ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2025 р. Справа №909/555/18

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача): Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:

від скаржника Хітько В.М. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)

від стягувача Пронін О.А. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)

від боржника не з`явився

від органу ДВС Шаманський П.С. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Буковель від 30 червня 2025 року

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 18 червня 2025 року, суддя Горпинюк І.Є.

про задоволення заяви Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про заміну сторони виконавчого провадження

у справі № 909/555/18

за позовом Публічного акціонерного товариства Аграрний фонд, м. Київ

до відповідача Державного підприємства Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів, с. Микитинці, Івано-Франківська область

про стягнення заборгованості у розмірі 836 598,41 грн

встановив:

У провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебувала справа № 909/555/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" до Державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" про стягнення заборгованості у розмірі 836 598,41 грн, в тому числі 629 056,50 грн - сума основної заборгованості, 86 568,51 грн - сума пені, 44 033, 96 грн - сума штрафу, 61 583, 57 грн - сума інфляційних втрат, 15 355,87 грн - сума 3% річних.

09 червня 2025 року Івано-Франківський відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" з заявою (вх. № 9716/25) про заміну сторони виконавчого провадження, в якій заявник просить суд:

- прийняти до розгляду заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні № 57930714 з примусового виконання наказу № 825 виданого 13.11.2018 року Господарським судом Івано-Франківської області у справі № 909/555/18;

- замінити сторону (боржника) Державне підприємство "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів", на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Буковель", у виконавчому провадженні № 57930714 з примусового виконання наказу № 825 виданого 13.11.2018 року Господарським судом Івано-Франківської області у справі № 909/555/18.

Заява про заміну сторони виконавчого провадження мотивована тим, що 29 січня 2024 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, як продавцем та ТОВ "Буковель", як покупцем було укладено договір купівлі-продажу Єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" за результатами електронного аукціону SPE001-UA-291.

Відтак, 01 жовтня 2024 року право власності на нерухоме майно, що входить до складу Єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за ТОВ "Буковель".

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 18 червня 2025 року у справі № 909/555/18 задоволено заяву Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вх. № 9716/25 від 09.06.2025) про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 909/555/18. Замінено боржника у виконавчому провадженні № 57930714 з примусового виконання наказу № 825 виданого 13.11.2018 року Господарським судом Івано-Франківської області у справі № 909/555/18 - Державне підприємство "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" (76495, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, с. Микитинці, вул. Юності, буд. 2В, ідентифікаційний код юридичної особи: 05513715) його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Буковель" (78593, Івано-Франківська обл., м. Яремче, с. Поляниця, уч. Щивки, буд. 2, ідентифікаційний код юридичної особи: 40628724).

Ухвала суду мотивована тим, що протоколом про результати електронного аукціону № SPE001-UA-20231218- 62291 від 26.12.2023, Єдиний майновий комплекс державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" придбано Товариством з обмеженою відповідальністю "Буковель", , за 31 636 980,00 грн, в т.ч. ПДВ. Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях від 02.01.2024 року № 01 "Про прийняття рішення про приватизацію об`єкта шляхом викупу" прийнято рішення про приватизацію об`єкта шляхом викупу Товариством з обмеженою відповідальністю "Буковель", . В подальшому, 29 січня 2024 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях та ТОВ "Буковель" укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів", згідно п. 3.1. договору, покупець є правонаступником усіх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою/земельними ділянками) і обов`язків державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів". 01 жовтня 2024 року право власності на нерухоме майно, що входить до складу Єдиного майнового комплексу зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за ТОВ "Буковель". Судом встановлено, що ТОВ "Буковель" є правонаступником Державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів", до якого перейшло все майно, а також всі права та обов`язки державного підприємства (крім права постійного користування земельною ділянкою). Враховуючи приписи ст. 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", якою держава врегулювала особливості правонаступництва осіб, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, суд дійшов висновку про задоволення заяви Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 57930714 з примусового виконання наказу № 825 виданого 13.11.2018 року Господарським судом Івано-Франківської області у справі № 909/555/18 - Державне підприємство "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Буковель".

