ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2025 р. Справа№ 910/5140/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Линник А.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Аванесова Григорія Ігоровича

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.09.2025

у справі № 910/5140/24 (суддя Паламар П.І.)

за скаргою Київської міської ради

на дії Голосіївського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

заінтересована особа Фізична особа-підприємець Аванесов Григорій Ігорович, -

за участю представників сторін згідно з протоколом судового засідання, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2025 у справі №910/5140/24 скаргу Київської міської ради (далі також - Рада) на дії державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі також - ВДВС) задоволено. Визнано неправомірним повідомлення державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мірзаммедової Ж.М. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 14.08.2025. Зобов`язано Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 07.07.2025 №910/5140/24 про усунення перешкод Київській міській раді у користуванні земельною ділянкою площею 0,2201 га по Столичному шосе, 68 у м. Києві (кадастровий номер :182:0028) шляхом зобов`язання Фізичної особи-підприємця Аванесова Григорія Ігоровича (далі також - Підприємець) повернути Київській міській раді вказану земельну ділянку з приведенням її у придатний для використання стан шляхом знесення тимчасової споруди - павільйону з надання послуг (автомийки) площею 180 кв.м.

Ухвала суду першої інстанції мотивована нормами ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» та встановленими судом обставинами розташування належного Підприємцю майна у територіальній юрисдикції Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а отже, і можливості виконання рішення суду саме цим ВДВС.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Фізична особа-підприємець Аванесов Григорій Ігорович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви Київської міської ради на дії Голосіївського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, Підприємець вказує, що судом не дотримано вимог ст. 342 ГПК України, оскільки скаргу розглянуто за його відсутності як боржника та за відсутності представників ВДВС. Апелянт вважає, що приписи ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» застосуванню не підлягають, оскільки спірна земельна ділянка не належить йому як боржнику на праві власності.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2025 апеляційну скаргу у справі № 910/5140/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Тищенко А.І., Михальської Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Аванесова Григорія Ігоровича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.09.2025 у справі №910/5140/24 та призначено її розгляд на 06.11.2025. Учасникам апеляційного провадження встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу до 29.10.2025. Ухвалою суду також витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5140/24.

29.10.2025 Прокурор направив до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін. Вважає, що ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» правильно застосована судом першої інстанції до спірних правовідносин, а доводи скаржника у цій частині є безпідставними.

У судове засідання, призначене на 06.11.2025 апелянт не з`явився, свого уповноваженого представника не направив, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Судова колегія, вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності заявника, дійшла висновку про наявність підстав для подальшого розгляду справи без участі учасника справи, який не з`явився та не повідомив суд про поважність причин своєї неявки і не подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, згідно з частинами 1 та 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Застосовуючи згідно зі статтею 3 Господарського процесуального кодексу України, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

У контексті викладеного колегія суддів також враховує те, що інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою як контакт-центру суду, так і за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень, а особливо у даному конкретному випадку, коли саме скаржник не погоджується з ухвалою суду і ставить під сумнів її законність.

Оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також з огляду на те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, то, враховуючи у тому числі строки розгляду апеляційних скарг на ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку про можливість апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суду за відсутності представника апелянта.

В судовому засіданні представник позивача та прокурор заперечили проти доводів та вимог апеляційної скарги, просили суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

06.11.2025 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обговоривши доводи апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Аванесова Григорія Ігоровича, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2025 ухвалено усунути перешкоди Київській міській раді у користуванні земельною ділянкою площею 0,2201 га по Столичному шосе, 68 у м. Києві (кадастровий номер :182:0028) шляхом зобов`язання Фізичної особи-підприємця Аванесова Григорія Ігоровича повернути Київській міській раді (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, код 22883141) указану земельну ділянку з приведенням її у придатний для використання стан шляхом знесення тимчасової споруди - павільйону з надання послуг (автомийки) площею 180 кв.м.

07.07.2025 на виконання вищевказаного рішення видано наказ, який в установленому порядку був пред`явлений стягувачем до виконання.

14.08.2025 державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було складено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) у зв`язку з пред`явленням виконавчого документа не за місцем виконання.

Зазначені обставини підтверджуються наявними матеріалами справи, поясненнями скаржника, вищезгаданим повідомленням органу ДВС.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, спірна земельна ділянка (кадастровий номер :182:0028) розташована за адресою: м. Київ, Столичне шосе, 68, тобто у Голосіївському районі міста Києва.

На цій земельній ділянці розташовано майно боржника, а саме, нежитлова будівля загальною площею 180 кв.м., яке рішенням суду від 18.09.2024 у справі, що переглядається, зобов`язано знести.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що стягувач правомірно скористався правом вибору місця відкриття виконавчого провадження, пред`явивши виконавчий документ до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за місцезнаходженням майна (земельної ділянки), яке перебуває у володінні боржника.

За таких обставин, дії державного виконавця з винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання є неправомірними, а повідомлення - незаконним.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, суд першої інстанції обґрунтував підстави та навів мотиви прийняття ним оскаржуваної ухвали, якою зобов`язано Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) усунути встановлене порушення шляхом відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 07.07.2025 №910/5140/24.

Права скаржника, пов`язані зі здійсненням державним виконавцем дій по виконанню рішення суду підлягають реалізації із дотриманням вимог ст. 41 Закону щодо відновлення виконавчого провадження.

Колегія суддів відхиляє доводи Підприємця про те, що спірна земельна ділянка не належить йому на жодному правовому титулі, оскільки на цій земельній ділянці, як уже було зауважено, розташовано належне Підприємцеві майно, яке має бути знесено на виконання рішення суду.

Колегія суддів також підкреслює, що відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Також, безпідставними є доводи Підприємця про недотримання судом першої інстанції вимог ст. 342 ГПК України в частині розгляду скарги на дії ВДВС без участі представника ВДВС та боржника.

Так, ч. 2 ст. 342 ГПК України встановлено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідні особи були повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, однак своїм правом на участь у судовому засіданні, - не скористались. Отже, суд першої інстанції правомірно здійснив розгляд скарги за відсутності згаданих осіб.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення (ухвалу) без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи усі фактичні обставини справи, встановлені місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, а також доводи апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Аванесова Григорія Ігоровича, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 30.09.2025 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Колегія суддів враховує доводи відзивів на апеляційну скаргу у тій мірі, у якій вони узгоджуються з висновками суду, зробленими за наслідками апеляційного провадження.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доказів і доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України», очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника - Фізичну особу-підприємця Аванесова Григорія Ігоровича.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Аванесова Григорія Ігоровича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.09.2025 у справі №910/5140/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.09.2025 у справі №910/5140/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/5140/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.11.2025.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська