ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2025м. ДніпроСправа № 904/1795/25

За позовом Приватного підприємства «Ельпласт-Київ» (25015, Кіровоградська область, м.Кропивницький, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 2В, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Глинки, буд. 7, поверх 6, )

про стягнення 2 884 196,64 гривень

Суддя Дичко В.О.

Секретар судового засідання Жукова К.Д.

Представники:

від позивача: Данілін С.В., адвокат (ордер серії ВС № 1361315 від 11.04.2025)

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство «Ельпласт-Київ» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» про стягнення 2 884 196,64 гривень.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позову зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» неналежним чином виконало зобов`язання за договором поставки № 60 від 24.11.2017 щодо повної оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 904/1795/25 та призначено підготовче засідання на 06.05.2025 о 12:30 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2025 відкладено підготовче засідання у справі № 904/1795/25 на 22.05.2025 об 11:30 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2025 відкладено підготовче засідання у справі № 904/1795/25 на 05.06.2025 об 11:30 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2025 відкладено підготовче засідання у справі № 904/1795/25 на 12.06.2025 о 12:00 год.

12 червня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» проти позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач заявляє клопотання про поновлення строку на подачу відзиву. Указує, що адвокатом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» подавалось клопотання про надання йому доступу в підсистемі «Електронний суд» до матеріалів справи № 904/1795/25. Про те, що такий доступ надано, адвокат дізнався 05.06.2025 з телефонограми суду. Вважає, що про надання доступу до матеріалів справи № 904/1795/25 не міг дізнатись із технічних причин, не пов`язаних із волею представника відповідача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2025 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» про поновлення строку на подачу відзиву, поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» строк для подання відзиву на позовну заяву, прийнято відзив Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» на позовну заяву до розгляду, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання у справі № 904/1795/25 на 26.06.2025 об 11:30 год.

20 червня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшла відповідь на відзив.

Протокольною ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2025 задоволено усне клопотання представника Приватного підприємства «Ельпласт-Київ» про поновлення строку для подання та долучення до матеріалів справи доказів, поновлено позивачу строк для подання доказів та долучено до матеріалів справи № 904/1795/25 докази, подані Приватним підприємством «Ельпласт-Київ» разом із відповіддю на відзив.

Господарським судом Дніпропетровської області 26.06.2025 ухвалено провести підготовче провадження у справі № 904/1795/25 упродовж розумного строку та оголошено перерву до 07.08.2025 об 11:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2025 відкладено підготовче засідання у справі № 904/1795/25 на 26.08.2025 о 12:00 год.

26 серпня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі. Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» просить закрити провадження у справі № 904/1795/25 у зв`язку з відсутністю предмета спору. В обґрунтування відповідач зазначає, що станом на дату звернення з позовом (15.04.2025) у позивача не виникло право вимагати, а в Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» не було обов`язку сплатити вартість поставленого товару, яку Приватне підприємство «Ельпласт-Київ» просить стягнути в судовому порядку, оскільки позивачем не надано до суду будь-яких специфікацій та видаткових накладних, у яких указано строк сплати відповідачем за поставлений товар.

Протокольною ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2025 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» про закриття провадження у справі № 904/1795/25 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2025 закрито підготовче провадження у справі № 904/1765/25 та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 11.09.2025 о 12:30 год.

11 вересня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від Приватного підприємства «Ельпласт-Київ» надійшло клопотання про долучення доказів, в якому просить на підставі ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України долучити до матеріалів справи копії договору від 07.04.2025 про надання юридичних (адвокатських) послуг та акта наданих послуг від 11.09.2025 до договору від 07.04.2025 про надання юридичних (адвокатських) послуг.

11 вересня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшло клопотання, в якому просить здійснити розгляд справи № 904/1795/25, який призначений на 11.09.2025, без участі Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» та його представника. З позовною заявою не погоджується в повному обсязі та просить залишити її без задоволення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2025 задоволено усне клопотання представника Приватного підприємства «Ельпласт-Київ» про поновлення строку для подання доказів, поновлено Приватному підприємству «Ельпласт-Київ» строк для подання доказів, задоволено клопотання Приватного підприємства «Ельпласт-Київ» від 11.09.2025 про долучення доказів та долучено до матеріалів справи № 904/1795/25 докази, подані Приватним підприємством «Ельпласт-Київ» до суду 11.09.2025 року.

У судовому засіданні 11.09.2025 заслухано вступне слово представника позивача, присутнього в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, який підтримав позов та просив його задовольнити, а також оголошено перерву до 09.10.2025 о 10:00 год.