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю Буковель звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 18 червня 2025 року у справі № 909/555/18 та відмовити у задоволенні заяви Івано Франківського відділу державної виконавчої служби про заміну боржника у виконавчому провадженні № 57930714 з ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» на його правонаступника ТОВ «Буковель». Зокрема, зазначає, що вказана ухвала порушує права ТОВ «Буковель», як покупця єдиного майнового комплексу державного підприємства в процесі приватизації, оскільки винесення вказаної ухвали призводить до заміни сторони виконавчого провадження № 57930714, що відкриває можливість стягнення коштів безпосередньо з ТОВ «Буковель». Проте останнє, в силу припису абз. 14 п. 7-4 р. V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», має пільгу щодо відтермінування сплати такої заборгованості, оскільки вона не відноситься до заборгованості перед бюджетом. Зокрема, скаржник зазначає, що судом не взято до уваги абз. 14 п. 7-4 р. V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» установлено, що тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану положення ст. 26 зазначеного Закону, зокрема і положення абз. 5 ч. 2 у частині погашення простроченої кредиторської заборгованості, крім заборгованості перед бюджетом, не застосовуються. В своє обґрунтування покликається на правову позицію, викладену у постанові КГС ВС від 04.02.2025 у справі №916/3735/24. Наголошує, що під час заміни сторони виконавчого провадження № 57930714, заявником не було надано господарському суду, а судом не досліджено належних та допустимих доказів щодо відображення державним підприємством «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Аграрний фонд» у своїй фінансовій звітності згідно вищенаведеного порядку, таким чином недоведеним є факт включення заборгованості державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» перед Публічним акціонерним товариством «Аграрний фонд» в розмірі 836 598,41 грн. (що підлягає стягнення за виконавчим провадженням № 57930714) до складу єдиного майнового комплексу, що є предметом Договору. ТОВ «Буковель» вважає, що не встановлення вказаних обставин свідчить про порушення принципу обґрунтованості та законності судового рішення. На думку апелянта, оскаржувана ухвала винесена за таких умов: відсутність документального підтвердження включення спірної заборгованості до фінансової звітності державного підприємства, неможливість встановлення правової підстави переходу конкретного зобов`язання від державного підприємства до ТОВ «Буковель» в процедурі приватизації, порушення права ТОВ «Буковель» на захист від необґрунтованих вимог майнового характеру.

У відзиві на апеляційну скаргу Івано-Франківський відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Буковель на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 18 червня 2025 року у справі № 909/555/18. Зокрема, зазначає, що ТОВ «Буковель», як новий власник, стало правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» (відповідний висновок зроблено Господарським судом Івано-Франківської області та висвітлено в ухвалах, що постановлені 10.04.2025 року у справі № 909/148/18, та 22.07.2025 року у справі №909/49/20, які не оскаржені та набрали законної сили). Крім цього, наголошує, що судом першої інстанції правильно застосовано норми процесуального і матеріального права, зокрема ст. 75 ГПК України, ст. 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунальною майна»», ст. 345 ЦК України на підставі належних доказів, повно і вірно встановлених фактичних обставин. Також зазначає, що ТОВ «Буковель» не скористалося наданими йому правами та можливостями, і не висувало аргументів щодо посилань на абзац 14 пункту 7-4 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18.01.2018 № 2269-VIII під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу стягувач зазначає, що просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі правомірно дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви Івано Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні №57930714 з примусового виконання наказу у справі №909/555/18, натомість, ТОВ «Буковель», як основною підставою для скасування ухвали суду вважає, що судом не враховано приписи абзацу 14 пункту 7-4 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», якими установлено, що тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану положення статті 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», зокрема і положення абзацу п`ятого частини другої (у частині погашення простроченої кредиторської заборгованості, крім заборгованості перед бюджетом) не застосовуються. Наголошує, що дана норма закону не передбачає введення будь-якого мораторію на період дії правового режиму воєнного стану, щодо заміни в рамках виконавчого провадження боржника на його правонаступника, більше того, заміна боржника на його правонаступника не свідчить про вчинення виконавчою службою, примусових дій щодо стягнення заборгованості в період дії правового режиму воєнного стану з правонаступника, таким чином, абзац 14 пункту 7-4 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» не може бути підставою для відмови в заміні боржника на його правонаступника, тому що ця норма закону не має чіткої вказівки про це, як і не регулює дані правовідношення.

