ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2025м. ДніпроСправа № 904/4865/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Білінчука Владислава Миколайовича, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙ-ВІННЕР", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в розмірі 42 593,37грн.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Фізична особа-підприємець Білінчук Владислав Миколайович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙ-ВІННЕР" (далі - відповідач) заборгованість в розмірі 42 593,37 грн. за договором про виконання робіт/надання послуг 3012-А від 30.12.2022.

Ціна позову складається з наступних сум:

- основний борг у розмірі 41 500,00 грн.,

- пеня у розмірі 1 093,37 грн.

Ухвалою від 03.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

18.09.2025 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позов.

26.09.2025 від позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив.

02.10.2025 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив.

06.10.2025 від позивача через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення на заперечення відповідача.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

Суд бере до уваги, що за змістом ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, розумні строки розгляду справи судом.

Наведені конституційні засади означають серед іншого неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об`єктивного та розумного обґрунтування.

Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі; розумність строків розгляду справи судом є одним з основних засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При цьому, розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

Слід також відзначити, що з практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

12.11.2025 здійснено розгляд справи по суті в межах розумного строку.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору про виконання робіт/надання послуг 3012-А від 30.12.2022 в частині оплати вартості наданих послуг.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач проти позову заперечив, зазначив, що, як слідує з умов договору про виконання робіт/надання послуг від 30 грудня 2022року, №3012-А останній за своєю правовою природою є змішаним договором, який містить елементи договору надання послуг та договору підряду.

Відповідач вказує, що, як і передбачено умовами Договору за надання Виконавцем послуг з оптимізації роботи сайту Замовника, просування сайту та бренду у пошукових мережах, Замовником здійснювались оплати відповідно до наданих розрахунків та підписання актів виконаних робіт, як і акту надання послуг № 85 від 28 липня 2025 року, на який посилається Позивач.

Разом з тим, Відповідач стверджує, що протягом 2024-2025 рр. ТОВ «СКАЙ-ВІННЕР» стикнулось з тенденцією того, що зацікавленість клієнтів до бренду стала нестабільна та зменшилась після весни-літа 2024 року, при цьому вартість витрат на рекламну компанію тільки зростає. Крім того, досить часто клієнти почали скаржитись на роботу сайту ТОВ «СКАЙ-ВІННЕР», важкість пошуку інформації на ньому, її неактуальність або відсутність.

Через вказані обставини в кінці липня 2025 року ТОВ «СКАЙ-ВІННЕР» було проведено пошуковий і технічний аудит сайту ТОВ «СКАЙ-ВІННЕР» helyos.com.ua (сайт), а також просування сайту в пошуковій системі Google (далі - аудит), який був отриманий Відповідачем, вже після підписання акту надання послуг № 85 від 28 липня 2025 року, однак до підписання звітів.

Відповідач стверджує, що під час здійснення зазначеного аудиту було встановлено, що Позивачем надавались передбачені умовами Договору послуги з порушенням вимог п. 2.1 Договору. Так, зокрема проведеним аудитом акаунту GOOGLE ADS було встановлено, що:

1. Позивачем неправильно налаштовані цілі в акаунті та кампаніях.

2. Позивачем непропрацьовані додаткові місцеположення (Запоріжжя, Харків).

3. Об`єкти в оголошеннях зроблені Позивачем на двох мовах одразу.

4. Об`єкти в кампаніях поганої якості через неправильне налаштування їх Позивачем.

5. Поточна структура кампаній в акаунті застаріла. Те як ключові слова, зроблені Позивачем, занадто деталізовані і місцями не відповідають тематиці груп може заважати доречнішому розподіленню бюджету і досягненні якісніших лідів.

6. Алгоритмам гугл може заважати недопрацьована Позивачем структура, сигнали аудиторій та оголошення ПМакс кампаній.

Крім того, Відповідач вказав, що проведеним під час аудиту аналізом ринку та конкурентів встановлено, що:

1. Платний канал, з яким працював Позивач, залучає менше відвідувачів в порівнянні з іншими конкурентами.

2. Інтерес до ніші є нетиповим в 2024 році, він зростає на початку року та зменшується протягом року, тому прогнозувати кожен наступний рік стає складніше.

3. Витрати рекламодавців збільшуються впродовж року, це говорить про збільшення вартості за клік та конверсії.

4. Зацікавленість до бренду нестабільна та зменшилась після весни-літа 2024 року, можливо в цей період була медійна активність. Треба й надалі працювати над впізнаваністю бренду.

Викладене, на думку Відповідача, свідчить про неналежне та неякісне надання Позивачем послуг з оптимізації роботи сайту Відповідача, просування сайту та бренду у пошукових мережах, передбачені даним Договором.

Відповідач зазначає, що, у зв`язку з неякісним виконанням Роботи/наданням Позивачем Послуг, передбачених Договором, між Відповідачем та Позивачем було досягнуто усної домовленості щодо притримання Відповідачем оплати за рахунком на оплату № 86 від 14 липня 2025 року до фактичного усунення Позивачем вказаних у висновку аудиту недоліків, а у випадку неусунення Позивачем недоліків протягом розумного строку Відповідач має право не здійснювати оплату за вказаним рахунком.

Відповідач стверджує, що на даний час встановлені під час проведення аудиту недоліки виправлені не були.

При цьому наразі господарська діяльність між Сторонами не проводиться, Відповідач для зменшення наслідків припинення діяльності з Позивачем, тобто фактично припинення отримання послуг з рекламної кампанії, змушений прикладати багато зусиль для пошуку нового контрагента, який би надавав зазначені послуги замість Позивача та виправив встановлені під час проведення аудиту недоліки, а також отримує все більше скарг від пацієнтів щодо роботи сайту.

ВІДПОВІДЬ НА ВІДЗИВ.

Щодо посилання Відповідача на те, що договір №3012-А від 30.12.2022 року є «змішаним» містить елементи договору підряду, Позивач зазначив, що воно є помилковим та не відповідає змісту укладеного між сторонами правочину.

Позивач наголошує, що відповідно до п. 1.1 Договору:«Виконавець зобов`язується виконати Роботи/надати Послуги з оптимізації роботи сайту Замовника, просування сайту та бренду у пошукових мережах (далі «Роботи/Послуги»), передбачені даним Договором, а Замовник зобов`язується прийняти й оплатити виконані Роботи/надані Послуги».

Таким чином, на думку Позивача, предмет договору прямо визначає, що мова йде виключно про надання послуг, а саме здійснення комплексу дій, спрямованих на оптимізацію та просування сайту Замовника. Усі первинні документи, що оформлювалися сторонами в процесі виконання Договору, мали назву «Акт надання послуг», у них зазначався саме перелік наданих послуг, що ще раз підтверджує правову природу зобов`язань між сторонами як договір про надання послуг.

Позивач стверджує, що протягом усього періоду виконання Договору жодних зауважень чи вимог від Відповідача щодо зміни обсягів, напрямів чи строків виконання робіт/послуг не надходило. Це свідчить про те, що Відповідач фактично погоджувався з ходом та якістю надання послуг. Жодних мотивованих відмов чи оформлених належним чином заперечень від Відповідача у встановлені строки не надходило та до відзиву не надано. Натомість усі акти здачі-приймання підписувалися Відповідачем без будь-яких зауважень, що підтверджує факт належного та своєчасного надання послуг

Позивач вказує, що факт надання послуг підтверджено Актом надання послуг №85 від 28.07.2025 р., підписаним сторонами без зауважень. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», підписаний обома сторонами акт є первинним документом, що підтверджує господарську операцію

Також позивач зазначає, що твердження Відповідача про нібито виявлені недоліки ґрунтуються виключно на односторонньо замовленому ним «аудиті» сайту та рекламних кампаній. При цьому жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених висновків Відповідачем суду не надано.

Крім того, Позивач вказує, що посилання Відповідача на нібито існування «усної домовленості» про при тримання оплати є таким, що не відповідає дійсності, оскільки відповідно до ст. 205 та ст. 208 Цивільного кодексу України, правочини між юридичними особами та фізичними особами-підприємцями вчиняються у письмовій формі. Будь-які «усні домовленості» не можуть змінювати чи скасовувати умови письмового договору, Договір №3012-А від 30.12.2022 року прямо передбачає порядок виконання та оплати послуг. Жодних положень про можливість «притримання» оплати чи її відстрочення за усною домовленістю він не містить. Жодних доказів на підтвердження існування таких домовленостей Відповідачем не надано. Усі акти надання послуг підписані сторонами без будь-яких зауважень чи обмовок про відстрочення оплати.

Щодо посилання на ст. 906, 858, 1209 ЦК України Позивач вважає, що Відповідач неправильно застосовує норми про відшкодування шкоди та недоліки робіт. Після підписання акту у Відповідача не було правових підстав відмовлятись від оплати. Якщо у Відповідача є претензії до якості послуг, він мав право заявити вимоги про зменшення ціни чи усунення недоліків до моменту підписання акту, а не після подання Позивачем позову до суду.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ НА ВІДПОВІДЬ НА ВІДЗИВ.

Відповідач зазначив, що для зручності комунікації, належного та якісного поставлення задач та їх виконання Позивачем було створено «Робочу групу» у багатоплатформовому месенджері Telegram, до якої було додано представників Позивача та Відповідача, які задіяні під час виконання Договору про виконання робіт/надання послуг від 30 грудня 2022 року №3012-А (далі Договір).

У вказаній «Робочій групі» представники Відповідача неодноразово звертали увагу представників Позивача щодо неякісного виконання умов Договору.

Відповідач стверджує, що пошуковий і технічний аудит сайту ТОВ «СКАЙ-ВІННЕР» helyos.com.ua (сайт), а також просування сайту в пошуковій системі Google (далі - аудит) був проведений з урахуванням методологій на підставі об`єктивних даних, які було встановлено під час огляду сайту ТОВ «СКАЙ-ВІННЕР» helyos.com.ua, кабінету Google Ads тощо.

При цьому, Відповідач наполягає, що, всупереч доводам Позивача останньому було відомо про проведення вказаного аудиту та про його результати, що підтверджується скриншотами переписки з «Робочої групи».

Відповідач стверджує, що Позивач в своїй позовній заяві сам пише, що «Крім письмового договору, сторони в окремих випадках погоджували усні домовленості щодо виконання робіт та надання послуг» і одразу ж у відповіді на відзив заперечує свої ж доводи.

Відповідач зазначає, що між Позивачем та Відповідачем дійсно склалися господарські відносини, які тривали достатнього багато років та окрім письмового договору, сторони в окремих випадках погоджували усні домовленості щодо виконання робіт та надання послуг, як і у даному випадку, у зв`язку з неякісним виконанням Роботи/наданням Позивачем Послуг, передбачених Договором, між Відповідачем та Позивачем було досягнуто усної домовленості щодо притримання Відповідачем оплати за рахунком на оплату № 86 від 14 липня 2025 року до фактичного усунення Позивачем вказаних у висновку аудиту недоліків, а у випадку неусунення Позивачем недоліків протягом розумного строку Відповідач має право не здійснювати оплату за вказаним рахунком.

Також відповідач зазначає, що на даний час встановлені під час проведення аудиту недоліки виправлені не були. При цьому наразі господарська діяльність між Сторонами не проводиться, Відповідач для зменшення наслідків припинення діяльності з Позивачем, тобто фактично припинення отримання послуг з рекламної кампанії, змушений прикладати багато зусиль для пошуку нового контрагента, який би надавав зазначені послуги замість Позивача та виправив встановлені під час проведення аудиту недоліки, а також отримує все більше скарг від пацієнтів щодо роботи сайту.

ПИСЬМОВІ ПОЯСНЕННЯ НА ЗАПЕРЕЧННЯ ВІДПОВІДАЧА.

Позивач не погоджується з доводами Відповідача щодо нібито неякісного виконання послуг та вважає їх безпідставними, оскільки відповідно до п. 5.3 Договору №3012-А від 30.12.2022 року, укладеного між ТОВ «СКАЙ-ВІННЕР» та ФОП Білінчуком Владиславом Миколайовичем (РНОКПП: НОМЕР_1 ), сторони узгодили, що обмін інформацією в процесі виконання Договору здійснюється виключно шляхом направлення листів електронною поштою (email) уповноваженим особам, визначеним у відповідних додатках до Договору.

Відповідно до п. 5.4 Договору, допускається також використання інших засобів зв`язку, але лише за умови, що вони дозволяють достовірно визначити уповноважену особу сторони та підтвердити факт отримання інформації адресатом.

Таким чином, Позивач стверджує, що переписка у месенджері «Telegram», чи «Viber» між невстановленими особами не може вважатися належним і допустимим доказом у розумінні ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не підтверджує, що такі повідомлення виходили від уповноважених представників Відповідача.

Позивач звертає увагу, що жодних офіційних претензій чи заперечень на Акт надання послуг №85 від 28.07.2025 року, підписаний сторонами у сервісі «Вчасно», Відповідачем не надходило; у процесі виконання Договору Відповідачем не було надано жодних документів чи листувань, підписаних уповноваженими особами (директором чи іншою посадовою особою згідно з ЄДР); відповідно до відомостей з ЄДР, уповноваженою особою зі сторони Відповідача на момент подання позову є директор Смирнова Яна Юріївна, а отже лише документи, підписані нею чи іншими належними уповноваженими особами, можуть вважатися офіційними.

У зв`язку з цим Позивач вважає, що доводи Відповідача про наявність зауважень, викладені у вигляді скріншотів з месенджерів, не мають юридичної сили та не можуть розцінюватися як належні докази неналежного виконання Позивачем своїх зобов`язань.

Позивач, посилаючись на ст.. 80 ГПК України, зазначив, що Відповідач надіслав так званий «аудит» лише 02.10.2025 року, без подання клопотання про поновлення строку та без пояснень щодо причин неподання його разом із відзивом, сам документ, наданий Відповідачем, прикріплений у форматі PDF, не містить відомостей про: особу (юридичну чи фізичну), яка проводила аудит; правові підстави для його проведення (укладений договір чи інші підтвердження); наявність у такої особи відповідної компетенції чи повноважень для формування висновків. Таким чином, на думку Позивача, документ має характер одностороннього суб`єктивного аналізу, який не може вважатися належним доказом у розумінні ст. 76, 77 ГПК України.

Також Позивач звертає увагу, що у самому тексті «аудиту» зазначено мету «збільшення заявок на різні послуги клініки за допомогою контекстної реклами», що, на його думку, взагалі не передбачено умовами Договору №3012-А від 30.12.2022 року. Договір не містить положень, які б ставили результативність рекламної кампанії у вигляді «заявок» як критерій належного виконання зобов`язань Виконавця.

Також Позивач зазначає, що доводи Відповідача, що Позивачу нібито було відомо про проведення «аудиту» та його результати, ґрунтуються виключно на скріншотах переписки в месенджері, які не можуть підтверджувати належний порядок комунікації за Договором, оскільки відповідно до п. 5.3 та 5.4 Договору офіційна комунікація має здійснюватися виключно уповноваженими особами через визначені канали зв`язку.

Позивач стверджує, що належним доказом прийняття послуг є саме підписаний акт, а не усні домовленості.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є обставини щодо порушення відповідачем договору про виконання робіт/надання послуг 3012-А від 30.12.2022 в частині повної та своєчасної оплати вартості наданих послуг, правомірність нарахування пені.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Як убачається з матеріалів справи, між Фізичною особою-підприємцем Білінчуком Владиславом Миколайовичем (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СКАЙ-ВІННЕР" (замовник) укладено договір про виконання робіт/надання послуг 3012-А від 30.12.2022 (далі по тексту - Договір), згідно п.1.1. якого Виконавець зобов`язується виконати Роботи/ надати Послуги з оптимізації роботи сайту Замовника, просування сайту та бренду у пошукових мережах (далі «Роботи/Послуги»), передбачені даним Договором, а Замовник зобов`язується прийняти й оплатити виконані Роботи/надані Послуги.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що перелік (найменування) Робіт/Послуг, обсяг (кількість), строки виконання Робіт/надання Послуг, їх вартість (ціна) і порядок виконання/надання та ін. умови, будуть визначатися Сторонами у відповідних Додатках до даного Договору, які є його невід`ємними частинами.

Відповідно до п. 3.1. Договору передача результатів Робіт/ Послуг, виконаних за даним Договором, у власність Замовника здійснюється на підставі Актів здачі-приймання виконаних Робіт/наданих Послуг.

Згідно п. 3.3. Договору Замовник зобов`язаний розглянути надані Виконавцем відповідні результати Робіт/Послуг протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати їх отримання від Виконавця і направити Виконавцеві підписаний Акт або мотивовану відмову від приймання Робіт/Послуг (якщо її надання передбачено даним Договором). У випадку не повернення Акту та відсутності вмотивованих заперечень з боку Замовника (якщо даним Договором передбачено право їх надання Замовником) протягом вказаного вище строку, Роботи/Послуги вважаються прийнятими без зауважень.

У відповідності до п. 4.1. договору, вартість Робіт/Послуг за даним Договором (далі «ціна Договору») визначається як сукупність вартості всіх Робіт/Послуг за відповідними Додатками до даного Договору.

