11.11.2025Справа № 910/9614/25
Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Блажівської О.Є. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні нафтогазові технології» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/9614/25
про стягнення 101 548 грн 80 коп.,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогресивні нафтогазові технології» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про стягнення коштів у розмірі 101 548 грн 80 коп.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визнано справу №910/9614/25 малозначною, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
29.08.2025 через відділ документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» надійшов відзив на позовну заяву.
03.09.2025 через відділ документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні нафтогазові технології» надійшла відповідь на відзив.
09.09.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» надійшли заперечення на відповідь на відзив.
23.10.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні нафтогазові технології» надійшло клопотання про долучення до матеріалів господарської справи №910/9614/25 докази на підтвердження розміру витрат, які поніс Позивач.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2025 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні нафтогазові технології» задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, місто Київ, проспект Гузара Любомира, буд. 44; ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕСИВНІ НАФТОГАЗОВІ ТЕХНОЛОГІЇ» (01042, місто Київ, вул. Маккейна Джона, буд. 39, офіс 12; ) кошти у розмірі 101 548 грн (сто одна тисяча п`ятсот сорок вісім грн) 80 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, місто Київ, проспект Гузара Любомира, буд. 44; ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕСИВНІ НАФТОГАЗОВІ ТЕХНОЛОГІЇ» (01042, місто Київ, вул. Маккейна Джона, буд. 39, офіс 12; ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 442 (дві тисячі чотириста сорок дві) грн 40 коп. . Після набрання рішенням законної сили видати накази.

28.10.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні нафтогазові технології» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

31.10.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» надійшли заперечення проти клопотання позивача про долучення доказів.

03.11.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» надійшла заява про виправлення описки в судовому рішенні.

04.11.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» надійшли заперечення на заяву Позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ТОВ «Оператор ГТС України» витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» від 03.11.2025 про виправлення описки у судовому рішенні у справі № 910/9614/25 задоволено. Вважати вірним та викласти описову частину рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2025 року у справі №910/9614/25, а саме: абзац другий описової частини розділу «Стислий виклад позовних вимог» в наступній редакції: «Позовні вимоги обґрунтовано тим, що всупереч умовам договору (з посиланням на ст. 27 Закону України «Про публічні закупівлі») № про закупівлю послуг від 22.04.2022 відповідачем не повернуло суму гарантійного платежу, яка була отримана останнім у якості забезпечення виконання вказаного договору за банківською гарантією №30672 від 30.12.2022, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача кошти в розмірі 101 5480 грн 80 коп.».

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва 28.10.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні нафтогазові технології» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Дану заяву представник позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні нафтогазові технології») обґрунтовує наступним.

24.10.2025 року Рішенням Господарського суду міста Києва по справі №910/9614/25 було повністю задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕСИВНІ НАФТОГАЗОВІ ТЕХНОЛОГІЇ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» про стягнення грошових коштів у розмірі 101 548 гривень 80 копійок.

При подачі позову позивач подавав до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції включаючи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч гривень 00 копійок)

Позивачем було долучено Договір про надання правової (професійної правничої) допомоги №88365-1 від 17 листопада 2023 року та Додаткова угода №22/07 від 22.07.2025 року до Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №88365-1 від 17 листопада 2023 року було подано до суду з клопотанням про долучення доказів від 22.10.2025 року (дата реєстрації 23.10.2025), Акт приймання-передачі №27/10-1 від 27.10.2025 року, що в своїй сукупності підтверджує розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу, які були надані Адвокатським об`єднанням «СИНЕГОР» та отримані клієнтом - Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕСИВНІ НАФТОГАЗОВІ ТЕХНОЛОГІЇ».

Відтак, Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні нафтогазові технології» просить ухвалити додаткове рішення по справі №910/9614/25, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕСИВНІ НАФТОГАЗОВІ ТЕХНОЛОГІЇ» кошти витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

04.11.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» надійшли заперечення на заяву Позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ТОВ «Оператор ГТС України» витрат на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача у своїх запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу зазначає наступне: даний спір не є складним, подані представником Позивача документи, в тому числі Додаткова угода № 22/07 від 22.07.2025 до Договору про надання правової допомоги (професійної правничої) допомоги № 88365-1 від 17.11.2023, Акт приймання передачі № 27/10-1 від 27.10.2025 до Договору про надання правової допомоги (професійної правничої) допомоги № 88365-1 від 17.11.2023 не містять детального опису наданих послуг, представником Позивача не надано документів, підтверджуючих реальність та обґрунтованість понесення судових витрат Позивачем саме у заявленому розмірі, а також те, що такі витрати у заявленому розмірі були фактичними і неминучими, їх необхідність, сума заявлених правничих витрат у розмірі 20 000 грн є неспівмірною зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною другою ст. 244 ГПК України встановлено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (ч. 3 ст. 244 ГПК України).

