ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року Справа № 925/1035/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Ібрагімова Є.Р.,

за участі представників сторін:

від позивача - Балакін Є.В.- адвокат,

від відповідача - представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом фізичної особи-підприємця Терентьєва Олександра

Миколайовича, м. Черкаси

до товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут»,

м. Черкаси

про стягнення 863 766 грн. 44 коп.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області звернувся з позовом фізична особа-підприємець Терентьєв Олександр Миколайович до товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут» про стягнення 863 766 грн. 44 коп. заборгованості, а саме: 700 000 грн. 00 коп. - суми основного боргу, 33 016 грн. 44 коп. - 3 % річних та 130 750 грн. 00 коп. - інфляційних втрат, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання юридичних послуг №Ю-01/07/2016 від 01 липня 2016 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 04 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11 год. 00 хв. 26 вересня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26 вересня 2025 року суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті було призначено на 10 год. 30 хв. 06 листопада 2025 року.

Ухвалу суду від 26 вересня 2025 року було доставлено відповідачу до його електронного кабінету 27 вересня 2025 року.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов суду не подав.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні, яке відбулося 06 листопада 2025 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №924/1035/25.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, а також заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що 01 липня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут» (замовник) та фізичною особою-підприємцем Терентьєвим Олександром Миколайовичем (виконавець) було укладено договір №Ю-01/07/2016 про надання юридичних послуг.

Пунктом 1.1. вищевказаного договору передбачено, що за умовами договору замовник доручає, а виконавець зобов`язується надавати йому, у відповідності до умов даного договору, юридичні послуги, а замовник зобов`язується приймати послуги та оплачувати їх.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що виконавець надає замовнику наступні юридичні послуги:

- підготовка правових висновків і аналітичних довідок з юридичних питань;

- підготовка юридично значущих документів - договорів, скарг, позовних заяв, зовнішньоекономічних контрактів, інвестиційних угод тощо;

- усні та письмові консультації з господарського, податкового, цивільного, трудового, земельного, адміністративного, кримінального та інших галузей права;

- юридичні експертизи, тобто пошук і правове обґрунтування найбільш оптимальних способів вирішення тих або інших проблем, шляхів досягнення потрібного відповідачу результату;

- представництво відповідача в судових процесах по господарським, податковим, адміністративним та іншим видам справ;

- надання інших видів юридичних послуг.

Свої обов`язки за договором позивач виконав належним чином, що підтверджується підписаними сторонами актами прийому-передачі наданих послуг: від 31 жовтня 2023 року, від 30 листопада 2023 року, від 29 грудня 2023року, від 31 січня 2024 року, від 29 лютого 2024року, від 29 березня 2024року, від 30 квітня 2024 року (а.с.10-16).

Вказані акти відповідачем підписано без будь-яких зауважень.

Всього позивачем було надано юридичних послуг на загальну суму 700 000 грн. 00 коп.

Однак, свій обов`язок щодо оплати наданих позивачем послуг відповідач не виконав.

У зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 700 000 грн. коп. боргу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.6.1. договору, замовник оплачує послуги виконавця шляхом внесення щомісячної плати в розмірі 50 000 грн. 00 коп.

31 липня 2018 року позивач і відповідач уклали додаткову угоду №1 до договору про надання юридичних послуг №Ю-01/07/2016 від 01 липня 2016 року, відповідно до якої п.6.1. договору було викладено в новій редакції, а саме: сторонами було визначено, що замовник оплачує послуги виконавця шляхом внесення щомісячної плати у розмірі 100 000 грн. 00 коп. Дана додаткова угода №1 набрала чинності з 01 серпня 2018 року (а.с. 9)

Пунктом 7.1. договору передбачено, що оплата послуг провадиться шляхом сплати коштів у розмірі, передбаченому в п.6.1 даного договору, до п`ятого числа наступного місяця, за місяцем протягом якого надавалися послуги. (а.с.7)

Оскільки останній акт здачі - приймання надання послуг підписаний 30 квітня 2024 року, то на момент звернення позивача до суду строк оплати є таким, що настав.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту здійснення, на підставі умов договору про надання послуг №Ю-01/07/2016 від 01 липня 2016 року розрахунку з позивачем за надані послуги.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню 700 000 грн. 00 коп. боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України заявлено вимоги про стягнення 130 750 грн. 00 коп. - інфляційних втрат нарахованих за період прострочення з листопада 2023 року по липень 2025 року та 33 016 грн.44 коп. - 3% річних нарахованих за період прострочення починаючи з 06 листопада 2023 року по 31 серпня 2025 року на суму боргу у відповідний період (а.с.17).

Судом враховано, що приписи статті 625 ЦК України не забороняють звернення кредитора з вимогою про стягнення з боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, суми, на яку заборгованість за грошовим зобов`язанням підвищена в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов`язання.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Кредитор вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Також Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 квітня 2020 року у справі №910/4590/19 (провадження №12-189гс19), аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень ст. 625 ЦК України зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (пункт 43 постанови), а поєднання цих вимог в одній справі не є обов`язковим.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат, за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій «LIGA 360» судом встановлено, що розмір 3% річних та інфляційних позивачем нараховано вірно, відповідачем не спростовано, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут», вул. Максима Залізняка, 142, м. Черкаси ідентифікаційний код 39672471, на користь фізичної особи-підприємця Терентьєва Олександра Миколайовича, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 - 700 000 грн. 00 грн. - основного боргу, 33 016 грн. 44 коп. - 3% річних, 130 750 грн. 00 коп. - інфляційних втрат та 10 365 грн. 20 коп. судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішення суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 17 листопада 2025 року.

Суддя А.В.Васянович