Порядок та термін оплати оплата послуг проводиться за наступною схемою: 100% - передоплата (або за іншим перерозподілом обговорюються в індивідуальному порядку в процесі роботи і визначається Сторонами в Додатках, що є невід`ємною частиною даного Договору). (п. 4.2. Договору).

Згідно п. 5.1. Договору, для надання Послуг/виконання Робіт, передбачених даним Договором, Замовник направляє Виконавцю засобами електронного зв`язку Заявку з пропозицією на замовлення послуг (бриф, бриф-заявка), в якій обов`язково мають бути наведені бажані види Робіт/Послуг, їх характеристика, деталізація вимог та передбачувані строки їх виконання/надання.

Виконавець приступає до надання Послуг/виконання Робіт, винятково на підставі відповідного підписаного Сторонами Додатку до Договору (підготовленого Сторонами на підставі отриманого від Замовника брифу), в якому зазначається найменування, обсяг, ціна і строки виконання Робіт/надання Послуг, та за умови надання Замовником необхідної для початку роботи текстової, графічної, статистичної, довідкової та іншої інформації в електронній формі, вичерпний перелік якої також визначається відповідним Додатком до Договору. (п. 5.2. Договору).

Відповідно до п. 5.3. Договору Сторонами узгоджено, що обмін інформацією в процесі виконання цього Договору відбувається шляхом направлення листів електронною поштою (email) уповноваженим особам Сторін, призначеним з метою координації виконання умов цього Договору. Електронні адреси уповноважених осіб вказані у відповідних Додатках до цього Договору.

Допускається також використання інших доступних Сторонам засобів зв`язку, що дозволяють достовірно визначити, що інформація виходить від уповноваженої особи Сторони Договору та підтвердити, що вона дійшла до адресата. Допускається використання роздруківок скан-копій документів за умови наступного обміну їх оригіналами. (п. 5.4. договору).

Пунктом 7.7. Договору передбачено, у разі порушення Замовником строків оплати Робіт/ Послуг за цим Договором, та інших платежів за цим Договором, Замовник зобов`язаний сплатити Виконавцеві суму боргу та виплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення оплати.

Згідно п. 8.1. договору, цей Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до « 31» грудня 2023 року, однак припиняє свою дію не раніше повного виконання Сторонами всіх зобов`язань за цим Договором.

Цей Договір може бути продовжено автоматично на один календарний рік, якщо жодна із Сторін не направила письмове повідомлення про розірвання Договору іншій Стороні не менш, ніж за 30 календарних днів до дати розірвання даного Договору. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від завершення взаєморозрахунків. (п. 8.2. договору).

Позивач зазначає, що належним чином виконав свої зобов`язання за Договором та направив Відповідачу Акт надання послуг №85 від 28 липня 2025 року на суму 41 500,00 грн. (а.с. 47), який було підписано сторонами за допомогою електронних цифрових підписів у сервісі «Вчасно», що підтверджується статусом «Підписаний всіма».

Згідно ст. 6 та 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», накладення кваліфікованого електронного підпису (КЕП) на електронний документ надає йому таку ж юридичну силу, як і документу з власноручним підписом.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. 639 Цивільного кодексу України, правочини, вчинені в електронній формі, прирівнюються до укладених у письмовій формі. Таким чином, підписаний у сервісі «Вчасно» Акт є належним доказом виконання Позивачем своїх зобов`язань.

Позивач вказує, що Послуги були надані за додатками до Договору: №1 від 30.12.2022 оптимізація роботи сайту та просування сайту Замовника helyos.com.ua у пошукових мережах за період 11.06.2025 24.06.2025 на суму 22 500 грн; №5 від 01.08.2024 супровід контекстно-медійної рекламної кампанії в пошуковій системі Google.com.ua для сайту Замовника за період 11.06.2025 24.06.2025 на суму 19 000 грн.

В свою чергу Додаток №5 від 01.08.2024 був направлений Позивачем Відповідачу через систему електронного документообігу «Вчасно» та підписаний Позивачем із застосуванням кваліфікованого електронного підпису. (а.с. 28).

Відповідно до Правил користування сервісом «Вчасно» (https://edo.vchasno.ua/terms-of-use, п. 2.10 та Розділ 4), Сервіс призначений для автоматизації електронного документообігу між Користувачами та Контрагентами, включно з підписанням, надсиланням, отриманням та зберіганням документів онлайн.