Статтею 221 ГПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно вищезазначеним приписам Господарського процесуального кодексу України, у випадку, визначеному частиною третьою ст. 244 ГПК України, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Частиною другою цієї статті визначено, що суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Так, до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з частинами 1-3 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що відповідно до матеріалів справи, представник позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні нафтогазові технології») подаючи до суду позовну заяву вказав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Позивач понесе у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу - 20 000, 00 грн.

У відповідності до приписів ч. 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України відповідну заяву 28.10.2025 було подано Товариством з обмеженою відповідальністю «Прогресивні нафтогазові технології».

Суд зазначає, що заявник з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі звернувся, у строки передбачені ч. 8 ст. 129 ГПУ України.

У своїй заяві про розподіл судових витрат представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні нафтогазові технології» просить суд стягнути на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу було додано копії наступних документів: Ордер серії ВС №1389008 від 01.08.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №002510, Договір №88365-1 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 17.11.2023, Додатку угоду №22/07 від 22.07.2025 до Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №88365-1 від 17.11.2023, акт приймання-передачі №27/10-1 від 27.10.2025 по Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №88365-1 від 17.11.2023.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що 17.11.2023 між Адвокатським об`єднання «СИНЕГОР» (далі - Об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕСИВНІ НАФОТОГАЗОВІ ТЕХНОЛОГІЇ» (далі - Клієнт) було укладено Договір №88365-1 про надання правової (професійної правничої) допомоги, за умовами п. 1.1 якого за цим Договором Об`єднання зобов`язується надати клієнту правничу допомогу, а Клієнт зобов`язується прийняти надану правничу допомогу і оплатити її на погоджених Сторонами умовах.

Обсяг і вид правничої допомоги за цим Договором: представництво Клієнта у Господарському суді міста Києва, Північному апеляційному господарському суді, Касаційному господарському суді у складі Верховного суду у справах за позовами ТОВ «ПРОГРЕСИВНІ НАФТОГАЗОВІ ТЕХНОЛОГІЇ» до ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ» про стягнення грошових коштів, внаслідок неправомірного стягнення суми банківських гарантій. Обсяг і вид правничої допомоги конкретизується у Додаткових угодах до цього Договору по кожній справі (п. 1.2 Договору).

Вартість правничої допомоги за цим Договором визначається у Додаткових угодах (п. 4.1 Договору).

Розрахунки за цим Договором здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Об`єднання (п. 4.2 Договором).

Строк оплати - протягом п`яти днів з дня підписання цього Договору (п. 4.3 Договору).

Договір дійсний до 31.12.2025. Договір може бути розірваний за згодою Сторін (п. 6.2 Договору).

Додатковою угодою №22/07 від 22.07.2025, сторони досягли домовленостей і уклали цю Додаткову угоду №22/07 про наступне:

В рамках Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги № 88365-1 від 17.11.2023 Сторони погодили надання Клієнту правової (професійної правничої) допомоги за підготовку, подачу процесуальних документів (документів по суті справи), підбір судової практики, в суді першої та апеляційної інстанції, за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕСИВНІ НАФТОГАЗОВІ ТЕХНОЛОГІЇ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про стягнення 101 548,8 грн, які були отримані Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" в якості забезпечення виконання договору за Договором № від 22 квітня 2022 року та Банківською гарантією №30672/ЮГ-22.

Вироблення та узгодження правової позиції по справі, у тому числі аналіз актуальної судової практики, кваліфікація спірних правовідносин. Вивчення документів клієнта. Складання позовної заяви до Господарського суду міста Києва про стягнення 101 548,8 грн, які були отримані Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" в якості забезпечення виконання договору за Договором № від 22.04.2022 та Банківською гарантією № 30672/ЮГ-22 та формування і подання повного пакету документів до суду із додатками - 10 000 грн.

