ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1308/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Фісунова І.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: Трофимчук С.М., довіреність №97 від 26.08.2024 (в режимі відеоконференції)

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія " Нафтогаз Трейдинг"

до Привітівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) "Малятко"

про стягнення 36 720, 77 грн

Процесуальні дії по справі.

Господарський суд Житомирської області ухвалою від 03.10.2025 відкрив провадження у справі за позовом ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до Привітівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) "Малятко" про стягнення 36 720,77 грн за правилами спрощеного позовного провадження, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначив на 11.11.2025 о 10:00 (тут і далі за текстом - Позивач, Відповідач, Суд).

Суд ухвалою від 07.10.2025 ухвалив провести судове засідання у справі №906/1308/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду 11.11.2025 за участю представника Позивача Сергія Трофимчука.

13.10.2025 до Суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно до якого вбачається, що Відповідач отримав ухвалу суду від 03.10.2025 - 10.10.2025, про що свідчить підпис уповноваженої особи в графі "розписка про одержання".

Суд ухвалою від 11.11.2025 відклав стадію проголошення судового рішення до 18.11.2025 о 15:30.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за наявними матеріалами, Суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 4, 7 ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідач отримав копію ухвали суду від 03.10.2025 про відкриття провадження у справі - 10.10.2025.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Отже, Відповідач був обізнаний про вчинений до нього позов та судове провадження у даній справі.

Суд констатує, що Відповідач 10.11.2025 зареєстрував у підсистемі "Електронний суд" ЄСІКС електронний кабінет.

З врахуванням викладеного в судовому засіданні 18.11.2025 Суд оголосив скорочене рішення суду про задоволення позову.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернувся з позовом до відповідача Привітівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) "Малятко" про стягнення 36 720,77 грн, з яких: 23 439, 32 грн основного боргу, 5 825, 25 грн пені, 1 791, 86 грн 3% річних та 5 664, 34 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування підстав позовної заяви Позивач доводить, що на підставі Договору №05-1162/21-БО-Т постачання природного газу від 12.11.2021 поставлено Відповідачу в період з листопада 2021 по квітень 2022 та з жовтня 2022 по листопад 2022 природний газ на загальну суму 138 311, 75 грн.

У позові Позивач стверджує, що Відповідач здійснив часткову оплату за отриманий природний газ на суму 114 872, 43 грн, розрахувався за поставку природного газу за період листопада 2021 - березня 2022 та не провів розрахунки за поставку природного газу за квітень 2022, жовтень-листопад 2022, у зв`язку з чим порушив вимоги пункту 5.1. Договору. Залишок несплаченого боргу складає 23 439, 32 грн.

Позивач доводить, що за неналежне виконання Відповідачем грошового зобов`язання за надані послуги, нараховано пеню в розмірі 5 825, 25 грн, 1 791, 86 грн 3% річних та 5 664, 34 грн інфляційних втрат.

Відповідач відзив на позов не подав, правом участі у змагальному процесі не скористалась.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України справу вирішено за наявними в ній матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

1. 12.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (як постачальник, Позивач) та Привітівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) "Малятко" (як споживач, Відповідач) був укладений Договір №05-1162/21-БО-Т постачання природного газу (тут і далі за текстом - Договір №05-1162/21-БО-Т), відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

У п. 1.2. Договору №05-1162/21-БО-Т сторони домовилися, що природний газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем для своїх власних потреб.

У п. 1.3. Договору №05-1162/21-БО-Т сторони погодили, що за цим Договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України.

Сторони у п.2.1. Договору №05-1162/21-БО-Т погодили, що постачальник передає споживачу на умовах цього Договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з листопада 2021 року по грудень 2022 року (включно), в кількості 19,1 тис.куб.метрів в тому числі по місяцях: листопад 2021 - 2,4; грудень 2021 - 2,7; січень 2022 - 2,7; лютий 2022 - 2,7; березень 2,0; квітень 2022 - 0,9; жовтень 2022 - 0,9; листопад 2022 - 2,1; грудень 2022 - 2,7, всього 19,1 тис. куб.м.

