що підставою для відмови в позові у цій справі, враховуючи положення статті 131Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є заборона передачі електроенергії відповідачу, оскільки факт тимчасової окупації міста Мелітополь є загальновідомим фактом, що не потребує окремого доказування у даному судовому провадженні.

8.44. Колегія суддів з огляду на положення частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та частини четвертої статті 236 ГПК України враховує зазначені вище висновки Верховного Суду у справі №908/1162/23.

8.45. Як зазначає скаржник, суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, а саме наказ Міністерства енергетики України від 13.04.2022 №148 «Про врегулювання питання щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану».

8.45.1. Оцінюючи цей довід, Верховний Суд, через призму статті 131Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зазначає таке.

8.46. Відповідно до статті 131 Закону № 1207-VII (зазначеною статтею Закон доповнено згідно із Законом № 1618-IX від 01.07.2021 з подальшим змінами) її положення застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями.

8.47. В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.

8.48. На період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

8.49. Таким чином, правовою підставою для задоволення позовних у цій справі, враховуючи положення статті 131 Закону №1207-VII, є в тому числі заборона передачі електроенергії на тимчасово окуповану територію, при цьому, факт тимчасової окупації м. Балаклія Харківської області сторонами спору не заперечується та не є спірним у цьому аспекті.

8.50. Так, в оскаржуваній постанові суд апеляційної інстанції зазначив, що аналіз положень вказаного наказу в частині визначення обсягів споживання електричної енергії свідчить про те, що фактичні покази лічильника(ів), надані, зокрема, споживачем, мають враховуватися у випадку перебування об`єкту споживання електричної енергії на територіях, на яких ведуться бойові дії або на тимчасово окупованих територіях. Судами встановлено, що відповідач як оператор ринку здійснив фіксування засобів обліку після укладення договору зі споживачем та після повернення позивача в особі його структурного підрозділу до м. Балаклія, а саме - 06.10.2022, тобто на момент, коли об`єкт споживання електричної енергії вже не перебував на окупованій території, а тому у цьому випадку саме отримані відповідачем за результатами складання акта фактичні показники обліку електричної енергії у жовтні 2022 року є пріоритетними поряд із даними таких показників, отриманих від споживача.

8.51. Верховний Суд з огляду на положення частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та частини четвертої статті 236 ГПК України звертається до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.10.2025 у справі №916/1650/23, а саме:

«Так, відповідно до Законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про ринок електричної енергії», Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», від 14.03.2022 № 133 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», з метою забезпечення безпеки постачання електричної енергії споживачам Міністерством енергетики України видано наказ від 13.04.2022 № 148 «Про врегулювання питань щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану», яким затверджено Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану. Вказаний наказ набув чинності з дня його опублікування 06.05.2022 і діяв і до 05.12.2023.

Водночас з огляду на ієрархію нормативно-правових актів, враховуючи приписи статті 131 Закону № 1207-VII про заборону передачі електроенергії на тимчасово окуповану територію (і така заборона має абсолютний характер), Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану не регулювало (і не могло регулювати) питання електропостачання на тимчасово окупованій території.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що доведення/не доведення позивачем обставин фактичної поставки електроенергії на тимчасово окуповану територію, як і здійснення оплати за неї, не має правового значення для вирішення спору у цій справі».

8.52. З урахуванням наведеного вище, Верховним Судом не встановлено неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм права з міркувань, викладених у цій постанові, і в цій частині доводи скаржника відхиляються Судом, як такі, що не впливають на характер спірних правовідносин в матеріально-правовому аспекті.

8.53. За наведених доводів касаційної скарги та зі змісту оскаржуваних судових рішень не убачається, що суди попередніх інстанцій при вирішенні цього спору, не дослідили та не оцінили за правилами статей 86, 237-238 ГПК України надані та зібрані у справі докази. Висновки судів попередніх інстанцій у цій справі зроблені на підставі встановлених судами обставин та оцінки зібраних доказів.

8.54. Колегія суддів зазначає, що доводи касаційної скарги фактично зводяться до намагання скаржника здійснити переоцінку доказів у справі.

8.55. Водночас, Суд звертає увагу на те, що суд касаційної інстанції не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні справи, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16).

8.56. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційний суд не встановив, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див. висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц, Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.09.2020 у справі №908/1795/19).

8.57. Верховний Суд виходить з того, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України скаржник повинен обґрунтувати у чому саме полягає помилка судів попередніх інстанцій при застосуванні відповідних норм права та як саме ці норми права судами були застосовано неправильно, ураховуючи предмет, підставу позову в цій частині, доводи та заперечення учасників справи.

8.58. Суд наголошує, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

8.59. За результатами касаційного перегляду Судом не встановлено неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваних судових рішень за наведеними у касаційній скарзі доводами і які визначені, як підстава касаційного оскарження і, які б могли бути підставою для скасування судових рішень.

8.60. Враховуючи викладене вище, підстава касаційного оскарження - пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, наведена скаржником у касаційній скарзі, у цьому випадку, не отримала свого підтвердження, що виключає можливість скасування оскаржуваних судових рішень.

8.61. З урахуванням наведеного, доводи касаційної скарги відхиляються Верховним Судом.

8.62. Верховний Суд бере до уваги та вважає прийнятними доводи Нацполіції, викладені у відзиві на касаційну скаргу у тій частині, яка узгоджується з викладеним у цій постанові.

8.63. Враховуючи спірний характер правовідносин сторін наведена міра обґрунтування цього судового рішення є достатньою у світлі конкретних обставин справи, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

8.64. Колегія суддів касаційної інстанції, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» тау справі «Трофимчук проти України» (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року), зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Доводи скаржника про порушення судами попередніх інстанцій норм права при ухваленні оскаржуваних судових рішень за результатами перегляду справи в касаційному порядку не знайшли свого підтвердження з мотивів, викладених у розділі 8 цієї постанови.

9.2. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

9.3. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

9.4. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішень судів попередніх інстанцій - без змін, як таких, що ухвалені із додержанням норм права.

10. Судові витрати

10.1. Судовий збір, сплачений Харківобленерго у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, покладається на скаржника, оскільки Суд касаційну скаргу залишає без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Харківобленерго» на рішення Господарського суду Харківської області від 09.04.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2024 у справі №922/5404/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 09.04.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2024 у справі №922/5404/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова