ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2025 р. Справа№ 910/10912/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Ходаківської І.П.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 20.10.2025:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2025

у справі № 910/10912/23 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Акціонерного товариства "Укpнaфта"

про стягнення 152 002 237,46 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 16.01.2025 у справі №910/10912/23 у задоволенні заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 573 050,45 грн відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2025 у справі №910/10912/23 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 573 050,45 грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції, залишив поза увагою, поважність причин не надання Оператор ГТС орієнтовного розрахунку витрат у позовній заяві, оскільки під час звернення із позовом, представництво у суді здійснювали юристи (наймані працівники) Оператора ГТС, і відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвокатів не планувалося.

Також скаржник зазначає, що помилковим є посилання суду першої інстанції, як підстави для відмови у задоволенні заяви позивача, що понесення сторонами витрат у суді апеляційної інстанції, має вирішувати тільки суд апеляційної інстанції.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу, письмові пояснення та клопотання учасників апеляційного провадження

14.03.2025 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаружване додаткове рішення у відповідній частині залишити без змін.

У своєму відзиві відповідач заявляє про неспівмірність заявлених позивачем до стягнення судових витрат обсягу роботи, складності справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг). Заявлені позивачем до стягнення з ПАТ «УКРНАФТА» витрати на послуги адвокатів є неспіврозмірними у порівнянні з цінами на адвокатські послуги, визначеними на законодавчому рівні. Як державна гарантія обґрунтованим визначено розмір вартості послуг адвоката на рівні не вище 151,40 грн/за годину (абзац третій пункт 2 Методики обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 р. № 465). Усереднена ставка адвокатів АО «ЕСКВАЙРС» 9 260, 00 грн у 80 (!) разів перевищує ставку адвокатів, яким держава компенсує вартість адвокатських послуг, наданих в порядку реалізації державної гарантії на безоплатну правничу допомогу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів: Суліма В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2025 у справі № 910/10912/23. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 у справі №910/10912/23. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 17.03.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2025 у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Укpнaфта" про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду в складі: головуючого судді - Майданевича А.Г., суддів Суліма В.В., Коротун О.М. від розгляду справи №910/10912/23 - відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2025 заяву суддів Майданевича А.Г., Суліма В.В., Коротун О.М. про самовідвід у справі №910/10912/23 - задоволено. Матеріали справи №910/10912/23 передано на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів відповідно до ст. 32 ГПК України.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2025, у зв`язку задоволення відводу (самовідводу) суддів Майданевич А.Г., Коротун О.М., Сулім В.В., для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2025 прийнято справу №910/10912/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2025 до провадження колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О. суддів - Гаврилюк О.М., Ходаківська І.П. Розгляд справи №910/10912/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2025 призначено на 06.08.2025.

У судових засіданнях неодноразово оголошувались перерви.

У судовому засіданні 15.10.2025 оголошено перерву до 20.10.2025.

Позиції учасників справи, явка представників сторін у судове засідання

Представники позивача та відповідача з`явилися у судове засідання 20.10.2025 та надали свої пояснення по суті апеляційної скарги.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі також - позивач, ТОВ Оператор газотранспортної системи України") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укpнaфта" (далі також - відповідач, ПАТ "Укpнaфта") про стягнення 152 002 237,46 грн, з яких 104 691 455,67 грн основного боргу, 13 387 518,98 грн пені, 29 189 399,97 грн інфляційних втрат, 3% річних на суму 4 733 862,84 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором транспортування природного газу № від 14.11.2019 в частині своєчасної сплати вартості перевищення договірної потужності за липень-грудень 2020 року, лютий 2021 року - грудень 2022 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 у справі №910/10912/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" до Публічного акціонерного товариства "Укpнaфта" про стягнення 152002237,46 грн, задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 104691455,67 грн основної заборгованості, 29189399,97 грн інфляційних втрат, 4733862,84 грн 3% річних, 6693759,49 грн пені, 939400,00 грн витрат по сплаті судового збору та 2684,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2023 у справі №910/10912/23, в іншій частині позову відмовлено.

В ході розгляду справи, а саме 16.04.2024 від позивача надійшли пояснення щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат у справі №910/10912/23 та детального опису робіт (наданих послуг), в яких позивач просить поновити йому процесуальний строк на подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу, долучити до матеріалів справи ці пояснення та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи №910/10912/23, а також детальний опис робіт (наданих послуг) та врахувати ці документи при вирішенні справи, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у суді першої інстанції, що пов`язані із розглядом справи №910/10912/23.

22.07.2024 від відповідача надійшли заперечення на вказані пояснення позивача.

18.11.2024 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 573050,45 грн., суд першої інстанції вказав, що неподання позивачем попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (крім судового збору), є підставою для відмови позивачу у задоволенні заяви про розподіл судових витрат в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи судом першої інстанції в розмірі 417462,95 грн, адже немає підстав вважати, що такі витрати для позивача є фактичними і неминучими, а їх розмір є розумним.

Також судом першої інстанції вказано, що згідно з процесуальним законом вимогами питання про розподіл судових витрат, понесених сторонами у суді апеляційної інстанції, має вирішувати суд апеляційної інстанції.

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною ч.1 ст.124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст.124 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 126 цього кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 126 вказаного кодексу).

Відповідно до ч.ч.3, 4 названої статті для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5, ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Верховний Суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права, зокрема:

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень ст.ст.124, 129 Господарського процесуального кодексу України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (постанова Верховного Суду від 19.07.2021 у справі 910/16803/19);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема, не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанова Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21 та від 31.05.2022 у справі №917/304/21);

- потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (постанова Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №161/5317/18 та від 20.04.2023 у справі №917/527/18.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі позивач надав суду такі докази: ордер серії ВО №1065607 від 07.12.2023, договір про надання адвокатських послуг № від 01.09.2023, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Есквайрс", акт приймання-передачі адвокатських послуг від 15.04.2024 на суму 3762,50 грн, звіт про надані послуги за період з 01.03.2024 по 31.03.2024 на суму 3762,50 грн, акт приймання-передачі адвокатських послуг від 25.03.2024 на суму 45937,50 грн, звіт про надані послуги за період з 01.02.2024 по 29.02.2024 на суму 45937,50 грн, звіт про надані послуги за період з 01.01.2024 по 31.01.2024 на суму 5162,50 грн, акт приймання-передачі адвокатських послуг від 21.03.2024 на суму 5162,50 грн, лист позивача від 08.11.2023 №ТОВВИХ-23-15992 щодо надання завдання (заявки) по договору про надання адвокатських послуг № від 01.09.2023, акт приймання-передачі адвокатських послуг від 05.02.2024 на суму 104487,50 грн, звіт про надані послуги за період з 01.12.2023 по 31.12.2023 на суму 104487,50 грн, довідку Адвокатського об`єднання "Есквайрс" про отримані кошти за надання послуг щодо супроводження справи №910/10912/23 від 12.04.2024 №1-12/04/24, звіт про надані послуги за період з 01.11.2023 по 30.11.2023 на суму 11387,50 грн, довідку Адвокатського об`єднання "Есквайрс" про отримані кошти за надання послуг щодо супроводження справи №910/10912/23 від 15.11.2024 №2-15/11/24, акт приймання-передачі адвокатських послуг від 11.09.2024 на суму 83160,00 грн, звіт про надані послуги за період з 01.07.2024 по 31.07.2024 на суму 83160,00 грн, акт приймання-передачі адвокатських послуг від 06.06.2024 на суму 70216,50 грн, звіт про надані послуги за період з 01.05.2024 по 31.05.2024 на суму 70216,50 грн, акт приймання-передачі адвокатських послуг від 21.05.2024 на суму 64050,00 грн, звіт про надані послуги за період з 01.04.2024 по 30.04.2024 на суму 64050,00 грн, звіт про надані послуги за період з 01.09.2024 по 30.09.2024 на суму 41515,20 грн, акт приймання-передачі адвокатських послуг від 20.11.2024 на суму 41515,20 грн, звіт про надані послуги за період з 01.10.2024 по 31.10.2024 на суму 80535,00 грн, акт приймання-передачі адвокатських послуг від 28.11.2024 на суму 80535,00 грн, звіт про надані послуги за період з 01.11.2024 по 28.11.2024 на суму 62836,25 грн, акт приймання-передачі адвокатських послуг від 29.11.2024 на суму 62836,25 грн, додаткову угоду №1 від 22.07.2024 до договору про надання адвокатських послуг № від 01.09.2023, довідку Адвокатського об`єднання "Есквайрс" про отримані кошти за надання послуг щодо супроводження справи №910/10912/23 від 02.12.2024 №1-02/12/24, документи про визнання Адвокатського об`єднання "Есквайрс".

У свою чергу, відповідач заявив про те, що усі судові витрати, які були понесені позивачем у зв`язку з переглядом ухвали Господарського суду міста Києва від 09.11.2023 Північним апеляційним господарським судом, не можуть бути розподілені судом першої інстанції, оскільки такі витрати підлягають розподілу апеляційним судом згідно положень ст.282 Господарського процесуального кодексу України.

Також відповідач вказав про неспівмірність заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу обсягу роботи, складністю справи та наданими адвокатами позивача послугами з часом, витраченим на надання таких послуг. На думку відповідача, заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на послуги адвокатів є неспіврозмірним у порівнянні з цінами на адвокатські послуги, визначеними на законодавчому рівні та ринковими цінами.

Як вказав ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер (рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії", заява №58442/00).

Судом першої інстанції вірно вказано, матеріалами справи підтверджується та перевірено колегією суддів, що попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат до позовної заяви позивач не надав, у позовній заяві вказав, що судові витрати позивача складаються виключно із суми судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовом.

Таким чином, логічним є висновок про відсутність у позивача на час звернення до суду необхідності у залученні адвоката та надання ним професійної правничої допомоги задля представництва інтересів позивача в суді щодо розгляду ініційованого позивачем судового процесу.

У цьому контексті судом першої інстанції доречно вказано на позицію, послідовно висловлювану позивачем в ході розгляду справи, щодо незначної складності справи у зв`язку із наявністю правових висновків судів апеляційної та касаційної інстанцій в аналогічних правовідносинах між сторонами.

У подальшому, у поданих 16.04.2024 суду поясненнях щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат у справі №910/10912/23 та детального опису робіт (наданих послуг), позивач, зокрема, просив суд поновити йому процесуальний строк на подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

З норм ст.ст.118, 119 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню. Як свідчить правовий аналіз норм чинного процесуального законодавства, господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства (аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі №910/15481/17).

У відповідності до ч.1 ст.113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно із ст.118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів цілком погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем не обґрунтовано та не наведено жодних вагомих підстав для поновлення строку щодо подання попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на професійну правничу допомогу. Позивач не довів, що існували об`єктивні перешкоди в можливості зазначити у поданій позовній заяві про потенційну або ж ймовірну необхідність понесення відповідних витрат та їх орієнтовний розмір.

З урахуванням наведеного вище, за відсутності поважності причин пропуску строку на подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу, та обґрунтованих обставин для поновлення такого строку, зазначене клопотання позивача задоволенню не підлягає.

В силу ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчинення нею процесуальних дій.

Як встановлено судом, у поданій на розгляд суду позовній заяві позивач не просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу та навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у розмірі сплаченого судового збору.

З положень ч.2 ст.124 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Застосування відповідних положень ст.124 Господарського процесуального кодексу України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.

З урахуванням обставин справи у їх сукупності, враховуючи неподання позивачем попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (крім судового збору), суд дійшов висновку про відмову позивачу у задоволенні заяви про розподіл судових витрат в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи судом першої інстанції в розмірі 417462,95 грн, адже немає підстав вважати, що такі витрати для позивача є фактичними і неминучими, а їх розмір є розумним.

В апеляційній скарзі позивач стверджує, що відмова судом першої інстанції у задоволенні його заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 573 050, 45 грн з посиланням на ненадання позивачем попереднього розрахунку понесених судових витрат є помилковим, оскільки у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні ПАТ «Укрнафта» звертає увагу суду на невірне тлумачення позивачем мотивів відмови судом першої інстанції у задоволенні його вимог щодо розподілу витрат на правничу допомогу.

Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваного додаткового рішення, підставою для відмови позивачу у задоволенні його вимог стало не те, що суд скористався своїм правом на відмову, а неподання позивачем клопотання про поновлення строку для подання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат.

Підставою відмови судом першої інстанції у задоволенні клопотання щодо розподілу витрат на правничу допомогу стала відсутність в обґрунтування і належних доказів поважності причин пропуску строку щодо подання попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на правничу допомогу.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги щодо того, що суд першої інстанції, залишив поза увагою, поважність причин не надання Оператор ГТС орієнтовного розрахунку витрат у позовній заяві, оскільки під час звернення із позовом, представництво у суді здійснювали юристи (наймані працівники) Оператора ГТС, і відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвокатів не планувалося, колегія суддів звертає увагу скаржника, що особи, які представляли інтереси позивача (за доводами позивача (наймані працівники)), не були позбавлені права при поданні позову вказати орієнтовну суму витрат на правничу допомоги і зазделегідь врахувати можливе залучення до супровіду даної справи адвокатів.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 155 587,50 грн під час апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 09.11.2023 про призначення судової експертизи у справі №910/10912/23, суд зазначає наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2023 призначено у справі №910/10912/23 комплексну судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, зупинено провадження у справі №910/10912/23 на час проведення судової експертизи.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2023 про призначення експертизи та зупинення провадження у справі №910/10912/23 задоволено, відповідну ухвалу скасовано.

Відмовляючи в задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу в частині понесених позивачем під час апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 09.11.2023 про призначення судової експертизи, суд першої інстанції вказав, що згідно з процесуальним законом вимогами питання про розподіл судових витрат, понесених сторонами у суді апеляційної інстанції, має вирішувати суд апеляційної інстанції.

Разом з цим, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що саме суд першої інстанції має розглядати питання розподілу витрат на правову допомогу, які позивач поніс у Північному апеляційному господарському суді під час апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 09.11.2023 про призначення судової експертизи у справі №910/10912/23про призначення експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, за загальним правилом витрати на професійну правничу допомогу розподіляються між сторонами за результатами розгляду спору по суті.

Водночас, згідно з ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2024 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.11.2023 про призначення експертизи та зупинення провадження у справі №910/10912/23, а справу передано на розгляд до суду першої інстанції.

В даному випадку апеляційним судом застосовано повноваження, передбачені п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України, та скасовано ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Отже, оскільки після скасування ухвали суду першої інстанції справу було передано на розгляд до суду першої інстанції, апеляційний суд на відповідній стадії не мав повноважень розподіляти судові витрати між сторонами. Саме суд першої інстанції за результатами розгляду спору по суті повинен був розподілити між сторонами витрати позивача на професійну правничу допомогу, понесені останнім у Північному апеляційному господарському суді під час апеляційного оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 09.11.2025 про призначення експертизи.

Водночас, колегія суддів вважає, що розмір вказаних витрат - 155 587,50 грн не відповідає критеріям, що наведені у ч. 4 ст. 126 ГПК України, а саме складності щодо справи та виконаним адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

З огляду на зазначене, оцінивши подані заявником докази на підтвердження понесених ним витрат в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви позивача в наведеній частині та наявність підстав для стягнення з відповідача таких витрат у розмірі 20000,00 грн.

Місцевий господарський суд, відмовляючи у розподілі витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем в апеляційному суді, порушив приписи процесуального закону та дійшов помилкового висновку, що вимога про стягнення правничої допомоги, отриманої позивачем під час перегляду Північним апеляційним господарським судом ухвали Господарського суду міста Києва від 09.11.2023 про призначення експертизи, у розмірі 155 587,50 грн підлягає пред`явленню саме до суду апеляційної інстанції.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги позивача в наведеній частині є обґрунтованими.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76 та 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Оскільки судом першої інстанції при ухваленні додаткового рішення було порушено норми процесуального права, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2025 у справі №910/10912/23 підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" 20000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом Північним апеляційним господарським судом ухвали від 09.11.2023, з ухваленням в зазначеній частині нового судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача вказаних витрат.

В іншій частині апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2025 у справі № 910/10912/23 залишається без задоволення, а додаткове рішення без змін.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2025 у справі № 910/10912/23 - задовольнити частково.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2025 у справі № 910/10912/23 скасувати в частині відмови у стягненні з Акціонерного товариства "Укрнафта" витрат на професійну правничу допомогу пов`язану із переглядом Північним апеляційним господарським судом ухвали від 09.11.2023.

3. Ухвалити в зазначеній частині нове рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, місто Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5, ідентифікаційний код 00135390) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, місто Київ, проспект Гузара Любомира, будинок 44, ідентифікаційний код 42795490) 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану із переглядом Північним апеляційним господарським судом ухвали від 09.11.2023.

4. В іншій частині додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2025 у справі № 910/10912/23 - залишити без змін.

5. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи №910/10912/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 11.11.2025. (після виходу судді Ходаківської І.П. з лікарняного)

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді І.П. Ходаківська

О.М. Гаврилюк