08 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшла заява, в якій просить здійснити розгляд справи № 904/1795/25, який призначений на 09.10.2025 о 10:00 год, без участі Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» та його представника. З позовною заявою не погоджується в повному обсязі та просить залишити її без задоволення.

У судовому засіданні 09.10.2025 за участю представника Приватного підприємства «Ельпласт-Київ», присутнього в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, досліджено матеріали справи № 904/1795/25 та оголошено перерву до 06.11.2025 о 10:00 год.

Представник позивача, присутній 06.11.2025 у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, підтримав позов та просив його задовольнити.

Відповідач явку 06.11.2025 уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

У порядку абз. 1 ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 06.11.2025 проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Дослідивши подані документи, заслухавши пояснення представника Приватного підприємства «Ельпласт-Київ», усебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування в даній справі є обставини укладення договору поставки, строк дії договору, умови поставки товару, умови оплати за товар, наявність/відсутність прострочення покупця.

24 листопада 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» (далі покупець) та Приватним підприємством «Ельпласт-Київ» (далі постачальник) укладено договір поставки № 60 (т. 1, а.с. 8-9, далі Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору згідно умов даного Договору постачальник, на підставі заявки покупця, зобов`язаний передати у власність останнього (поставити) труби поліетиленові та фасонні частини до них (далі товар), а покупець зобов`язаний прийняти та оплатити товар, згідно з умовами, передбаченими у специфікаціях та/або видаткових накладних, які складаються та направляються постачальником покупцю на підставі заявки останнього.

Відповідно до пункту 1.2 Договору передбачені п. 1.1 Договору заявки можуть надаватись покупцем постачальнику як в усній (за телефоном), так і у письмовій формі (факсом, на адресу електронної пошти або будь-яким іншим листом на поштову адресу постачальника).

Згідно з пунктом 1.3 Договору місце поставки товару узгоджується та зазначається сторонами у специфікації на поставку відповідної партії товару.

Згідно з пунктом 2.1 Договору номенклатура, кількість, якість (технічні вимоги), ціна, строк та умови оплати і поставки товару узгоджуються сторонами у відповідній специфікації та за бажанням сторін можуть зазначатись у видаткових накладних постачальника по кожній партії поставки товару.

Згідно з пунктом 2.2 Договору під партією товару в даному Договорі розуміється товар, що узгоджений сторонами у відповідній специфікації та переданий на умовах цього Договору згідно заявки покупця та видаткової накладної постачальника.

На підставі пункту 3.1 Договору постачальник зобов`язується поставити товар на умовах поставки, зазначених у специфікації та, за бажанням сторін, у видаткових накладних відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року. Якщо інше не зазначено у відповідній специфікації або видатковій накладній, товар за цим Договором поставляється на умовах DDP (склад покупця).

Згідно з пунктом 3.2 Договору термін поставки певної партії товару зазначається у відповідних специфікації та, за бажанням сторін, у видаткових накладних та, за необхідності, у рахунках-фактурах. У разі поставки товару відповідно до графіка графік оформлюється як додаток до цього Договору, що є його невід`ємною частиною.

Згідно з пунктом 3.3 Договору датою фактичної поставки товару вважається дата його вручення покупцю постачальником на підставі видаткової накладної.

Згідно з пунктом 3.5 Договору постачальник зобов`язується надати покупцю оригінали наступних документів:

а) рахунок-фактуру на конкретну партію товару;

б) видаткову накладну, оформлену відповідно до вимог цього Договору та чинного законодавства України, з обов`язковим зазначенням у ній одержувача товару;

в) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному чинним законодавством України, завірену електронним підписом уповноваженої особи постачальника та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних;

г) сертифікат якості (паспорти якості) товару;

д) специфікацію на конкретну партію товару.

Згідно з пунктом 3.7 Договору право власності на товар і ризик випадкового знищення або пошкодження товару переходить від постачальника до покупця з дати поставки товару, зазначеної в п. 3.3 Договору.

Відповідно до пункту 4.1 Договору загальна вартість договору визначається як сумарна вартість товару, поставка якого здійснюється згідно доданих до Договору видаткових накладних постачальника протягом терміну дії даного Договору.

На підставі пункту 4.2 Договору оплата покупцем товару здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на поточний рахунок постачальника, у строк та в порядку, що узгоджується сторонами та зазначається у специфікації та, за бажанням сторін, відповідній видатковій накладній.

