ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м.Харків Справа № 913/230/25
Провадження №13/913/230/25
Господарський суд Луганської області у складі судді Яресько Б.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами справу за позовом
Приватного підприємства "КОМПАНІЯ "ВІКС ОІЛ", м. Харків
До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИЗЕЛЬСТАР», м. Старобільськ Луганської області
про стягнення: 570 482 грн 50 коп.
Без виклику представників сторін
Приватне підприємство "КОМПАНІЯ "ВІКС ОІЛ" звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИЗЕЛЬСТАР» про стягнення 570 482 грн 50 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.06.2020 р. було укладено договір поставки №2020/18/06-1 про постачання нафтопродуктів.
На виконання умов договору, позивачем поставило відповідачу паливо дизельне ДП-Л-ЄВРО 5-ВО у кількості 23 285 л. на загальну вартість 570 482,50 грн.
Відповідачем оплату за передане дизельне паливо здійснено не було, в звязку з чим на момент пред`явлення позову відповідач має заборгованість заборгованість в розмірі 570 482,50 грн. за поставлений товар згідно Договору та видаткової накладної №5 від 21.09.2021 р.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Яресько Б.В.
26.09.2025 р. суд відкрив провадження у справі, та постановив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами
Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Як свідчать наявні матеріали справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін ні позивач, ні відповідач суду не надали. Докази зворотнього в матеріалах цієї справи відсутні.
Відзив на позов, або будь які заперечення від відповідача до суду не надійшли.
Відповідно до відомостей з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на час відкриття провадження у справі (09.12.24), місцезнаходженням відповідача було: Луганська обл., Старобільський р-н, місто Старобільськ, вул. ГАРШИНА, будинок 8, 3, що є тимчасово окупованою територією, на якій тимчасово не функціонують відділення АТ Укрпошта.
У зв`язку із вказаним, відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення вищенаведених ухвал Господарського суду Луганської області у цій справі на сторінці офіційного веб-порталу Судова влада в Україні.
Згідно з ч. 1 ст. 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за 20 днів до дати відповідного судового засідання.
Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за 10 днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.
З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених Законом України "Про доступ до судових рішень", у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.
З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.
Відповідно до ст. 6 ГПК України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 5). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (ч. 7).
Отже, отримання процесуальних документів через підсистему "Електронний суд" є належним способом повідомлення для осіб, які в обов`язковому порядку мають зареєструвати електронний кабінет в системі ЄСІТС.
Ухвала суду від 26.09.25 про поновлення провадження у цій справі доставлена до електронного кабінету відповідача 26.09.2025 (18:00), що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного листа.

Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України від 03.04.08, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України Єдиний державний реєстр судових рішень://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України Про доступ до судових рішень № 3262-IV від 22.12.05 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Слід зазначити, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст. 3 Закону України Про доступ до судових рішень визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.18 у справі № 921/6/18 та від 21.03.19 у справі № 916/2349/17, а також в ухвалі Верховного Суду від 29.04.20 у справі № 910/6964/18.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою (лах) суду у даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

З огляду на викладене, повідомлення відповідача з дотриманням встановлених строків через оголошення на сайті Господарського суду Луганської області та через електронний суд вважається належним повідомленням відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Статті 42, 46 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) зобов`язують сторони користуватись рівними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статей 182, 183 ГПК України стосовно обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами (документами).

За приписами ст. 165 ГПК України, у разі не надання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача до суду не надходило.

Наявні матеріали у цій справи дозволяють розглянути справу по суті спору.

За таких обставин, спір у справі підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 18.11.25.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

18.06.2020 року між ПП «Компанія «ВІКС ОІЛ» (далі Постачальник, Позивач) та ТОВ «ДИЗЕЛЬСТАР» (далі Покупець, Відповідач) було укладено договір поставки №2020/18/06-1 (далі Договір), відповідно до умов якого Постачальник поставляє Покупцю нафтопродукти (товар), Покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного Договору. Факт поставки товару фіксується в момент підписання видаткових накладних, одночасно з цим, усі ризики, що пов`язані з поставленим товаром, а саме: втрата якісних та кількісних показників, пошкодження, знищення, крадіжка та інше в т.ч. числі ризики випадкові, навмисні, не навмисні переходять до Покупця, який несе повну матеріальну відповідальність за отриманий товар (п.1.1. Договору).

Згідно з п.2.3 Договору загальна сума Договору дорівнює загальній вартості поставленого товару протягом дії цього Договору і згідно видаткових накладних. У відповідності до п.3.2 Договору Покупець здійснює оплату відповідної партії товару на умовах 100% передплати. Розрахунок здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, на умовах та у порядку, визначених цим Договором. Датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Відповідно до п.5.1 Договору товар поставляється Покупцеві, зокрема, автотранспортом із завантаженням товару у належний транспортний засіб Покупця на умовах EXW (самовивіз із нафтобази Постачальника) відповідно до офіційних правил тлумачення торгівельних термінів Міжнародної торгової палати «Інкотермс» в редакції 2010 року, якщо інше не обумовлено в додатковій угоді та/чи Специфікації до Договору.

Відповідно до п. 8.1 Договір діє до 31.12.2020 р., а в частині розрахунків до повного виконання умов зобов`язання сторонами. Додатковою угодою № 1 від 30.12.2020 р строк дії договору був продовжений до 31.12.2021 р.

21.09.2021 р. Позивач поставив Відповідачу паливо дизельне ДП-Л-ЄВРО 5-ВО у кількості 23 285 л. на загальну вартість 570 482,50 грн.

Факт поставки та отримання товару Відповідачем підтверджується видатковою накладною №5 від 21.09.2021 на суму 570 482,50 грн. в якій зазначено, що поставка була здійснена за договором поставки №2020/18/06-1; товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів №Р9-5 від 21.09.2021; зареєстрованою акцизною накладною №122 від 21.09.2021.

Відповідач отримавши товар його не оплатив, в зв`язку з чим Позивач звернувся до Господарського суду Луганської області та просить стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість за договором поставки № 2020/18/06-1 від 18.06.2020 у розмірі 570 482,50 грн. (п`ятсот сімдесят тисяч чотириста вісімдесят дві грн. 50 коп.), та судові витрати в розмірі 6 845,79 грн.

Згідно статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Умовами договору поставки №2020/18/06-1 передбачена 100% попередня оплата товару.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст.530 ЦК. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення ст.538 ЦК

Згідно ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно із частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИЗЕЛЬСТАР» (92703, Луганська обл., Старобільський р-н, місто Старобільськ, вул. ГАРШИНА, будинок 8, 3, ) на користь Приватного підприємства «Компанія «ВІКС ОІЛ» (61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова,120, оф.716, ) заборгованість за договором поставки № 2020/18/06-1 від 18.06.2020 у розмірі 570 482,50 грн. (п`ятсот сімдесят тисяч чотириста вісімдесят дві грн. 50 коп.), та судові витрати в розмірі 6 845,79 грн., наказ видати.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України.

Повний текст рішення складено 18.11.2025.

СУДДЯ Богдан ЯРЕСЬКО