ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2025 р. Справа № 917/373/18(917/1794/25)

Суддя Господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод", 36009, м. Полтава, вул. Зіньківська, 57, ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Полтавський автоагрегатний завод", 36009, м. Полтава, вул. Зіньківська, 57, ,

про стягнення грошових коштів

в межах справи № 917/373/18

за заявою Публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод", м.Полтава, вул.Зіньківська, 57, ідент. код 00232124

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Полтавської області № 917/373/18 від 15.01.2019 року (суддя Іванко Л.А.) Публічне акціонерне товариство "Полтавський автоагрегатний завод" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Розпорядженням керівника апарату суду 31.05.2023 року № 79 на підставі п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 917/373/18 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 у відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2023 року справу № 917/373/18 розподілено судді Білоусову С.М.

Суддя Білоусов С.М., ухвалою від 06.06.2023 року, прийняв справу № 917/373/18 до свого провадження.

Публічне акціонерне товариство "Полтавський автоагрегатний завод" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Авраменка Ігора Миколайовича звернулось до Господарського суду Полтавської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Полтавський автоагрегатний завод" про стягнення заборгованості за договором оренди цілісного майнового комплексу від 01.03.2019 року, а саме: 8 748 977,40 боргу по орендних платежах, 10 730 155,51 грн. відшкодування електроенергії, 1 292 240,66 грн. інфляційного збільшення, 328 999,92 грн. 3% річних та 249 836,07 грн. пені.

Крім того, у поданій позовній заяві ліквідатор просив суд відстрочити сплату судового збору в розмірі 320 253,14 грн. за подання позову до ухвалення судового рішення у даній справі.

Суд, ухвалою від 25.09.2025 року, відмовив у задоволенні клопотання ліквідатора Публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод" про відстрочення сплати судового збору, позовну заяву від 19.09.2025 року (вх. № 1863/25) про стягнення заборгованості залишив без руху та надав заявнику строк 10 (десять) календарних днів для усунення недоліків шляхом подання доказів сплати судового збору у розмірі 170 801,68 грн.

03.10.2025 року від Публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Авраменка Ігора Миколайовича надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 12662) до якої долучено платіжну інструкцію № 57 від 30.09.2025 року про сплату судового збору у розмірі 170 801,68 грн.

За приписами ч. 3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Згідно п. 2 статті 7 Кодексу України з питань банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи зазначене, суд ухвалою від 09.10.2025 року прийняв справу № 917/373/18(917/1794/25) до свого провадження та постановив здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що ТОВ "Торговий дім "Полтавський автоагрегатний завод" не виконало умови визначені в Договорі оренди цілісного майнового комплексу від 01.03.2019 року, а тому має заборгованість у розмірі 8 748 977,40 боргу по орендних платежах, 10 730 155,51 грн. відшкодування електроенергії, 1 292 240,66 грн. інфляційного збільшення, 328 999,92 грн. 3% річних та 249 836,07 грн. пені.

21.10.2025 року від відповідача надійшов відзив № 261/42 (вх. № 13517), у якому останній позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у ній докази, суд встановив наступне.

Між ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" (Орендодавець) та ТОВ "Торговий дім "Полтавський автоагрегатний завод" (Орендар) укладено Договір оренди цілісного майнового комплексу ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод", що знаходиться за адресою: 36009, м. Полтава, вул. Зіньківська, 57 зі строком оренди до 31.12.2019 року з можливістю пролонгацією строку дії договору (далі по тексту Договір).

Відповідно до :

- Додаткової угоди до Договору оренди цілісного майнового комплексу ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" від 01.03.2019 року, укладеної 31.12.2019 року, строк дії Договору продовжено до 31.12.2020 року;

- Додаткової угоди до Договору оренди цілісного майнового комплексу ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" від 01.03.2019 року, укладеної 31.12.2020 року, строк дії Договору продовжено до 31.12.2021 року;

- Додаткової угоди до Договору оренди цілісного майнового комплексу ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" від 01.03.2019 року, укладеної 31.12.2021 року, строк дії Договору продовжено до 31.12.2022 року;

- Додаткової угоди до Договору оренди цілісного майнового комплексу ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" від 01.03.2019 року, укладеної 31.12.2022 року, строк дії Договору продовжено до 31.12.2023 року;

- Додаткової угоди до Договору оренди цілісного майнового комплексу ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" від 01.03.2019 року, укладеної 31.12.2023 року, строк дії Договору продовжено до 31.12.2024 року;

- Додаткової угоди до Договору оренди цілісного майнового комплексу ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" від 01.03.2019 року, укладеної 31.12.2024 року, строк дії Договору продовжено до 31.12.2025 року.

Розмір щомісячної орендної плати по Договору складає 400 000,00 грн. (п. 6.1 Договору).

Відповідно до Додаткової угоди до Договору оренди цілісного майнового комплексу ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" від 01.03.2019 року, укладеної 01.02.2024 року, розмір щомісячної орендної плати по Договору з 01.02.2024 р. становить 240 000,00 грн.

Орендар щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця сплачує орендну плату на рахунок Орендодавця згідно виставленого Орендодавцем рахунку (п. 6.3 Договору).

Орендар повинен сплачувати орендну плату відповідно до умов договору (п. 4.1 Договору).

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 14.02.2023 року по справі № 917/373/18(917/1519/22) вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Полтавський автоагрегатний завод" (адреса місцезнаходження: 36009, м. Полтава, вул. Зіньківська, 57, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод" (адреса місцезнаходження: 36009, м. Полтава, вул. Зіньківська, 57, ) 6 258 086,40 грн. заборгованість по орендній платі; 3 113 204,33 грн. відшкодування електроенергії; 1 107 644,02 грн. інфляційних витрат; 137 219,75 грн. 3% річних; 784 001,57 грн. пені та 85501,16 грн. витрат зі сплати судового збору.

Вказана заборгованість була стягнена за період з 01.05.2021 року по 30.09.2022 року по орендним платежам; та за період з 01.03.2022 року по 30.09.2022 року по відшкодуванню електроенергії.

По даному рішенню суду в добровільному порядку Відповідачем погашено борг у розмірі: по орендним платежам - 6 258 086,40 грн. (в повному обсязі) по відшкодуванню електроенергії - 3 113 204,33 грн. (в повному обсязі). Інша заборгованість не погашалася.

Позивач взяті на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, що підтверджується актами здачі-приймання робіт.

Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом свої прав з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Полтавський автоагрегатний завод" 8 748 977,40 боргу по орендних платежах, 10 730 155,51 грн. відшкодування електроенергії, 1 292 240,66 грн. інфляційного збільшення, 328 999,92 грн. 3% річних та 249 836,07 грн. пені.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

У відповідності до ст. 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (ч. 1 ст. 286 ГК України).

Частинами 1 та 4 ст. 285 ГК України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до Додаткової угоди до Договору оренди цілісного майнового комплексу від 01.03.2019, укладеної 01.02.2024 року, розмір щомісячної орендної плати по Договору з 01.02.2024 року становить 240 000,00 грн.

Орендар щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця сплачує орендну плату на рахунок Орендодавця згідно виставленого Орендодавцем рахунку (п. 6.3 Договору).

Орендар повинен сплачувати орендну плату відповідно до умов договору (п. 4.1 Договору).

Докази надання послуг позивачем підтверджуються такими документами:

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.10.2022 року № 178 та рахунок на оплату від 31.10.2022 року № 177 на суму 400 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 29.11.2022 року № 199 та рахунок на оплату від 29.11.2022 року № 196 на суму 400 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.12.2022 року № 221 та рахунок на оплату від 31.12.2022 року № 217 на суму 400 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.01.2023 року № 4 та рахунок на оплату від 31.01.2023 року № 2 на суму 400 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 28.02.2023 року № 26 та рахунок на оплату від 28.02.2023 року № 22 на суму 400 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.03.2023 року № 48 та рахунок на оплату від 31.03.2023 року № 42 на суму 400 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.04.2023 року № 71 та рахунок на оплату від 30.04.2023 року № 63 на суму 400 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.05.2023 року № 93 та рахунок на оплату від 31.05.2023 року № 85 на суму 400 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 26.06.2023 року № 113 та рахунок на оплату від 26.06.2023 року № 104 на суму 400 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.07.2023 року № 135 та рахунок на оплату від 31.07.2023 року № 124 на суму 400 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.08.2023 року № 179 та рахунок на оплату від 31.08.2023 року № 167 на суму 400 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.09.2023 року № 205 та рахунок на оплату від 30.09.2023 року № 191 на суму 400 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.10.2023 року № 209 та рахунок на оплату від 31.10.2023 року № 195 на суму 400 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 28.11.2023 року № 235 та рахунок на оплату від 28.11.2023 року № 220 на суму 400 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 22.12.2023 року № 261 та рахунок на оплату від 22.12.2023 року № 245 на суму 400 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.01.2024 р. № 1 та рахунок на оплату від 31.01.2024 р. № 3 на суму 400 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 26.02.2024 р. № 27 та рахунок на оплату від 26.02.2024 р. № 4 на суму 240 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 25.03.2024 р. № 53 та рахунок на оплату від 25.03.2024 р. № 5 на суму 240 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.04.2024 р. № 78 та рахунок на оплату від 30.04.2024 р. № 6 на суму 240 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.05.2024 р. № 127 та рахунок на оплату від 30.05.2024 р. № 7 на суму 240 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.06.2024 р. № 152 та рахунок на оплату від 30.06.2024 р. № 8 на суму 240 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.07.2024 р. № 178 та рахунок на оплату від 30.07.2024 р. № 9 на суму 240 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.08.2024 р. № 204 та рахунок на оплату від 30.08.2024 р. № 10 на суму 240 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 27.09.2024 р. № 230 та рахунок на оплату від 27.09.2024 р. № 11 на суму 240 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.10.2024 р. № 256 та рахунок на оплату від 30.10.2024 р. № 12 на суму 240 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 29.11.2024 р. № 282 та рахунок на оплату від 29.11.2024 р. № на суму 240 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.12.2024 р. № 308 та рахунок на оплату від 31.12.2024 р. № 10 на суму 240 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 29.01.2025 р. № 23 та рахунок на оплату від 29.01.2025 р. № 11 на суму 240 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 28.02.2025 р. № 48 та рахунок на оплату від 28.02.2025 р. № 12 на суму 240 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.03.2025 р. № 73 та рахунок на оплату від 31.03.2025 р. № 13 на суму 240 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.04.2025 р. № 99 та рахунок на оплату від 30.04.2025 р. № 14 на суму 240 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 29.05.2025 р. № 125 та рахунок на оплату від 29.05.2025 р. № 15 на суму 240 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.06.2025 р. № 152 та рахунок на оплату від 30.06.2025 р. № 16 на суму 240 000,00 грн.

Всього за період з 01.10.2022 року по 30.06.2025 року було надано послуг по оренді на загальну суму 10 480 000,00 грн.

Оплата по рахунках № 178 від 31.10.2022 року, № 199 від 29.11.2022 року, № 221 від 31.12.2022 року, № 4 від 31.01.2023 року надійшла в повному обсязі, за № 26 від 28.02.2023 року у розмірі 131 022,60 грн. (залишок неоплаченої суми склав 268 977,40 грн).

Загальна суму оплати - 1 731 022,60 грн.

Загальна сума боргу станом на 30.06.2025 р. становить - 8 748 977,40 грн.

Станом на 31.10.2024 року та 30.06.2025 року сторонами підписано Акти звірки взаємних розрахунків.

Також відповідно до Додаткової угоди № 1 від 14.03.2019 року до Договору оренди ЦМК: п. 4.2 Договору викладено в наступній редакції «Оренда зобов`язується самостійно укладати угоди на надання комунальних послу та сплачувати витрати на оплату комунальних послу (водопостачання та водовідведення, розподіл природного газу, електроенергію, опалення, послуги зв`язку та інше) згідно діючих розцінок та укладених договорів. Якщо з певних причин договір не укладений, вчасно відшкодовувати витрати на оплату комунальних та інших послуг на утримання приміщення та прибудинкової території (водопостачання та водовідведення, розподіл природного газу, електроенергію, опалення, послуги зв`язку та інше) згідно діючих розцінок та укладених Орендодавцем договорів».

Згідно умов Додаткової угоди № 2 від 19.04.2019 року до Договору оренди ЦМК: Договір доповнено пунктом 4.7: «Відшкодування витрат на утримання технологічних електричних мереж основного споживача, які спільно використовуються з ПАТ "Полтаваобленерго" для передачі електричної енергії власної та користувачам - субспоживачам, населенню та у мережі філії ПАТ "Полтаваобленерго" відшкодовуються Орендодавцем Орендарю згідно виставленого рахунку з додаванням кошторису витрат».