Згідно з пунктом 4.3 Договору за згодою сторін можливий інший, ніж передбачений в п. 4.2 Договору, порядок оплати, якщо такий не суперечить чинному законодавству України і визначений відповідною специфікацією та/або видатковою накладною.

Згідно з пунктом 4.4 Договору датою оплати покупцем товару вважається дата списання коштів з розрахункового рахунку останнього.

Відповідно до пункту 5.1 Договору за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору сторони несуть відповідальність згідно норм чинного законодавства України та цього Договору.

Відповідно до пункту 6.1 Договору даний Договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін і скріплення їх печатками і діє до 31 грудня 2018 року.

Згідно з пунктом 6.2 Договору, якщо за 10 (десять) календарних днів до дати закінчення дії даного Договору жодна із сторін не повідомила письмову іншу сторону про своє бажання розірвати даний Договір, то останній вважається продовженим на 1 (один) календарний рік.

На підставі пункту 8.3 Договору при виникненні суперечок і розбіжностей між сторонами, що виникли з приводу виконання даного Договору, в тому випадку якщо їх не вдалося врегулювати шляхом переговорів, такі спори і розбіжності підлягають вирішенню в господарському суді відповідно до чинного законодавства України.

Позивач здійснив поставку товару за Договором, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними (т. 1, а.с. 27-36, 38-43, 46, 49, 51, 53-55, 57-60, 62-64):

- № 20 від 02.02.2018 про поставку труби водяної ПЕ 100 SDR17 d.355*21,1 литтєвої ДСТУ Б В.2.7-151:2008, у кількості 202,5 м та труби водяної ПЕ 100 SDR17 d.500*29,7 литтєвої 1,0 МПа ДСТУ Б В.2.7-151:2008, у кількості 202,5 м, загальною вартістю 838 685,34 грн (із ПДВ);

- № 108 від 17.05.2018 на поставку труби водяної ПЕ 100 SDR17 d.500*29,7 1,0 МПа ДСТУ Б В.2.7-151:2008, у кількості 200 м, загальною вартістю 557 126,40 грн (із ПДВ);

- № 244 від 30.07.2018 на поставку труби водяної ПЕ 100 SDR17 d.500*29,7 1,0 МПа ДСТУ Б В.2.7-151:2008, у кількості 121,5 м, загальною вартістю 343 789,12 грн (із ПДВ);

- № 245 від 18.12.2018 на поставку труби водяної ПЕ 100 SDR17 d.500*29,7 1,0 МПа ДСТУ EN 12201-2:2018, у кількості 270 м, загальною вартістю 763 975,80 грн (із ПДВ);

- № 7 від 11.04.2019 на поставку труби водяної ПЕ 100 SDR17 d.500*29,7 1,0 МПа ДСТУ Б В.2.7-151:2008, у кількості 200 м, загальною вартістю 565 908 грн (із ПДВ);

- № 69 від 04.03.2020 на поставку труби водяної ПЕ 100 SDR17 d.500*29,7 1,0 МПа ДСТУ EN 12201-2:2018, у кількості 270 м, загальною вартістю 586 721,88 грн (із ПДВ);

- № 390 від 25.08.2023 на поставку трійника рівностороннього ПЕ100 SDR 17 500, у кількості 3 штук, коліна зварного 45* 315 ПЕ100 SDR17, у кількості 4 штук, коліна зварного 45* 140 ПЕ100 SDR17, у кількості 8 штук, буртової втулки d.140 SDR 17, у кількості 5 штук, буртової втулки d.160 SDR 17, у кількості 6 штук, буртової втулки d.315 SDR 17, у кількості однієї штуки та буртової втулки d.225 SDR 17, у кількості 3 штук, загальною вартістю 76 826,64 грн (із ПДВ);

- № 427 від 11.09.2023 на поставку трійника рівностороннього ПЕ100 SDR 17 400, у кількості 2 штук, загальною вартістю 21 176,11 грн (із ПДВ);

- № 126 від 03.04.2024 на поставку труби водяної ПЕ 100 SDR17 d.160*9,5 1,0 МПа ДСТУ EN 12201-2:2018, у кількості 900 м, загальною вартістю 394 953,60 грн (із ПДВ);

- № 165 від 10.04.2024 на поставку переходу редукційного стик. SDR 17 160/110, у кількості однієї штуки, вартістю 645,78 грн (із ПДВ);

- № 217 від 04.06.2024 на поставку буртової втулки d.140 SDR 17, у кількості 5 штук, загальною вартістю 1 506 грн (із ПДВ);