Поряд з цим, 29 вересня 2025 року на адресу суду від стягувача надійшло клопотання (сформована в системі Електронний суд 29.09.2025) про долучення доказів, а саме: фото зі сторінки «prozorro»; інформаційне повідомлення РВ ФДМ України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях про продаж ЄМК ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, с. Микитинці, вул. Юності, 2В.

Судові засідання з розгляду справи в суді апеляційної інстанції проводилося в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду на підставі відповідних клопотань представників учасників справи та ухвал суду.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив такі задоволити в повному обсязі, з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Представники стягувача та органу ДВС в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечили, просили оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник боржника в судове засідання не з`явився.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.12 ст.270 ГПК України).

Оскільки явка боржника в судове засідання не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Представник стягувача в судовому засіданні підтримав клопотання про долучення до матеріалів справи поданих ним доказів.

Розглянувши клопотання представника стягувача про долучення доказів, колегія суддів вирішила залишити такі без розгляду, зважаючи на положення ч.3 ст.269 ГПК України, оскільки вони не були подані до суду першої інстанції, при цьому, стягувач не навів поважних причин неподання таких доказів до місцевого господарського суду. Така обставина (відсутність обґрунтування, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції) виключає можливість прийняття апеляційним господарським судом додаткових доказів у порядку ст.269 ГПК України.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін та органу ДВС, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 19.10.2018 року у справі № 909/555/18 задоволено позов про стягнення з Державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" на користь Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" заборгованості у розмірі 836 598,41 грн, в тому числі 629 056,50 грн - основної заборгованості, 86 568,51 грн - пені, 44 033,96 грн - штрафу, 61 583,57 грн - інфляційних втрат, 15 355,87 грн - 3% річних та 12 548,98 грн - судового збору.

На виконання рішення місцевим господарським судом 13 листопада 2018 року видано наказ № 825 про стягнення з Державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" на користь Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" заборгованості у розмірі 836 598,41 грн, в тому числі 629 056,50 грн (шістсот двадцять дев`ять тисяч п`ятдесят шість гривень 50 копійок) - основної заборгованості, 86 568,51 грн (вісімдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят вісім гривень 51 копійка) - пені, 44 033,96 грн (сорок чотири тисячі тридцять три гривні 96 копійок) - штрафу, 61 583,57 грн (шістдесят одна тисяча п`ятсот вісімдесят три гривні 57 копійок) - інфляційних втрат, 15 355,87 грн (п`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят п`ять гривень 87 копійок) - 3% річних та 12 548,98 грн (дванадцять тисяч п`ятсот сорок вісім гривень 98 копійок) - судового збору.