Аналіз відзиву відповідача та складання відповіді на відзив за вказаною справою, формування та направлення інших документів по суті спору - 5 000, 00 грн.

Представництво інтересів Клієнта у Господарському суді міста Києва під час здійснення господарського судочинства - 5 000, 00 грн.

Відповідно до Акту приймання-передачі №27/10-1 від 27.10.2025, Адвокатське об?єднання «СИНЕГОР» надало, а Клієнт прийняв належним чином надану правову допомогу згідно з підпунктами 1-3 пункту 2 Додаткової угоди Nє22/07 до Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги Nє88365-1 від 17.11.2023 року, а саме: вироблення та узгодження правової позиції по справі, у тому числі аналіз актуальної судової практики, кваліфікація спірних правовідносин. Вивчення документів клієнта. Складання позовної заяви до Господарського суду міста Києва про стягнення 101 548,8 грн, які були отримані Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" в якості забезпечення виконання договору за Договором № від 22.04.2022 та Банківською гарантією № 30672/ЮГ-22 та формування і подання повного пакету документів до суду із додатками; аналіз відзиву відповідача та складання відповіді на відзив за вказаною справою, формування та направлення інших документів по суті спору; представництво інтересів клієнта у Господарському суді міста Києва під час здійснення господарського судочинства.

Правова (професійна правнича) допомога надана у повній відповідності із Додатковою Угодою №22/07 від 22.07.2025 року до Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №88365-1 від 17.11.2023 року.

Вартість наданої правової (професійної правничої допомоги) за підпунктами 1-3 пункту 2 Додаткової угоди склала 20 000,00 грн.

Клієнт не має претензій до Адвокатського об`єднання «СИНЕГОР», щодо якості надання правової допомоги по Додатковій угоді №22/07 від 22.07.2025 року до Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги Nє88365-1 від 17.11.2023 року.

Адвокатське об`єднання «СИНЕГОР» підтверджує повну оплату наданої правової допомоги.

Послуги надавались адвокатом Пушинським Миколою Васильовичем на підставі ордеру серії ВС №1389008 від 01.08.2025.

Згідно з абз. 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки:

(1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені у частині другій статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

(2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як положеннями цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

(6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у п. п. 130-131 постанови від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

У разі погодження між адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) та клієнтом фіксованого розміру гонорару такий гонорар обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту. Подібні висновки Верховного Суду містяться у постанові від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене у ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Разом з тим, у частині 5 наведеної норми визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, визначені також положеннями ч. ч. 6, 7 та 9 ст. 129 ГПК України.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України).

У постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №904/66/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Разом з тим, колегія суддів у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.02.2025 у справі № 922/2830/23 звертає увагу на те, що слід розділяти поняття "зменшення судових витрат" та "розподіл судових витрат".

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 20 000,00 грн позивачем надано копії наступних доказів: Ордер серії ВС №1389008 від 01.08.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №002510, Договір №88365-1 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 17.11.2023, Додатку угоду №22/07 від 22.07.2025 до Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №88365-1 від 17.11.2023, акт приймання-передачі №27/10-1 від 27.10.2025 по Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №88365-1 від 17.11.2023.

Відповідно до п. 4.1 Договору, вартість правничої допомоги за цим Договором визначається у Додаткових угодах.

Між Адвокатським об`єднання «СИНЕГОР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОГРЕСИВНІ НАФТОГАЗОВІ ТЕХНОЛОГІЇ» підписано Додаткову угоду №22/07 від 22.07.2025.

Відповідно до Додаткової угоди №22/07 від 22.07.2025, сторони погодили надання Клієнту правової (професійної правничої) допомоги за підготовку, подачу процесуальних документів (документів по суті справи), підбір судової практики, в суді першої та апеляційної інстанції, за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГРЕСИВНІ НАФТОГАЗОВІ ТЕХНОЛОГІЇ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про стягнення 101 548,8 грн, які були отримані Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" в якості забезпечення виконання договору за Договором № від 22 квітня 2022 року та Банківською гарантією №30672/ЮГ-22.