- № 218 від 04.06.2024 на поставку труби водяної ПЕ 100 500*29,7 SDR17, у кількості 150 м, загальною вартістю 619 893 грн (із ПДВ);

- № 288 від 15.07.2024 на поставку буртової втулки d.160 мм sdr 17, у кількості 5 штук, загальною вартістю 1 644 грн (із ПДВ);

- № 294 від 24.07.2024 на поставку труби водяної ПЕ 100 SDR17 d.500*29,7 1,0 МПа ДСТУ EN 12201-2:2018, у кількості 200 м, загальною вартістю 924 960 грн (із ПДВ);

- № 308 від 26.07.2024 на поставку труби водяної ПЕ 100 SDR17 d.500*29,7 1,0 МПа ДСТУ EN 12201-2:2018, у кількості 100 м, загальною вартістю 462 480 грн (із ПДВ);

- № 321 від 02.08.2024 на поставку труби водяної ПЕ 100 SDR17 d.500*29,7 1,0 МПа ДСТУ EN 12201-2:2018, у кількості 200 м, загальною вартістю 924 960 грн (із ПДВ);

- № 322 від 02.08.2024 на поставку труби водяної ПЕ 100 SDR17 d.160*9,5 1,0 МПа ДСТУ EN 12201-2:2018, у кількості 600 м, загальною вартістю 329 184 грн (із ПДВ);

- № 366 від 23.08.2024 на поставку трійника рівнопрож. терм. 160, у кількості 2 штук, буртової втулки d.160 sdr 17, у кількості 6 штук, переходу редукційного термо 160/110, у кількості 2 штук, буртової втулки d.160 sdr 17, у кількості 10 штук, фланця вільного Ду 150 Ру=10 розточ. під 160 бурт, у кількості 6 штук, фланця вільного Ду 100 Ру=16 розточ. під 110 бурт, у кількості 10штук, загальною вартістю 25 479,36 грн (із ПДВ);

- № 367 від 23.08.2024 на поставку коліна стик. SDR 17 160, у кількості однієї штуки, коліна стик. SDR 11 160 90*, у кількості 2 штук, буртової втулки d.160 SDR 17, у кількості 2 штук, фланця вільного Ду 150 Ру=10 розточ. під 160 бурт, у кількості 2 штук, загальною вартістю 10 100,02 грн (із ПДВ);

- № 387 від 09.09.2024 на поставку труби водяної ПЕ 100 SDR11 d.500*45,4 1,6 МПа ДСТУ EN 12201-2:2018, у кількості 67,5 м та труби водяної ПЕ 100 SDR17 d.160*9,5 1,0 МПа ДСТУ EN 12201-2:2018, у кількості 700 м, загальною вартістю 829 548 грн (із ПДВ);

- № 537 від 18.12.2024 на поставку труби водяної ПЕ 100 SDR17 d.90*5,4 1,0 МПа ДСТУ EN 12201-2:2018, у кількості 50 м, труби водяної ПЕ 100 SDR17 d.110*6,6 1,0 МПа ДСТУ EN 12201-2:2018, у кількості 100 м, труби водяної ПЕ 100 SDR17 d.140*8,3 1,0 МПа ДСТУ EN 12201-2:2018, у кількості 100 м, труби водяної ПЕ 100 SDR17 d.160*9,5 1,0 МПа ДСТУ EN 12201-2:2018, у кількості 100 м, труби водяної ПЕ 100 SDR17 d.315*18,7 1,0 МПа ДСТУ EN 12201-2:2018, у кількості 24 м, коліна зварного 90* 140 ПЕ100 SDR17, у кількості 2 штук, коліна зварного 90* 355 ПЕ100 SDR17, у кількості однієї штуки, коліна зварного 60* 315 ПЕ100 SDR17, у кількості однієї штуки, коліна зварного 45* 315 ПЕ100 SDR17, у кількості 5 штук, загальною вартістю 194 826 грн (із ПДВ);

- № 535 від 19.12.2024 на поставку буртової втулки d.140 SDR 17, у кількості 3 штук та буртової втулки d.225 SDR 17, у кількості 5 штук, загальною вартістю 8 832 грн (із ПДВ);

- № 539 від 19.12.2024 на поставку трійника рівностороннього ПЕ100 SDR 17 400, у кількості 2 штук, загальною вартістю 22 512 грн (із ПДВ);