Так, на виконанні у Івано-Франківському відділі державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться зведене виконавче провадження № 56493039 про стягнення з ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" заборгованості на користь фізичних, юридичних осіб та держави. До складу зведеного виконавчого провадження входить виконавче провадження № 57930714, відкрите згідно постанови від 19.12.2018 року, на виконання наказу № 825 виданого 13.11.2018 Господарським судом Івано-Франківської області про стягнення з Державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" (вул. Юності, 2В, с. Микитинці, м. Івано-Франківськ, 76495; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" (вул. Б.Грінченка, 1, м. Київ, 01001; ) заборгованості у розмірі 836 598,41 грн, в тому числі 629 056,50 грн (шістсот двадцять дев`ять тисяч п`ятдесят шість гривень 50 копійок) - основної заборгованості, 86 568,51 грн (вісімдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят вісім гривень 51 копійка) - пені, 44 033,96 грн (сорок чотири тисячі тридцять три гривні 96 копійок) - штрафу, 61 583,57 грн (шістдесят одна тисяча п`ятсот вісімдесят три гривні 57 копійок) - інфляційних втрат, 15 355,87 грн (п`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят п`ять гривень 87 копійок) - 3% річних та 12 548,98 грн (дванадцять тисяч п`ятсот сорок вісім гривень 98 копійок) - судового збору.

17 січня 2019 року Івано-Франківським відділом державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження № 56493039.

Згідно з наказом Фонду державного майна України від 23.03.2021 № 469 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.2021 № 5 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році (із змінами)" Єдиний майновий комплекс державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" включено до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2021 році.

13 травня 2020 року державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п. 12 частини першої статті 34 закон України "Про виконавче провадження", оскільки єдиний майновий комплекс боржника - ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" включено до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Судом встановлено, що 29 січня 2024 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (продавець) та ТОВ "Буковель" (покупець) укладено договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, с. Микитинці, вул. Юності, 2В за результатами електронного аукціону з умовами № SPE001-UA-291, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Фріс Н.Р., зареєстрований в реєстрі за № 26 (далі - Договір).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунальною майна", особи, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, є правонаступниками їх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору між продавцем і покупцем та законодавства України.

Згідно з протоколом про результати електронного аукціону № SPE001-UA-20231218- 62291 від 26.12.2023, Єдиний майновий комплекс державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" придбано Товариством з обмеженою відповідальністю "Буковель", , за 31 636 980,00 грн, в т.ч. ПДВ.

Водночас, судом встановлено, що відповідно до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях від 02.01.2024 року № 01 "Про прийняття рішення про приватизацію об`єкта шляхом викупу" прийнято рішення про приватизацію об`єкта шляхом викупу Товариством з обмеженою відповідальністю "Буковель", .

Пунктом 2.1. Договору сторони погодили, що право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після укладення цього договору та підписання акта приймання-передачі об`єкта приватизації, але не раніше дати отримання дозволу антимонопольного комітету України на концентрацію, якщо отримання такого дозволу вимагається законом.

Відповідно до п. 3.1. Договору, покупець є правонаступником усіх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою/земельними ділянками) і обов`язків державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" () відповідно до умов цього договору та статті 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" з дня засвідчення акта приймання-передачі Об`єкта приватизації від Продавця до Покупця, який підписується Сторонами та скріплюється їх печатками (за наявності).

Пунктом 4.1. Договору передбачено що передача Об`єкта приватизації Покупцю здійснюється Продавцем в день укладення цього Договору, а у разі якщо законом вимагається отримання дозволу Антимонопольного комітету України на концентрацію - протягом п`яти робочих днів з дня отримання Продавцем завіреної копії такого дозволу від Покупця або попередніх висновків Антимонопольного комітету України про відсутність необхідності одержання такого дозволу.

Згідно з п. 4.2. Договору передача Об`єкта приватизації Продавцем і прийняття його Покупцем засвідчуються актом приймання-передачі, який підписується Сторонами та скріплюється їх печатками (за наявності).

Дозвіл Антимонопольного комітету України на концентрацію отримано згідно рішення АМКУ "Про надання дозволу на концентрацію" від 05.09.2024р. № 306-р.

Акт приймання-передачі об`єкта приватизації єдиного майнового комплексу державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" підписано сторонами 27.09.2024.

01 жовтня 2024 року право власності на нерухоме майно, що входить до складу Єдиного майнового комплексу зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за ТОВ "Буковель".

