номер провадження справи 5/124/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
10.11.2025 Справа № 908/2485/25
м. Запоріжжя Запорізької області,
Господарський суд Запорізької області у складі судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Шельбухової В.О., розглянув заяву Комунального закладу спеціалізованої мистецької освіти Художня школа №1 імені Олександра Васякіна Криворізької міської ради від 05.11.2025 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
про стягнення 17 742,85 грн.
Без виклику представників сторін
В провадженні Господарського суду Запорізької області перебувала справа 908/2485/25 за позовом Комунального закладу спеціалізованої мистецької освіти Художня школа №1 імені Олександра Васякіна Криворізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ-ФІНАНС про стягнення 17 742,85 грн.
24.10.2025 Господарським судом Запорізької області прийнято рішення у справі №908/2485/25, яким позов задоволено частково.
05.11.2025 через підсистему Електронний суд ЄСІКС до суду від Комунального закладу спеціалізованої мистецької освіти Художня школа №1 імені Олександра Васякіна Криворізької міської ради надійшла заява від 05.11.2025 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, згідно якої заявник просить суд відшкодувати понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. у справі №908/2485/25.
Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.11.2025, вказану заяву розподілено для розгляду судді Проскурякову К.В.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Наявні матеріали справи дозволяють розглянути вказану заяву.
10.11.2025 судом прийнято додаткове рішення.
Розглянувши в порядку статті 244 Господарського процесуального кодексу України заяву Комунального закладу спеціалізованої мистецької освіти Художня школа №1 імені Олександра Васякіна Криворізької міської ради від 05.11.2025 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.10.2025 у справі №908/2485/25 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ-ФІНАНС на користь Комунального закладу спеціалізованої мистецької освіти Художня школа №1 імені Олександра Васякіна Криворізької міської ради суму основного боргу в розмірі 10 450,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 426,72 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено.
У позовній заяві від 14.08.2025 вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат становить 2 442,40 грн. суми судового збору за подання позовної заяви до суду та 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Докази розміру понесених судових витрат в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України будуть подані позивачем до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
Також між Комунальним закладом спеціалізованої мистецької освіти Художня школа №1 імені Олександра Васякіна Криворізької міської ради та Адвокатським бюро «Олександра Прохорова» підписано Акт наданих послуг № 1 від 07.08.2025 року на суму фактично понесених витрат у розмірі 5 000,00 грн.
Комунальним закладом спеціалізованої мистецької освіти Художня школа №1 імені Олександра Васякіна Криворізької міської ради сплачено вартість наданих послуг на загальну суму 10 000,00 грн., з призначенням платежу, в тому числі за надану правничу допомогу щодо стягнення заборгованості за непоставлений товар за договором №СК7/54 від 25.10.2023 в сумі 5 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 07/08/2025 від 08.08.2025.
Також до матеріалів справи надано наступні документи: Свідоцтво про право гр. Прохоров О.О. на заняття адвокатською діяльністю № 2352, підстава: рішення Дніпропетровської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №8 від 13.09.2011; Ордер на надання правничої допомоги серії АЕ №1415203 від 13.08.2025.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч. 2 ст. 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" закріплено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: - договір про надання правової допомоги; - довіреність; - ордер; - доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Частиною 3 ст. 26 Закону встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Згідно зі ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).
Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Судом встановлено, що Позивачем надано до матеріалів справи належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу пов`язаних з розглядом цієї справи в сумі 5 000,00 грн., яка є співмірною з заявленими позовними вимогами.
Відповідач заперечень щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу суду не надав.
Разом з тим, враховуючи, що заявлені позовні вимоги у цій справі рішенням суду від 24.10.2025 задоволено частково, то суд вважає за можливе витрати на професійну правничу допомогу покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже стягненню з відповідача підлягає сума в розмірі 2 944,85 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до стаття 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частинами 2 та 3 ст. 244 ГПК України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2). Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3)
Відповідно до ч. 1 ст. 232 ГПК України, судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови та судові накази.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява Комунального закладу спеціалізованої мистецької освіти Художня школа №1 імені Олександра Васякіна Криворізької міської ради від 05.11.2025 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 126, 129, 232, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,
1. Заяву Комунального закладу спеціалізованої мистецької освіти Художня школа №1 імені Олександра Васякіна Криворізької міської ради від 05.11.2025 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Суддя К.В. Проскуряков
Відповідно до ч. 3 та ч. 5 ст. 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення може бути оскаржено.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 241 ГПК України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.