- № 15 від 20.01.2025 на поставку труби водяної ПЕ 100 SDR17 d.50*3,0 1,0 МПа ДСТУ EN 12201-2:2018, у кількості 100 м та труби водяної ПЕ 100 SDR17 d.75*4,5 1,0 МПа ДСТУ EN 12201-2:2018, у кількості 50 м, загальною вартістю 10 068 грн (із ПДВ);

- № 36 від 17.02.2025 на поставку трійника зварного 500 ПЕ100 сегм. 90* SDR 17, у кількості однієї штуки, вартістю 21 300 грн (із ПДВ);

- № 38 від 20.02.2025 на поставку буртової втулки SDR 11 140, у кількості 5 штук та буртової втулки d.160 SDR 17, у кількості 5 штук, загальною вартістю 5 076 грн (із ПДВ);

- № 43 від 21.02.2025 на поставку коліна стик. зварного SDR 17 140 90*, у кількості 2 штук, загальною вартістю 1 190,40 грн (із ПДВ);

- № 44 від 22.02.2025 на поставку труби водяної ПЕ 100 SDR11 d.500*45,4 1,6 МПа ДСТУ EN 12201-2:2018, у кількості 24 м, загальною вартістю 147 312 грн (із ПДВ);

- № 45 від 26.02.2025 на поставку коліна стик. зварного SDR 17 315 45*, у кількості 2 штук, загальною вартістю 7 560 грн (із ПДВ).

На оплату поставленого товару Приватне підприємство «Ельпласт-Київ» виставило відповідачу такі рахунки на оплату (т. 1, а.с. 11-26):

- № 10 від 10.01.2018 на суму 838 685,34 грн (із ПДВ);

- № 216 від 02.04.2018 на суму 1 114 252,80 грн (із ПДВ);

- № 428 від 13.06.2018 на суму 565 908 грн (із ПДВ);

- № 478 від 26.06.2018 на суму 434 160 грн (із ПДВ);

- № 567 від 19.07.2018 на суму 763 975,80 грн (із ПДВ);

- № 167 від 03.03.2020 на суму 586 721,88 грн (із ПДВ);

- № 996 від 29.08.2023 на суму 21 176,11 грн (із ПДВ);

- № 292 від 21.03.2024 на суму 394 953,60 грн (із ПДВ);

- № 355 від 05.04.2024 на суму 645,78 грн (із ПДВ);

- № 486 від 13.05.2024 на суму 619 893 грн (із ПДВ);

- № 553 від 30.05.2024 на суму 1 506 грн (із ПДВ);

- № 585 від 06.06.2024 на суму 10 100,02 грн (із ПДВ);

- № 618 від 17.06.2024 на суму 25 479,36 грн (із ПДВ);

- № 675 від 02.07.2024 на суму 2 312 400 грн (із ПДВ);

- № 680 від 02.07.2024 на суму 1 644 грн (із ПДВ);

- № 92 від 17.02.2025 на суму 6 266,40 грн (із ПДВ).

Позивач повідомляє, що Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» частково розрахувалось за поставлений товар, що підтверджується наданими до суду банківськими виписками по рахунку (т. 1, а.с. 65-130).

Приватне підприємство «Ельпласт-Київ» стверджує, що відповідач не сплатив за поставлений за Договором товар заборгованість у сумі 2 884 196,64 грн (т. 1, а.с. 5).

Позивач направив Товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» претензію № 12 від 20.01.2025 про стягнення 3 097 302 грн (т. 1, а.с. 10, 244-245) з проханням погасити суми боргу перед Приватним підприємством «Ельпласт-Київ» у сумі 3 097 302 гривень.

Позивач стверджує, що відповідач заборгованість у сумі 2 884 196,64 грн за Договором не сплатив, що стало причиною виникнення спору і звернення з позовом до суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» не погоджується з позовною заявою та вважає її такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідач указує, що Приватне підприємство «Ельпласт-Київ» не надало належних та достатніх доказів, що підтверджують факт виникнення обов`язку Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» щодо оплати поставленого товару, момент виникнення такого обов`язку та факт прострочення покупця.

Звертає увагу, що до позову додано лише копії видаткових накладних та рахунків-фактур, але не додано податкових накладних, сертифікатів (паспортів) якості товару, специфікацій на конкретні партії товару та не підтверджено факт передачі зазначених документів відповідачу.

На думку Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта», через відсутність специфікацій неможливо визначити строк оплати, оскільки Договором передбачено, що строк оплати встановлюється у специфікаціях. Звертає увагу, що позивач указав, що специфікації до Договору сторонами не підписувались.