Відповідно до ст. 191 Цивільного кодексу України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності.

До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підприємство або його частина можуть бути об`єктом купівлі-продажу, застави, оренди та інших правочинів.

Наявними доказами підтверджується, що ТОВ "Буковель" придбало ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів", як цілісний майновий комплекс.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу - усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, включаючи права на земельні ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" особи, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, є правонаступниками їх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору між продавцем і покупцем та законодавства України.

Аналіз наведеної норми Закону свідчить про те, що передбачене цієї нормою правонаступництво стосується саме осіб, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, тобто стосується саме покупця (власника) об`єкта приватизації, який в порядку правонаступництва і набуває майнових прав приватизованого підприємства.

При цьому передбачене цією нормою правонаступництво хоча і є частковим, оскільки, обмежується правом постійного користування земельною ділянкою, проте усі інші майнові права приватизованого підприємства передаються новому власнику в порядку правонаступництва у повному обсязі.

Відтак суд встановив, що ТОВ "Буковель" є правонаступником Державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів", до якого перейшло все майно, а також всі права та обов`язки державного підприємства (крім права постійного користування земельною ділянкою).

Частиною 1 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником).

Процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 ГПК України - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво на стадії виконання судового рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Правонаступництво полягає у переході прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого з відповідною відмовою від тих же вимог до суб`єкта, від якого такі права і обов`язки переходять.

Згідно з ч. 2 ст. 52 ГПК України усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Конституцією України встановлено обов`язковість судового рішення та покладено на суд обов`язок здійснювати контроль за його виконанням, а на Державу - обов`язок забезпечити виконання судового рішення у визначеному законом порядку (ст. 129-1).

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з ч. 1 ст. 334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Отже, з врахуванням наведеного, судом першої інстанції зроблено правильний висновок, що ТОВ Буковель придбало Державне підприємство як цілісний майновий комплекс, у розумінні статті 191 Цивільною кодексу України та Закону України Про приватизацію державного і комунальною майна і як новий власник стало правонаступником прав та обов`язків підприємства Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів.

Щодо тверджень скаржника, що судом першої інстанції не взято до уваги абз. 14 пункту 7-4 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України Про приватизацію державного і комунального майна від 18.01.2018 №2269-VIII, яким зокрема, визначено, що на період дії режиму воєнного стану тимчасово зупинено положення абзаців другого-четвертого, п`ятого (у частині погашення простроченої кредиторської заборгованості, крім заборгованості перед боржником)…, частини другої статті 26 Закону України Про приватизацію державного і комунального майна і ці положення закону на період дії режиму воєнного стану не застосовуються, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Стаття 26 Закону України Про приватизацію державного і комунального майна має назву "Оформлення угод приватизації" і розміщена в розділі IV цього закону "Договірні відносини приватизації".

В частині другій цієї норми закону передбачено, що до договору купівлі-продажу включаються передбачені умовами аукціону, викупу зобов`язання сторін щодо:… - абзац 5 - погашення боргів із заробітної плати та перед бюджетом, простроченої кредиторської заборгованості підприємства;…

Отже, названа норма закону передбачала при укладенні Фондом державного майна України чи його регіональним органом (продавець) із переможцем електронного аукціону (покупець) договору купівлі-продажу об`єкта приватизації включати до нього, серед інших умов, і таку умову як погашення боргів із заробітної плати і перед бюджетом, простроченої кредиторської заборгованості підприємства.