Позивач формує документ у підтримуваному форматі, зазначає електронну адресу Контрагента та код ЄДРПОУ (або РНОКПП), підписує його своїм електронним підписом і надсилає через Сервіс. Після підписання Контрагентом статус документа змінюється на «Підписаний всіма», а Контрагент отримує повідомлення про надсилання.

Відповідно до ст. 6, 7 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис через Сервіс «Вчасно» має таку ж юридичну силу, як власноручний підпис, підтверджуючи факт підписання та надсилання документа.

Відповідач, у свою чергу, не здійснив підписання зазначеного Додатку у системі «Вчасно». Разом з тим,на думку Позивача, фактична поведінка Відповідача свідчить про прийняття умов цього Додатку, оскільки протягом періоду з 01.08.2024 року по 28.07.2025 року. Відповідач приймав надані послуги, підписував Акти приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг та здійснював оплату відповідних рахунків.

Позивач вважає, що, навіть за відсутності електронного підпису Відповідача на Додатку №5, його фактичні дії щодо прийняття послуг і здійснення оплати підтверджують погодження умов цього Додатку та виникнення відповідних зобов`язань.

Позивач зазначає, що 31.07.2025 року відповідно до умов, які містяться в Додатках №1 та №5, Виконавцем було направлено Замовнику звіт про надані послуги через онлайн-сервіс електронного документообігу «Вчасно». Відповідач, отримавши зазначений звіт у системі, не висловив жодних заперечень щодо його змісту.

На підставі підписаного Акта Позивач виставив Відповідачу рахунок на оплату послуг №86 від 14 липня 2025 року на суму 41 500,00 грн через електронний сервіс «Вчасно».

Відповідач оплату не здійснив, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 41 500,00 грн.

Позивачем 01 серпня 2025 року було направлено Відповідачу претензію-вимогу щодо сплати заборгованості за Договором №3012-А від 30 грудня 2022 року. (а.с.52-55).

Відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість не вплатив.

Вказане стало причиною звернення позивача до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

Правовідносини щодо надання послуг регулюються положеннями Глави 63 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 2 ст. 901 ЦК України, положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Статтею 902 ЦК України передбачено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Тобто, за договором про надання послуг виконавець зобов`язується виконати певні дії або здійснити певну діяльність, які, як правило, не мають матеріального результату (наприклад, послуги зв`язку, освітні послуги, спортивно-оздоровчі та ін.). Деякі послуги можуть мати матеріальний результат, як, наприклад, медичні послуги із надання стоматологічної допомоги (пломбування хворого зуба, встановлення коронки). Проте всім послугам властива одна спільна ознака - результату передує здійснення дій, які не мають матеріального змісту, адже при наданні послуг продається не сам результат, а дії, які до нього призвели. Отже, предметом договору про надання послуг є виконання певних дій або здійснення певної діяльності, які не мають матеріального результату.

Суд не приймає твердження відповідача, що договір про виконання робіт/надання послуг 3012-А від 30.12.2022 за своєю правовою природою є змішаним договором, який містить елементи договору надання послуг та договору підряду, оскільки як сторонами узгоджено в п. 1.1 Договору Виконавець зобов`язується виконати Роботи/надати Послуги з оптимізації роботи сайту Замовника, просування сайту та бренду у пошукових мережах (далі «Роботи/Послуги»), передбачені даним Договором, а Замовник зобов`язується прийняти й оплатити виконані Роботи/надані Послуги».

Таким чином, предмет договору прямо визначає, що мова йде виключно про надання послуг, а саме здійснення комплексу дій, спрямованих на оптимізацію та просування сайту Замовника.

Усі первинні документи, що оформлювалися сторонами в процесі виконання Договору, мали назву «Акт надання послуг», як і спірний акт надання послуг № 85 від 28.07.2025, у них зазначався саме перелік наданих послуг, що ще раз підтверджує правову природу зобов`язань між сторонами як договір про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Саме таке зобов`язання і було закріплене в Договорі №3012-А від 30 грудня 2022 року.

Натомість договір підряду (ст. 837 ЦК України) передбачає, що підрядник виконує матеріалізований результат роботи (створення чи ремонт речі, виготовлення об`єкта тощо), який передається замовнику після завершення. У вданому випадку жодного матеріалізованого результату не передбачалося, а надавались саме послуги, які споживаються в процесі діяльності (SEO-оптимізація, налаштування рекламних кампаній, просування бренду).

Таким чином, віднесення Договору до змішаних є безпідставним. Він за своєю правовою природою є договором про надання послуг, що підтверджується як його предметом, так і первинними документами, підписаними сторонами.

Доказів оплати вартості наданих послуг в розмірі 41 500,00 грн. за спірним договором матеріали справи не містять.

Щодо твердження Відповідача, що у зв`язку з неякісним виконанням Роботи/наданням Позивачем Послуг, передбачених Договором, між Відповідачем та Позивачем було досягнуто усної домовленості щодо притримання Відповідачем оплати за рахунком на оплату № 86 від 14 липня 2025 року до фактичного усунення Позивачем вказаних у висновку аудиту недоліків, а у випадку неусунення Позивачем недоліків протягом розумного строку Відповідач має право не здійснювати оплату за вказаним рахунком ,суд зазначає таке.

Відповідно до п. 2.4 Договору, Замовник має право: здійснювати контроль за ходом, якістю виконання Робіт/надання Послуг, дотриманням строків їхнього виконання, не втручаючись при цьому в господарську діяльність Виконавця; з появою нових завдань, ідей і рішень направляти Виконавцеві необхідні зміни для узгодження з Виконавцем нових строків виконання Робіт/надання Послуг, порядку їхнього виконання й коригування вартості; користуватися іншими правами Замовника, передбаченими даним Договором і законодавством України.

Матеріали справи не містять доказів наявності зауважень чи вимог від Відповідача щодо зміни обсягів, напрямів чи строків виконання робіт/ послуг

Крім того, згідно з п. 3.1 Договору, передача результатів Робіт/Послуг, виконаних за даним Договором, у власність Замовника здійснюється на підставі Актів здачі- приймання виконаних Робіт/наданих Послуг.

Відповідно до п. 3.3 Договору, Замовник зобов`язаний розглянути надані Виконавцем результати протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати їх отримання та у випадку не повернення підписаного Акту або мотивованої відмови від приймання робіт/послуг у вказаний строк Роботи/Послуги вважаються прийнятими без зауважень.

Жодних мотивованих відмов чи оформлених належним чином заперечень щодо якості виконання послуг у встановлені строки Відповідачем не надано.

Факт надання послуг підтверджено Актом надання послуг №85 від 28.07.2025 р., підписаним сторонами без зауважень.

Щодо посилання Відповідача про виявлені недоліки,які виявлені в результаті пошукового і технічного аудиту сайту ТОВ «СКАЙ-ВІННЕР» helyos.com.ua (сайт), а також просування сайту в пошуковій системі Google, суд зазначає, що даний аудит є односторонньо замовленим.

Оскільки аудит є одностороннім документом, складеним без участі Позивача, та не підтверджений іншими доказами, він має лише суб`єктивний характер і не може спростовувати факт належного виконання Позивачем своїх зобов`язань, підтверджений актами приймання-передачі послуг, підписаними сторонами без зауважень.

Щодо посилання Відповідача на те, що Позивачу останньому було відомо про проведення вказаного аудиту та про його результати, що підтверджується скриншотами переписки з «Робочої групи», слід зазначити таке.

Відповідно до п. 5.3 Договору №3012-А від 30.12.2022 року, сторони узгодили, що обмін інформацією в процесі виконання Договору здійснюється виключно шляхом направлення листів електронною поштою (email) уповноваженим особам, визначеним у відповідних додатках до Договору.

Відповідно до п. 5.4 Договору, допускається також використання інших засобів зв`язку, але лише за умови, що вони дозволяють достовірно визначити уповноважену особу сторони та підтвердити факт отримання інформації адресатом.

Таким чином, переписка у месенджері «Telegram», чи «Viber» між невстановленими особами не може вважатися належним і допустимим доказом у розумінні ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не підтверджує, що такі повідомлення виходили від уповноважених представників Відповідача.

Більше того, відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин (у тому числі зміна чи уточнення зобов`язань) вчиняється у письмовій формі шляхом підписання його сторонами або уповноваженими ними особами. Тобто офіційні документи, які породжують юридичні наслідки у відносинах між сторонами, повинні бути підписані уповноваженими особами та скріплені належним чином.