Таким чином, відповідач вважає, що Приватне підприємство «Ельпласт-Київ» не виконало в повному обсязі зобов`язання за Договором, оскільки не надало покупцю повний пакет документів, перелік яких передбачено в пункті 3.5 Договору. Оскільки обов`язок оплати товару пов`язаний із отриманням повного пакета документів, невиконання цього обов`язку позивачем дає підстави Товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» зупинити виконання свого зобов`язання з оплати поставленого товару.

Зауважує, що до позовної заяви Приватне підприємство «Ельпласт-Київ» не долучило докази направлення претензії № 12 від 20.01.2025 на адресу відповідача.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» вважає позов недоведеним, оскільки не надано повний пакет документів, що визначають строки оплати, відсутні специфікації, що робить неможливим визначення строку виконання грошових зобов`язань. Позивач не виконав своє зобов`язання щодо надання повного пакета документів (зустрічне виконання зобов`язання). Не доведено факт пред`явлення претензії. Відсутні докази прострочення покупця. Наявні ознаки прострочення кредитора, що відстрочує обов`язок відповідача сплатити кошти за поставлений товар.

Приватне підприємство «Ельпласт-Київ» не погоджується з доводами Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта». Повідомляє, що специфікації до Договору сторонами не складались (не підписувались), а на кожну партію товару оформлені видаткові накладні, в яких не зазначено строк оплати. Указані видаткові накладі підписані сторонами, тому повинна застосовуватись загальна норма ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України.

Звертає увагу на лист відповідача № 455 від 29.10.2024 (т. 1, а.с. 9а), в якому генеральний директор Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» зазначає про заборгованість перед позивачем у сумі 3 232 552 гривні.

Зауважує, що претензія № 12 від 20.01.2025 (т. 1, а.с. 10, 245) направлена через месенджер WhatsApp на телефон менеджера відповідача (т. 1, а.с. 244), який здійснював замовлення товару та займався його отриманням.

Крім того, повідомляє, що 12.06.2025 на адресу офіційної електронної пошти та на поштову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» повторно направлена вимога про оплату заборгованості в сумі 2 884 196,64 грн (т. 1, а.с. 246-249).

Позивач указує, що згідно зі встановленим Податковим кодексом України обов`язком щодо реєстрації податкових накладних за Договором зареєстровані податкові накладні на всю суму поставленого товару (т. 1, а.с. 205-243).

Приватне підприємство «Ельпласт-Київ» стверджує, що Договором не передбачено, що строк оплати за товар ставиться в залежність від передачі постачальником покупцю оригіналів документів, зазначених у п. 3.5 Договору.

Звертає увагу, що відповідач не повертав товар, не звертався до позивача із претензіями щодо кількості та якості поставленого товару або відсутності належних товаросупровідних документів на товар, а тому Приватне підприємство «Ельпласт-Київ» вважає доводи Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» про ненастання строку оплату надуманими і наполягає, що у відповідача наступив обов`язок з оплати поставленого товару, що є підставою для стягнення 2 884 196,64 гривень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються загальними положеннями про договір поставки.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Положеннями ст. 692 Цивільного кодексу України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу (поставки). Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом установлено, що згідно з пунктом 4.2 Договору оплата покупцем товару здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на поточний рахунок постачальника, у строк та в порядку, що узгоджується сторонами та зазначається у специфікації та, за бажанням сторін, відповідній видатковій накладній.

Поставка товару підтверджується оформленими належним чином видатковими накладними, в яких не визначено строк оплати.

Матеріали справи не містять доказів того, що Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» відмовлялось від отримання товару чи від оплати за поставлений товар.

Аналіз приписів ст.ст. 655, 692, ч. 1 ст. 697, ст. 712 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку, що обов`язком продавця є передання товару у власність покупцеві, який, у свою чергу, зобов`язується сплатити за товар певну грошову суму.

Правовідносини купівлі-продажу (поставки) зумовлюють перехід права власності на товар від продавця (постачальника) до покупця в момент передання товару покупцеві. При цьому законодавцем визначено можливість збереження товару за продавцем (постачальником) до оплати товару або настання інших обставин, якщо про таке сторони домовились при укладенні договору купівлі-продажу (поставки).

Представники відповідача, проставляючи свої підписи у видаткових накладних, підтвердили отримання товару, тому в Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» виникло зустрічне зобов`язання щодо оплати поставленого товару.

Таким чином, обов`язок відповідача покупця оплатити вартість поставленого йому позивачем постачальником товару виник у силу закону.