Вироблення та узгодження правової позиції по справі, у тому числі аналіз актуальної судової практики, кваліфікація спірних правовідносин. Вивчення документів клієнта. Складання позовної заяви до Господарського суду міста Києва про стягнення 101 548,8 грн, які були отримані Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" в якості забезпечення виконання договору за Договором № від 22.04.2022 та Банківською гарантією № 30672/ЮГ-22 та формування і подання повного пакету документів до суду із додатками - 10 000 грн.

Аналіз відзиву відповідача та складання відповіді на відзив за вказаною справою, формування та направлення інших документів по суті спору - 5 000, 00 грн.

Представництво інтересів Клієнта у Господарському суді міста Києва під час здійснення господарського судочинства - 5 000, 00 грн.

27.10.2025 на підставі Акту приймання-передачі №27/10-1, Адвокатське об?єднання «СИНЕГОР» надало, а Клієнт прийняв належним чином надану правову допомогу згідно з підпунктами 1-3 пункту 2 Додаткової угоди Nє22/07 до Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги Nє88365-1 від 17.11.2023 року, а саме: вироблення та узгодження правової позиції по справі, у тому числі аналіз актуальної судової практики, кваліфікація спірних правовідносин. Вивчення документів клієнта. Складання позовної заяви до Господарського суду міста Києва про стягнення 101 548,8 грн, які були отримані Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" в якості забезпечення виконання договору за Договором № від 22.04.2022 та Банківською гарантією № 30672/ЮГ-22 та формування і подання повного пакету документів до суду із додатками; аналіз відзиву відповідача та складання відповіді на відзив за вказаною справою, формування та направлення інших документів по суті спору; представництво інтересів клієнта у Господарському суді міста Києва під час здійснення господарського судочинства;

Отже, наданими доказами у сукупності підтверджується надання позивачу послуг на загальну суму 20 000, 00 грн.

Відповідач (Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України») у запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу просить відмовити ТОВ «Прогресивні Нафтогазові Технології» у стягненні з ТОВ «Оператор ГТС України» судових витрат, пов`язаних із розглядом справи № 910/9614/25 у Господарському суді міста Києва, а у разі задоволення заяви ТОВ «Прогресивні Нафтогазові Технології» про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ТОВ «Оператор ГТС України» витрат на професійну правничу допомогу, зменшити розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу на 99,99 % (відсотків).

Представник відповідача виходив з наступного:

ТОВ «Оператор ГТС України» повністю не визнає витрати на правову допомогу, які заявлені у Заяві та просить Суд відмовити у їх задоволенні повністю. Аргументами невизнання вказаних витрат є наступне: спір у справі № 910/9614/25 є стандартним та не складним спором, Додаткова угода не містить посилання на бухгалтерські документи, а тому ТОВ «Оператор ГТС України» просить виключити його із числа доказів.

Разом із тим, представник відповідача зазначає, що фактично до складу нібито наданих юридичних послуг включено дії, які по суті не є ані юридичними послугами, ані правовою допомогою, також до вказана Додаткова угода не містить ані детального переліку та опису Робіт, ані посилання на первинні бухгалтерські документи.

Також представник позивача зазначає про те, що АО «СИНЕГОР» та безпосередньо адвокат Пушинський М.В. представляв інтереси Позивача у справі № 910/19435/23 та в інших численних справах за позовом ТОВ «Прогресивні нафтогазові технології» до ТОВ «Оператор ГТС України» про стягнення коштів, в яких предмети доказування були аналогічними (майже тотожними) із предметом доказування у даній справі № 910/9614/25.

Відтак, наявність не лише досвіду надання професійної правничої допомоги в аналогічних (майже тотожних) справах, а й наявність вже сформованих правових позицій, свідчить про відсутність у адвоката Пушинського М.В. необхідності витрачати значний час для формування правової позиції та підготовки будь-яких процесуальних документів по даній справі. Таким чином, є необґрунтовано неспівмірним розмір заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/9614/25.

Суд, дослідивши надані позивачем докази на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу, а також заперечення відповідача, вважає за можливе зменшити розмір таких витрат.

Згідно матеріалів справи, адвокатом позивача під час розгляду справи надано такі послуги: вироблення та узгодження правової позиції по справі, у тому числі аналіз актуальної судової практики, кваліфікація спірних правовідносин. Вивчення документів клієнта. Складання позовної заяви до Господарського суду міста Києва про стягнення 101 548,8 грн, які були отримані Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" в якості забезпечення виконання договору за Договором № від 22.04.2022 та Банківською гарантією № 30672/ЮГ-22 та формування і подання повного пакету документів до суду із додатками - 10 000 грн, аналіз відзиву відповідача та складання відповіді на відзив за вказаною справою, формування та направлення інших документів по суті спору - 5 000 грн, представництво інтересів клієнта у Господарському суді міста Києва під час здійснення господарського судочинства - 5 000 грн.