Пунктом 3.5. Договору №05-1162/21-БО-Т сторони погодили, що приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

У підпункту 3.5.1. пункту 3.5. Договору №05-1162/21-БО-Т визначено, що споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.

Згідно підпунктів 3.5.2-3.5.4 пункту 3.5. Договору №05-1162/21-БО-Т визначено, що на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

Сторони визначили, що у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточно алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору.

У п. 4.1. Договору №05-1162/21-БО-Т визначено, що ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється наступним чином:

- ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ -13 658,42 грн.,

- крім того податок на додану вартість за ставкою 20%;

- крім того, тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124, 16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовни одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 163, 89 грн за 1000 куб.м.

Всього ціна газу за 1000 куб.м. з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим Договором становить 16 554, 00 грн

Згідно п. 4.3. Договору №05-1162/21-БО-Т визначено, що загальна вартість цього Договору на дату укладення становить 263 484, 5 грн, крім того ПДВ - 52696, 90 грн, разом з ПДВ 316181, 40 грн

Згідно п. 5.1 Договору №05-1162/21-БО-Т визначено, що оплата за природний газ за розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому Відповідач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.

Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.

У п.7.2. Договору №05-1162/21-БО-Т сторони погодили, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Строк дії Договору №05-1162/21-БО-Т, згідно п. 13.1 якого - набирає чинності з дати його укладення і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2022 р. включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору.

Цей Договiр може бути підписаний також електронним цифровими підписами (ЕЦП) уповноважених представників Сторiн з урахуванням вимог чинного законодавства.

2. Сторони склали наступні акти приймання передачі природного газу:

1) Акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2021 на суму 15 555, 63 грн;

2) Акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2021 на суму 34 742, 53 грн;

3) Акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2022 на суму 35 684, 95 грн;

4) Акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2022 на суму 23 668, 08 грн;

5) Акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2022 на суму 5 225, 94 грн;

6) коригуючий Акт приймання-передачі природного газу від 25.04.2022 на суму 5 221, 24 грн;

7) Акт приймання-передачі природного газу від 30.04.2024 на суму 165, 55 грн;

8) Акт приймання-передачі природного газу від 31.10.2022 на суму 1 234, 26 грн;

9) Акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2022 на суму 22 039, 51 грн (а.с. 21-26).

При цьому, Акти приймання-передачі природного газу за період з листопада-грудня 2021 та січня 2022 року не підписані Відповідачем.

3. 23.07.2024 Позивачем було надіслано адвокатський запит до ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" з метою документального підтвердження об`ємів природного газу, поставленого Позивачем (ЕІС-код 56Х10Х), зокрема, споживачу (ЕІС-код споживача: 56XS0000XEEG400G) Привітівському закладу дошкільної освіти (ясла-садок) "Малятко" (а.с. 26-27).

4. Згідно відповіді ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" 26.07.2024 повідомило наступне: в інформаційній платформі споживач з EIC-кодом 56ХS0000ХЕЕG400G був закріплений за постачальником ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (ЕІС-код 56Х10Х) у період з 15.11.2021 по 31.01.2022, з 01.10.2022 по 30.11.2022.

Обсяг природного газу, використаний споживачем з ЕІС-кодом 56ХS0000ХЕЕG400G за період з 15.11.2021 по 31.01.2022, з 01.10.2022 по 30.11.2022 внесено в алокацію постачальника ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (ЕІС-код 56Х10Х) та становить: з 15.11.2021 по 30.11.2021 - 939, 69 м.3; з 01.12.2021 по 31.12.2021 - 2 098, 74 м.3; з 01.01.2022 по 31.01.2022 - 2 155, 67 м.3; з 01.10.2022 по 31.10.2022 - 74, 56 м.3; з 01.11.2022 по 30.11.2022 - 1 331, 38 м.3. Водночас зауважив, що споживач за ЕІС-кодом 56ХS0000XEEG400G у період з 01.11.2021 по 14.11.2021 був зареєстрований в Реєстрі споживачів за іншим постачальником (а.с. 28-31).

5. Відповідач свої зобов`язання по сплаті коштів за отриманий природний газ виконав частково на суму 114 872, 43 грн, про що свідчить лист АТ "Ощадбанк" (а.с. 35-36).

6. Відповідач не здійснив розрахунки за поставку природного газу за період квітня 2022, жовтня 2022 та листопада 2022 на суму 23 439, 32 грн.

7. Товариство звернулося до суду з позовом про примусове стягнення заборгованості з Відповідача на суму основного боргу 23 439, 32 грн.

8. Додатково, Позивач заявив Відповідачу до стягнення 5 825, 25 грн пені, 1 791, 86 грн 3% річних, 5 664,34 грн інфляційних втрат.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

1. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (стаття 16 ЦК України).

При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

1.1. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 2 ст. 525 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

1.2. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

2. Укладений між сторонами Договір №05-1162/21-БО-Т за своєю правовою природою є договором поставки, що регулюється параграфом 3 підрозділу 1 розділу ІІІ глави 54 ЦК України.

2.1. За приписами частини 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Передача товару Постачальником є основним його обов`язком, що випливає з сутності договору купівлі-продажу (ст. 655 ЦК України). При цьому передача товару має здійснюватися з дотриманням правил про строк, місце та спосіб виконання зобов`язань.

Порядок та строки оплати товару у відносинах поставки врегульовують загальні норми ст.ст. 692 та 693 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

2.2. Судом встановлено, що сторони у п. 5.1. Договору 05-1162/21-БО-Т визначили порядок оплати за розрахунковий період за отриманий природний газ.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

2.3. За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

2.4. Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати (постанова ОП КЦС у складі ВС від 23.01.2019 у справі №355/385/17).

2.5. У постанові Верховного Суду від 20.08.2024 у справі №910/5614/23 зазначено, що: "Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання".

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

2.6. Судом встановлено часткову оплату Відповідачем за отриманий природний газ в сумі 114 872, 43 грн, залишок боргу складає 23 439, 32 грн.

З урахуванням наведеного, Суд визнає доведеною обставину про стягнення основного боргу за поставлений природний газ на суму 23 439, 32 грн.

3. Щодо вимоги про стягнення пені на суму 5 825, 25 грн.

Позивачем нарахована Відповідачу пеня в загальному розмірі 5 825, 25 грн.

3.1. Згідно із частиною першою статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

3.2. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Отже, якщо боржник не приступив до виконання зобов`язання він вчиняє протиправну бездіяльність, що виявляється в ухиленні від дій, які він повинен був здійснити в силу договору. Бездіяльність - це, як правило, пасивна поведінка, однак також вольова.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч.1, 3 ст. 549 ЦК України).

До моменту порушення зобов`язання боржником неустойка виконує функцію сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності (постанова Верховного Суду від 02.11.2022 у справі №910/14591/21).

3.3. Розмір пені, що стягується в судовому порядку, обмежений ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Велика Палата Верховного Суду, здійснюючи тлумачення ст. 549 ЦК України та ст.231 ГК України виснувала, що незалежно від того, які правовідносини урегульовано конкретними нормами права, наразі в законодавстві сформований єдиний підхід до застосування пені як виду неустойки (штрафної санкції), конститутивною ознакою якої є її нарахування за кожен день прострочення виконання зобов`язання. Поденне нарахування пені є ознакою, яка вирізняє її серед інших видів неустойки (штрафних санкцій) та визначає механізм обчислення (визначення розміру) пені. Тобто вжитий законодавцем у цьому випадку займенник "кожний (кожен)" пояснює формулу обчислення пені, за якою загальна сума пені визначається шляхом множення ставки пені на кількість днів прострочення (постанова від 16.10.2024 у справі №911/952/22).

3.4. Законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість періоду нарахування штрафних санкцій. Проте його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Таким чином, обґрунтованим для нарахування пені є показник облікової ставки НБУ, а період нарахування за вимогою ч. 6 ст. 232 ГК України.