У матеріалах справи також відсутні докази того, що Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» повернуло товар Приватному підприємству «Ельпласт-Київ». Факти прийняття товару без будь-яких зауважень та претензій підтверджуються підписами уповноважених осіб відповідача на видаткових накладних.

Судом установлено, що претензія № 12 від 20.01.2025 (т. 1, а.с. 10, 245) направлялась за допомогою месенджера WhatsApp на телефон менеджера Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» (т. 1, а.с. 244), який здійснював замовлення товару та займався його отриманням, а також 12.06.2025 додатково надсилалась повторна вимога про сплату заборгованості в сумі 2 884 196,64 грн на адресу електронної пошти відповідача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (відповідь № 1303164 від 17.04.2025, т. 1, а.с. 134-135), та засобами поштового зв`язку (т. 1, а.с. 246-249).

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч.ч. 1, 3 ст. 74, ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену у процесуальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає у правовідносинах, у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, що мають значення для справи.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» не надало до суду докази оплати заборгованості за Договором у сумі 2 884 196,64 гривень.

Ураховуючи відсутність доказів оплати в повному обсязі поставленого за Договором товару, докази, надані позивачем на підтвердження заборгованості в сумі 2 884 196,64 грн є більш вірогідними, тому позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, Приватне підприємство «Ельпласт-Київ» просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 30 000 грн (а.с. 2).

На підтвердження надання адвокатом Даніліним Сергієм Володимировичем професійної правничої (правової) допомоги позивачу до суду подано ордер серії ВС № 1361315 від 11.04.2025 (т. 2, а.с. 18), договір від 07.04.2025 про надання юридичних (адвокатських) послуг (т. 2, а.с. 20) та акт наданих послуг від 11.09.2025 до договору від 07.04.2025 року про надання юридичних (адвокатських) послуг (т. 2, а.с. 19).

07 квітня 2025 року між Адвокатським об`єднанням «Де Лекс» (далі виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ельпласт-Київ» (, далі замовник) укладено договір про надання юридичних (адвокатських) послуг (т. 2, а.с. 20, далі Договір від 07.04.2025 року).

На підставі пункту 1 Договору від 07.04.2025 відповідно до умов цього договору виконавець приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу замовнику в справі по стягненню з ТОВ ВКФ «Велта» (далі боржник) на користь замовника заборгованості по договору поставки № 60 від 24.11.2017 року.

Правничою допомогою відповідно до даного договору є в тому числі, але не виключно: попереднє опрацювання матеріалів; аналіз законодавства та судової практики, яка склалася щодо подібних спорів; надання консультацій замовнику; вибір та формування правової позиції щодо захисту інтересів замовника; надання консультацій з питань господарського і господарського процесуального законодавства та іншого законодавства, що регулює спірні правовідносини з ТОВ ВКФ «Велта»; підготовка позову з додатками; підготовка заяв, скарг, запитів, клопотань, заперечення, відповідь на відзив на позовну заяву, додаткових пояснень тощо; представництво інтересів замовника в суді; вчинення усіх інших необхідних цій для належного представництва інтересів замовника в суді; надання інших видів правничої допомоги, що стосуватиметься справи за позовом ТОВ «Ельпласт-Київ» до ТОВ ВКФ «Велта» про стягнення боргу но договору поставки № 60 від 24.11.2017 року.

Згідно з пунктом 2.1 Договору від 07.04.2025 відповідно до предмета цього договору виконавець приймає на себе наступні зобов`язання:

2.1.1 надавати послуги, передбачені предметом цього договору, належним чином;

2.1.2 не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про замовника:

2.1.3 за вимогою замовника надати останньому звіт про виконану роботу.

Згідно з пунктом 2.2 Договору від 07.04.2025 відповідно до предмета цього договору замовник приймає на себе наступні зобов`язання:

2.2.1 для належного виконання виконавцем умов цього договору невідкладно надавати виконавцю вичерпну інформацію та усі документи, що стосуються питань, правові послуги по яких виконавець зобов`язаний надати замовнику за цим договором;

2.2.2 негайно повідомляти виконавця про отримані від судів, органів державної виконавчої служби, інших підприємств, установ, організацій чи осіб ухвали, постанови, рішення чи інші документи, що стосуються питань, правові послуги по яких виконавець зобов`язаний надати замовнику за цим договором;

2.2.3 проводити оплату за надані виконавцем послуги у відповідності до умов цього договору;

2.2.4 не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про виконавця;

2.2.5 на вимогу виконавця видати довіреності його працівникам для представництва інтересів замовника при наданні правових послуг, що є предметом цього договору.