У зв`язку з цим доводи Відповідача про наявність зауважень, викладені у вигляді скріншотів з месенджерів, не мають юридичної сили та не можуть розцінюватися як належні докази неналежного виконання Позивачем своїх зобов`язань.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню в розмірі 41 500,00 грн.

Правомірність нарахування пені.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Пунктом 7.7. Договору передбачено, у разі порушення Замовником строків оплати Робіт/ Послуг за цим Договором, та інших платежів за цим Договором, Замовник зобов`язаний сплатити Виконавцеві суму боргу та виплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення оплати.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 1 093,37 грн. за період прострочення з 28.07.2025 по 28.08.2025.

При перевірці розрахунків пені, судом встановлено, що розмір пені за визначений період більший, ніж визначено позивачем, однак, зважаючи на те, що суд не може виходити за межі позовних вимог, позов в цій частині підлягає задоволенню в розмірі 1 093,37 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача основного боргу в розмірі 41 500,00 грн., пені в розмірі 1 093,37 грн.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір").

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (п.8.23).

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ст. 9 Закону України "Про судовий збір").

При зверненні до господарського суду заявлено вимогу майнового характеру в розмірі 42 593,00грн., таким чином, розмір судового збору становить, враховуючи подання позовної заяви в електронній формі, 2 422,40 грн.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн., про що свідчить платіжна інструкція № 8396-9935-9ХА2-8В7С від 27.08.2025.

Таким чином, позивачем сплачена сума судового збору у більшому розмірі, яка повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду (п.1 ч. 1 ст.7 Закону України "Про судовий збір").

Отже, поверненню з Державного бюджету України підлягає судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Поряд з цим, суд зауважує, що 07.01.2025 набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 № 606 "Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів" (далі - Порядок), яким змінений механізм повернення судового збору у випадках, визначених статтею 7 Закону "Про судовий збір".

Відповідно до нового порядку органи Казначейства здійснюють повернення судового збору в усіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого або Державною судовою адміністрацією України, або її територіальним управлінням, або відповідним судом.

Для повернення судового збору платнику необхідно звернутися із заявою до відповідного суду за місцем розгляду справи. Разом із заявою про повернення коштів судового збору з бюджету платником подається до суду оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Так, відповідно до пункту 5 розділу 1 Порядку заява про повернення (перерахування) коштів з бюджету складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з платежу, який підлягає поверненню, із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), дата та номер судового рішення, яке набрало законної сили (у разі повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (за згодою), сума коштів, що підлягає поверненню (перерахуванню), причина повернення (перерахування) коштів з бюджету, найменування банку або небанківського надавача платіжних послуг, місцезнаходження банку (у разі повернення коштів в іноземній валюті (латиницею)), в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).

За умови інформаційно-технологічних можливостей органу, що контролює справляння надходжень бюджету, платник може подати заяву до такого органу в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-комунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації в інформаційно-комунікаційних системах, електронних довірчих послуг та електронного документообігу. В електронній заяві також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку платнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним.

Заява про повернення (перерахування) коштів з бюджету в електронній формі подається з обов`язковим накладанням електронного підпису платника або уповноваженої особи, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". До заяви одночасно подається копія: платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету, судового рішення, засвідчена належним чином (у разі повернення грошового стягнення за адміністративні правопорушення), документа, що підтверджує відповідні повноваження уповноваженої особи, засвідчена належним чином.

Разом із заявою про повернення (перерахування) коштів з бюджету платником подається до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Форма заяви про повернення судового збору розміщена на вебсайті Судової влади України та доступна за посиланням:

https://court.gov.ua/storage/portal/sud5005/%D0%97%D0%90%D0%AF%D0%92%D0%90.doc

Враховуючи викладене, для здійснення фактичного повернення судового збору з Державного бюджету України, заявнику необхідно подати до суду заяву встановленої форми з відповідними реквізитами.

Суд не вирішує питання повернення судового збору в цій частині, оскільки клопотання про його повернення позивачем не надавалось.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Фізичної особи-підприємця Білінчука Владислава Миколайовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙ-ВІННЕР" про стягнення заборгованості в розмірі 42 593,37грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙ-ВІННЕР" (; 49000, м. Дніпро, Крутогірний узвіз, буд. 9, кв. 119 на користь Фізичної особи-підприємця Білінчука Владислава Миколайовича (Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) основний борг у розмірі 41 500,00 грн., пеню в розмірі 1 093,37 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 12.11.2025.

Суддя Н.Г. Назаренко