ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"10" листопада 2025 р. м ХарківСправа № 922/3939/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

розглянувши матеріали

позовної заяви Комунального підприємства "Харківське ремонтно-будівельне підприємство", м. Харків
до Науково-виробничого підприємства "Сігма" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харків
про стягнення 2 982 964 грн

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківське ремонтно-будівельне підприємство" (далі - Позивач) 06 листопада 2025 року звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Науково-виробничого підприємства "Сігма" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі - Відповідач) суми у розмірі 2 982 964,83 грн попередньої оплати, а також суми судового збору.

Розглянувши матеріали зазначеної позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху на наступних підставах.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною 5 ст. 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви, підписаною представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Суд, при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі, зобов`язаний перевірити наявність повноважень на представництво інтересів певної особи та обсяг таких повноважень, зокрема, право на звернення з відповідним процесуальним документом до суду.

Дана позовна заява Комунального підприємства "Харківське ремонтно-будівельне підприємство" підписана Віталієм Григоровичем Рись у порядку передоручення на підставі довіреності на справу у порядку передоручення від 12.01.2024.

Відповідно до змісту цієї довіреності керівник Позивача (Кириченко Наталія Григорівна (РНОКПП НОМЕР_1 ) уповноважує, в порядку передоручення, Рись Віталія Григоровича (РНОКПП НОМЕР_2 ) представляти інтереси КП "ХАРКІВСЬКЕ РЕМОНТНО-БУДІВЕЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО" в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.

Стаття 131-2 Конституції України визначає, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Частиною четвертою цієї статті визначено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Так, за частинами першою та другою статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У господарському процесі сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника (частини перша, друга статті 56 ГПК України).

Поряд із цим відповідно до частини третьої статті 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Слід зауважити, що ГПК України у статті 60 наводить перелік документів, що підтверджують повноваження представників. Водночас він не містить схожої норми з переліком документів, якими для суду підтверджуються повноваження осіб, через яких юридична особа бере участь у справі на засадах самопредставництва.

Формулювання частини третьої статті 56 ГПК України дозволяє зробити висновок про те, через яких осіб можливе самопредставництво юридичної особи, а також про те, що окрім керівника і члена виконавчого органу такими особами можуть бути також інші особи, уповноважені діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Особа, через яку юридична особа діє на засадах самопредставництва, має підтвердити суду цей свій статус. При цьому, як вже було зауважено, процесуальний закон не містить вичерпного переліку документів, якими для суду можуть бути підтверджені повноваження особи, через яку юридична особа діє на засадах самопредставництва. Вочевидь це можуть бути й документи, вказані у частині третій статті 56 ГПК України, зокрема статут, положення, трудовий договір (контракт).

З урахуванням положень статті 56 ГПК України для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження. Аналогічний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02 липня 2020 року по справі № 9901/39/20 (п. 28).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник; при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні спори) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну дієздатність, за винятком осіб, визначених ст. 59 цього Кодексу.

Аналіз статті 58 ГПК України свідчить, що законний представник, який діє на підставі довіреності, може представляти інтереси довірителя лише у малозначних спорах. В інших випадках представником у суді може бути лише адвокат, який діє на підставі довіреності, ордеру або доручення органу (установи).

Згідно із частиною першою статті 61 ГПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

За нормами цивільного законодавства представництвом є правовідносини, в яких одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (частини перша та третя статті 237 Цивільного кодексу України).

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи (частини перша та друга статті 244 ЦК України).

Згідно зі статтею 12 ГПК України, малозначними справами є: 1) справи, в яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, за винятком тих, що підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ із ціною позову понад 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у даній справі є стягнення з Відповідача - Науково-виробничого підприємства "Сігма" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю суми у розмірі 2 982 964,83 грн попередньої оплати.

Ураховуючи предмет спору господарський суд зазначає, що дана справа не є малозначною відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України. Відповідно, така справа повинна розглядатися за правилами загального позовного провадження.

Ураховуючи приписи ст.ст. 56, 58 ГПК України, особою, яка має право бути представником під час розгляду даного спору є адвокат або особа, яка діє в порядку самопредставництва.

Як зазначено вище, позовна заява підписана представником Позивача за довіреністю в порядку передоручення Рись В.Г.

Інших доказів на підтвердження повноважень вказаної особи діяти від імені Позивача в порядку самопредставництва або надання Позивачеві професійної правничої допомоги до позовної заяви не надано.

Оцінивши зміст документів, які були надані до позовної заяви, суд дійшов висновку про те, що вони не є достатніми для підтвердження повноважень Рись В.Г. на здійснення самопредставництва Позивача у господарському суді Харківської області під час розгляду цієї справи, яка не є малозначною.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовну заяву підписано особою, повноваження якої станом на момент звернення з позовом до суду не підтверджені належним чином.

З огляду на викладене, Позивачу слід надати докази, які підтверджують повноважень Рись В.Г. на підписання позову, а саме її право діяти від імені КП "Харківське ремонтно-будівельне підприємство" в порядку самопредставництва (статут, положення, трудовий договір, контракт тощо) або докази наявності у вказаної особи статусу адвоката.

В частині ч. 4 ст. 60 ГПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом відповідно до вимог закону) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (ч. 3 ст. 60 ГПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Отже, процесуальне законодавство розмежовує такі юридичні категорії, як "представництво" і "самопредставництво".

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (органу державної влади) без додаткового уповноваження (довіреності).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву Комунального підприємства "Харківське ремонтно-будівельне підприємство" слід залишити без руху та надати Позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

Приписами частини 3 та 4 ст. 174 ГПК України встановлено, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

У Позивача наявний зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС, тому суд направляє дану ухвалу до електронного кабінету такої особи.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Комунального підприємства "Харківське ремонтно-будівельне підприємство" (вхід.№3939/25 від 06.11.2025) - залишити без руху.

2. Встановити Позивачу строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали (з урахуванням поштового перебігу) для усунення недоліків, шляхом подання до суду доказів, які підтверджують наявність повноваження Рись В.Г. на підписання позову, а саме її право діяти від імені КП "Харківське ремонтно-будівельне підприємство" в порядку самопредставництва (статут, положення, трудовий договір, контракт тощо) або докази наявності у вказаної особи статусу адвоката.

3. Роз`яснити Позивачу, якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись не поданою та повернута Позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвала підписана 10.11.2025.

Суддя І.П. Жигалкін