Згідно з пунктом 3.1 Договору від 07.04.2025 за домовленістю сторін гонорар за надання правничих послуг, передбачених п. 1.1 (в суді першої інстанції) є фіксованим та складає 30000 грн та не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого виконавцем.

На підставі пункту 3.3 Договору від 07.04.2025 оплата послуг виконавця здійснюється замовником на протязі 6-х (шістьох) календарних місяців з моменту підписання замовником та виконавцем відповідного акта наданих послуг.

Згідно з пунктом 3.4 Договору від 07.04.2025 факт надання послуг підтверджується актом наданих послуг.

Відповідно до пункту 3.5 Договору від 07.04.2025 оплата за надані послуги здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця або іншим не забороненим законодавством способом.

Згідно з пунктом 4.4 Договору від 07.04.2025 строк дії договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до моменту повного виконання ними взятих на себе зобов`язань.

11 вересня 2025 року сторонами підписано та скріплено печатками акт наданих послуг до договору від 07.04.2025 року про надання юридичних (адвокатських) послуг (т. 2, а.с. 19, далі Акт).

Відповідно до Акта надані такі послуги вартістю 30 000 грн (без ПДВ): попереднє опрацювання матеріалів; аналіз законодавства та судової практики, яка склалася щодо подібних спорів; надання консультацій замовнику; вибір та формування правової позиції щодо захисту інтересів замовника; надання консультацій з питань господарського і господарського процесуального законодавства та іншого законодавства, що регулює спірні правовідносини з ТОВ ВКФ «Велта»; відповідь на відзив; представництво інтересів замовника в суді; вчинення усіх інших необхідних дій для належного представництва інтересів замовника в суді.

Сторони одна до одної претензій не мають.

Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд також зауважує, що ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не визначає конкретного складу відомостей, що мають бути вказані в детальному описі робіт (наданих послуг), обмежуючись лише посиланням на те, що певний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Таким чином, учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Аналогічний правовий висновок викладено в п.п. 143-145 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд має право покласти на відповідача лише ті судові витрати, які є обґрунтованими, неминучими, співмірними та розумними (розумно необхідними).

Фактори, що повинні братися судом до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, включають в себе:

1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення клієнта; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення клієнта; необхідність досвіду для його успішного завершення;

2) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт;

3) досягнення за результатами виконання доручення клієнта позитивного результату, якого бажає клієнт;

4) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.

Жодний із названих факторів не має самодостатнього значення; вони підлягають урахуванню у взаємозв`язку з обставинами кожного конкретного випадку.

На підставі ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати на професійну правничу (правову) допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої (правової) допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи понесені такі витрати фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такий правовий висновок викладено в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п.п. 24, 48 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268 рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014, заява № 19336/04).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, додатковій постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, постановах Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 20.12.2022 у cправі № 910/6310/21, від 12.01.2023 у cправі № 911/272/21, додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2023 у справі №910/6310/21.

При оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката суд застосовує низку критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність) та досліджує докази на підтвердження таких критеріїв.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу (правову) допомогу є оціночною категорією, яка в кожному конкретному випадку (в кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, наданих на підтвердження понесення таких витрат, обсягу наданих послуг з професійної правничої (правової) допомоги, їх вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Отже, з урахуванням конкретних обставин, суд може обмежити заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу (правову) допомогу, з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

На підставі вищевикладеного, враховуючи право суду не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу (правову) допомогу, беручи до уваги баланс інтересів сторін, з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 20 000 гривень.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в сумі 43 262,95 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Приватного підприємства «Ельпласт-Київ» до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» про стягнення 2 884 196,64 грн задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Велта» (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Глинки, буд. 7, поверх 6, ) на користь Приватного підприємства «Ельпласт-Київ» (25015, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 2В, ) заборгованість за договором поставки № 60 від 24.11.2017 у сумі 2 884 196,64 грн (два мільйони вісімсот вісімдесят чотири тисячі сто дев`яносто шість гривень 64 копійки), судовий збір у сумі 43 262,95 грн (сорок три тисячі двісті шістдесят дві гривні 95 копійок), витрати на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 20 000 грн (двадцять тисяч гривень 00 копійок).

3. У задоволенні решти заявлених витрат на професійну правничу (правову) допомогу відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 17.11.2025.

Суддя В.О. Дичко