Ця норма не зобов`язувала в договорі купівлі-продажу вказувати конкретний розмір боргу підприємства і підставу його виникнення. Внесення змін до Закону України Про приватизацію державного і комунального майна, і зокрема, доповнення його абзацом 14 пункту 7-4 розділу V Прикінцеві та перехідні положення передбачало не застосовувати і не включати на період дії режиму воєнного стану до умов договору купівлі-продажу зобов`язання щодо погашення простроченої кредиторської заборгованості підприємства - об`єкта приватизації. При цьому незастосування названої норми права не стосується передбачення зобов`язання щодо погашення боргів із заробітної плати та перед бюджетом…

Однак, договір купівлі-продажу об`єкта малої приватизації Єдиного майнового комплексу державного підприємства Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів (код за ) між органом приватизації і ТОВ Буковель укладений 29.01.2024 під час дії абзацу 14 пункту 7-4 Розділу V Прикінцеві і перехідні положення Закону № 2269-VIII в аб.2 п.1.1. та п.3.1 цього договору передбачали, що до складу об`єкта приватизації входять усі види майна…борги, та інші…права, в тому рахунку активи і пасиви згідно із фінансовою звітністю державного підприємства. Покупець (ТОВ Буковель) є правонаступником усіх майнових прав (крім права користування земельною ділянкою) і обов`язків ДП Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів відповідно до умов цього договору та ст. 28 Закону України Про приватизацію державного і комунального майна з дня укладення і підписання акта приймання-передачі об`єкта приватизації від продавця до покупця.

Законодавство не передбачає, що умови договору купівлі-продажу об`єкта приватизації, які суперечать абз. 14 пункту 7-4 Розділу V Прикінцеві і перехідні положення Закону №2269-VIII є нікчемними.

У положеннях статті 28 Закону України Про приватизацію державного та комунального майна передбачено, що особи, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси є правонаступниками їх майнових прав (крім права користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору між продавцем і покупцем та законодавства України.

Згідно із статтею 345 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є у комунальній власності. У разі придбання Єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації до покупця переходять всі його права та обов`язки.

Суд звертає увагу, що, виходячи зі змісту аб.2 п.1.1. та п.3.1 цього договору сторонами погоджено, що до складу об`єкта приватизації входять усі види майна (окрім того, що не підлягає приватизації і земельною ділянкою), борги та інші права, в тому числі активи і пасиви згідно із фінансовою звітністю державного підприємства. Таким чином, правонаступник боржника на момент укладення договору повинен був розуміти наявність відповідної заборгованості, що підлягає сплаті за зобов`язаннями Державного підприємства Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів.

В договорі купівлі-продажу об`єкта приватизації (абз.2 п.1.1. та п.3.1) передбачено, окрім іншого, перехід до ТОВ Буковель як до правонаступника ДП Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів боргів, пасивів, обов`язків згідно із фінансовою звітністю ДП Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів, а абз. 14 пункту 7-4 Розділу V Прикінцеві і перехідні положення Закону №2269-VIII не передбачає зупинення на період режиму воєнного стану дії статті 28 вказаного Закону України Про приватизацію державного і комунального майна, ст. 345 Цивільного кодексу України, то ТОВ Буковель є правонаступником обов`язків, грошових зобов`язань, боргів перед кредиторами ДП Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів.

Виходячи зі змісту поданої скарги, скаржник при посиланні на абзац 14 пункту 7-4 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України Про приватизацію державного і комунального майна одночасно наводить правову позицію викладену у постанові Касаційного господарського суду від 04.02.2025 у справі №916/3735/24 як таку, що сформована у подібних правовідносинах.

Однак, суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом спору та розгляду у справі №916/3735/24 стали підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство у вигляді спору про право між кредитором та боржником з приводу заявлених у цій справі грошових вимог через заперечення боржником його правонаступництва за грошовими вимогами кредитора до ДП "ТВК", придбаного боржником в процесі приватизації. В той же час, суди неодноразово звертали увагу на те, що провадження у справі про банкрутство за своєю суттю є самостійним видом судового провадження, який характеризується особливим порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань банкрутства, суб`єктного складу учасників, способів захисту учасників справи про банкрутство, тривалістю судового провадження тощо.

Проте, в рамках даної справи № 909/555/18 апеляційне провадження стосується правомірності винесення ухвали про заміну сторони в рамках виконавчого провадження. Відтак, справа №916/3735/24 не є релевантною до даних правовідносин.

Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що прострочена кредиторська заборгованість як юридичне явище та заборгованість, що підлягає стягненню відповідно до виконавчих документів не є тотожними за своїми рисами та сутністю. Так, простроченою кредиторською заборгованістю є грошове зобов`язання підприємства або особи перед кредитором, строк виконання якого минув, але боржник його не виконав. В той же час, заборгованість встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили, має ряд інших ознак. Зокрема, виникає на підставі судового рішення (в тому числі рішення третейського суду, мирової угоди, затвердженої судом); юридичною підставою для примусового виконання є наявність відповідного виконавчого документа; існує ризик настання негативних майнових наслідків у вигляді арешту належного боржнику майна/коштів у випадку примусового виконання, документа; сума стягнення в такому випадку чітко визначена та оспорюватись не може.

В свою чергу прострочена кредиторська заборгованість може бути оспорюваною; виникає на підставі договору або іншого зобов`язання; за такою заборгованістю хоч і минув строк виконання, проте, ще немає судового рішення щодо її стягнення, у зв`язку з чим вона не може стягуватися примусового в рамках виконавчого провадження. Окрім того, юридичним наслідком виникнення такої заборгованості не може бути відкриття виконавчого провадження чи накладення арешту на майно/кошти.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України Про приватизацію державного і комунального майна до договору купівлі-продажу включаються передбачені умовами аукціону, викупу зобов`язання сторін щодо:… - абзац 5 - погашення боргів із заробітної плати та перед бюджетом, простроченої кредиторської заборгованості підприємства;… Відтак, названа норма закону передбачала при укладенні Фондом державного майна України чи його регіональним органом (продавець) із переможцем електронного аукціону (покупець) договору купівлі-продажу об`єкта приватизації включати до нього, серед інших умов, і таку умову як погашення боргів із заробітної плати і перед бюджетом, простроченої кредиторської заборгованості підприємства. Ця норма не зобов`язувала в договорі купівлі-продажу вказувати конкретний розмір боргу підприємства і підставу його виникнення. З огляду на можливу значну кількість кредиторів, законодавство про приватизацію не передбачає зазначати в договорі купівлі-продажу конкретний розмір, конкретного кредитора, його грошових вимог, ні обов`язку з передачі звітності.

Таким чином, вищенаведене твердження спростовує твердження скаржника щодо обов`язкового зазначення переліку боргів державного підприємства, передачі звітності правонаступнику та інших дій з відображенням конкретного зобов`язання у складі ЄМК.

З врахуванням наведеного, судова колегія констатує, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу оскаржуваної ухвали, а зводяться до різного трактування норм права.

При цьому, суд апеляційної зазначає, що за ідентичних умов здійснювалась заміна сторони у виконавчому провадження по справі №909/148/18 і ТОВ Буковель ухвалу з даної справи не оскаржував і така набрала законної сили.

Згідно вимог частин 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Беручи до уваги наведені вище обставини, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, враховуючи приписи ст. 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", якою держава врегулювала особливості правонаступництва осіб, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення заяви Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну сторони виконавчого провадження та замінити боржника у виконавчому провадженні № 57930714 з примусового виконання наказу № 825 виданого 13.11.2018 року Господарським судом Івано-Франківської області у справі № 909/555/18 - Державне підприємство "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Буковель".

Відповідно до ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження (п.26).

Згідно з ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Статтею 275 ГПК України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За приписами ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Слід зазначити, що скаржником не доведено, а апеляційним судом не встановлено наявності підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про заміну сторони виконавчого провадження, відтак, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваної ухвали без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст.236, 255, 270, 271, 275, 276, 281, 282, 334 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ухвалив:

Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 18 червня 2025 року у справі № 909/555/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Буковель без задоволення.

Матеріали справи повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку, у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 10 листопада 2025 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.