Станом на 31.10.2024 року, відповідно до умов вищевказаних Додаткових угод, борг по відшкодуванню оплати електроенергії Орендарем становить 10 730 155,51 грн., що підтверджується наступним:

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.08.2023 р. № 181 та рахунок на оплату від 31.08.2023 р. № 7 на суму 1 809 842,27 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.09.2023 р. № 208 та рахунок на оплату від 30.09.2023 р. № 6 на суму 1 429 132,64 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.10.2023 р. № 234 та рахунок на оплату від 31.10.2023 р. № 5 на суму 1 762 266,53 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.11.2023 р. № 260 та рахунок на оплату від 30.11.2023 р. № 4 на суму 1 946 925,21 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 15.12.2023 р. № 262 та рахунок на оплату від 15.12.2023 р. № 2 на суму 1 200 000,00 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.12.2023 р. № 263 та рахунок на оплату від 31.12.2023 р. № 3 на суму 184 117,42 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.01.2023 р. № 26 та рахунок на оплату від 31.01.2023 р. № 14 на суму 1 909 636,82 грн.;

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 29.02.2024 р. № 52 та рахунок на оплату від 29.02.2024 р. № 13 на суму 1 626 819,96 грн.;

За період з 01.08.2023 р. по 29.02.2024 р. всього надано рахунки до сплати на суму 10 730 155,51 грн. Оплата по вказаних рахунках відсутня.

Станом на 08.03.2024 року та 30.06.2025 року сторонами підписано Акти звірки взаємних розрахунків.

Відповідно до вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Станом на дату розгляду справи відповідач не надав суду належних та допустимих доказів повного та належного виконання зобов`язання за договором оренди.

За викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача 8 748 977,40 грн. боргу за оренду та 10 730 155,51 грн. боргу за відшкодування електроенергії.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За порушення строків оплати за надані послуги, позивач просить суд стягнути з відповідача 1 292 240,66 грн. інфляційного збільшення, 328 999,92 грн. 3% річних та 249 836,07 грн. пені.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку, наданого розрахунку, суд встановив, що позивачем правомірно нараховано 1 292 240,66 грн. інфляційного збільшення, 328 999,92 грн. 3% річних.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення зобов`язання. (ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України).

Частиною 2 статті 551 ЦК України встановлено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань підлягають стягненню штрафні санкції у вигляді пені, розмір якої повинен визначатися обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами та узгоджуватися в договорі, а такої згоди сторонами досягнуто не було.

Приймаючи до уваги, що Договором від 01.03.2019 року відповідальність сторін у вигляді пені не визначено, а тому і розмір пені не було встановлено, то у позивача відсутні правові підстави для нарахування до стягнення з відповідача пені в розмірі 249 836,07 грн.

Таким чином, в цій частині у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст.130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, 50% судового бору у розмірі 84 401,49 грн, у зв`язку з частковим задоволенням позову, підлягають поверненню позивачу з бюджету відповідно до статті 129 ГПК України, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 130 ГПК України, якою визначено право позивача на повернення 50 відсотків судового збору, зокрема, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, яке було реалізоване відповідачем.

Витрати зі сплати інших 50 відсотків судового збору у розмірі 84 401,49 грн покладаються на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Полтавський автоагрегатний завод" (36009, м. Полтава, вул. Зіньківська, 57, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод" (36009, м. Полтава, вул. Зіньківська, 57, ) 18 748 977,40 боргу по орендних платежах, 10 730 155,51 грн. відшкодування електроенергії, 1 292 240,66 грн. інфляційного збільшення, 328 999,92 грн. 3% річних та витрати по сплаті судового збору в сумі 84 401,49 грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Повернути позивачу - Публічному акціонерному товариству "Полтавський автоагрегатний завод" (36009, м. Полтава, вул. Зіньківська, 57, ) з Державного бюджету України 84 401,49 грн судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви платіжною інструкцією № 57 від 30.09.2025 року.

5. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено та підписано 14.11.2025 року.

Суддя Білоусов С. М.