Суд констатує, що сторони у 7.2. Договору №05-1162/21-БО-Т передбачили пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Тобто сторони не відступили від загального правила ч. 6 ст. 232 ГК України.

3.5. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18 наведено висновок, за змістом якого, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані сторонами докази, у тому числі зроблений розрахунок заявлених до стягнення сум, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю чи частково - зазначити правові аргументи, на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок.

У постанові Верховного Суду від 05.12.2023 у справі №921/481/22 наведено правовий висновок про те, що здійснення судом перерахунку позовних вимог за допомогою калькулятора Ліги є установленою практикою.

3.6. Суд перевірив здійснені Позивачем розрахунки пені загалом на суму 5 825, 25 грн, визнає їх арифметично правильними.

Вимога про стягнення пені на суму 5 825, 25 грн є обгрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

4. Щодо вимог про стягнення 1 791, 86 грн 3% річних та 5 664, 34 грн інфляційних втрат.

Позивач просить стягнути з Відповідача 1 791, 86 грн 3% річних та 5 664, 34 грн інфляційних нарахувань відповідно до ст. 625 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду дотримується усталеної правової позиції про те, що в статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір, делікт тощо). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачають договір або спеціальний закон, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №758/1303/15-ц, від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц, від 19.06.2019 у справі №646/14523/15-ц, від 03.10.2023 у справі №686/7081/21).

За змістом наведеної норми нарахування інфляційних втрат і трьох процентів річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання та вважаються особливою мірою відповідальності боржника за його прострочення; є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 01.04. 2025 у cправі №910/19066/23 та інших).

Інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від нього і поділяє його долю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №910/4590/19).

Вимога сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанови Верховного Суду від 18.06.2024 у справі №905/1791/21 та від 05.07.2019 у справі №905/600/18).

Судом здійснено перевірку розрахунку позовних вимог 1 791, 86 грн 3% річних та 5 664, 34 грн інфляційних втрат за допомогою калькулятора Ліги, що є установленою практикою.

Суд за наслідками перевірки розрахунок стягуваної суми 3% річних та інфляційних втрат встановив їх обґрунтованість.

Позовні вимоги про стягнення 1 791, 86 грн 3% річних та 5 664, 34 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню.

5. Одним із принципів господарського судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статті 13 ГПК України, який передбачає у частині другій вказаної статті обов`язок кожної сторони довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд сприяє учасникам процесу в реалізації ними прав, запобігає зловживанню правами та вживає заходи для виконання ними їхніх обов`язків (п.п. 4, 5 ч. 5 ст. ст. 13 ГПК України).

Суд розглядає справи не інакше як на підставі доказів, поданих учасниками справи (ч.1 статті 14 ГПК України).

Частина 2 ст. 86 ГПК України визначає, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частина третя статті 86 ГПК України).

З врахуванням викладеного, рішення суду ухвалено на підставі безпосередньо досліджених доказів, що визначають предмет доказування у цій справі, та які і вплинули на сформульовані у рішенні суду висновки.

Щодо розподілу судового збору

При ухваленні рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати (п.5 ч.1 ст.237 ГПК). У резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат (п.2 ч.5 ст.238 ГПК).

Судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

У ч.1 ст.123 ГПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.123 ГПК).

Положення статей 123, 129 ГПК України визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на засаді обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.

При звернення з позовом Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 422, 40 грн з урахуванням понижуючого коефіцієнта.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на Відповідача в повному обсязі.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Привітівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) "Малятко" (вул. Центральна, буд. 1, с. Привітів, Любарського р-ну, Житомирської області, 13110, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трединг" (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116, ):

- 23 439, 32грн основного боргу;

- 5 825, 25грн пені;

- 1 791, 86грн 3% річних;

- 5 664, 34грн інфляційних втрат;

- 2 422, 40грн судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 18.11.25

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу,

2-3 сторонам (через Ел.суд)