Так, зокрема, як вбачається з копії акту приймання-передачі №27/10-1 від 27.10.2025, адвокатом було, зокрема, надано послуги: вироблення та узгодження правової позиції по справі, у тому числі аналіз актуальної судової практики, кваліфікація спірних правовідносин, вивчення документів клієнта, складання позовної заяви.

Разом з тим, суд зазначає, що фактично підготовка позовної заяви по суті включає вже в себе вироблення та узгодження правової позиції по справі, кваліфікація спірних правовідносин, вивчення документів клієнта, а аналіз судової практики вже включає в себе оцінку перспектив отримання позитивного для клієнта рішення в результаті розгляду справи в суді.

При цьому, суд зазначає, що в провадженні Господарського суду міста Києва перебували справи за позовами позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні нафтогазові технології») до відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»), а саме: №910/19435/23, №910/13038/24. Суд враховує, що правова позиція позивача була сталою під час розгляду аналогічних справ №910/19435/23, №910/13038/24, крім того, спори між тими самими сторонами, правова позиція представника позивача викладена у позовній заяві №910/9614/25 аналогічна правовим позиціям у справах №910/19435/23, №910/13038/24, а тому нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, тому адвокат відповідно, був обізнаний у справі з усіма деталями, що з неї випливають. Отже підготовка цієї справи до розгляду в суді першої інстанції не вимагала значного обсягу юридичної роботи.

Ураховуючи схожість за змістом спірних правовідносин, суд доходить висновку, що необхідна підготовка до розгляду справи у суді першої інстанції, зокрема, вироблення та узгодження правової позиції по справі, у тому числі аналіз актуальної судової практики, кваліфікація спірних правовідносин, вивчення документів клієнта, яка потребувала значних витрат часу представника, не відповідає критеріям реальності, необхідності, пропорційності та розумності.

Суд вважає, що складність виконаних адвокатом позивача робіт (наданих послуг) з надання клієнту представництво інтересів клієнта у Господарському суді міста Києва під час здійснення господарського судочинства з урахуванням практики та визначенням стратегії не є співмірною із заявленим розміром витрат на правничу допомогу.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19).

Водночас, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Аналіз змісту описаних робіт в акті від 22.07.2025 свідчить, що адвокат позивача визначив лише один критерій для визначення суми, яка підлягає до сплати - фіксовану вартість. Разом з тим заявник не обґрунтував розміру заявленої суми до стягнення з урахуванням того, що такі витрати є не лише фактичними, але й розумними у своєму розмірі та неминучими.

Отже, обґрунтованими та доведеними суд вважає послуги за складання та подання позовної заяви та відповіді на відзив. Водночас, суд враховує, що витрати мають відповідати критеріям розумності, пропорційності та справедливості.

При цьому суд враховує, що ця справа не є складною та об`ємною, не потребує дослідження великої кількості доказів, розрахунки суми боргу та відповідних нарахувань не є складними, судова практика з аналогічних справ є сталою, адже подібні судові спори неодноразово переглядались Верховним Судом.

Отже, дослідивши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат, з огляду на характер виконаної адвокатом роботи та надані заявником докази в їх сукупності, зокрема, ціни позову, враховуючи, що справа визначена як малозначна, з огляду на те, що здійснювався розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, а також враховуючи заперечення відповідача, а також з огляду на об`єм виконаних робіт (подання позовної заяви, відповіді на відзив), виходячи з критеріїв, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України та обставин справи, суд дійшов висновку, що заява позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи №910/9614/25 підлягає частковому задоволенню у розмірі 6 000 грн 00 коп.

Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 221, 233, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні нафтогазові технології» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/9614/25 - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, місто Київ, пр. Гузара Любомира, буд. 44; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні нафтогазові технології» (01042, місто Київ, вул. Маккейна Джона, буд. 39, оф. 12; ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В іншій частині заяви - відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки відповідно до приписів статей 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА