ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2025 р. Справа№ 910/847/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Тищенко О.В.

Сибіги О.М.

за участю секретаря судового засідання Кузьмінській О.Р.,

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 24.09.2025

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙБЕКС"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2025 (повний текст складено 25.06.2025)

у справі № 910/847/25(суддя - Щербаков С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙБЕКС"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАЙБЕКС" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Антимонопольного комітету України (надалі - відповідач), в якому просить суд визнати недійсним рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 25 жовтня 2024 № 56-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 14.07.2025 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАЙБЕКС" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2025 у справі № 910/847/25, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2025 по справі № 910/847/25 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов ТОВ "ТАЙБЕКС", а саме: визнати недійсним рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 25 жовтня 2024 р. № 56-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу". Стягнути з Антимонопольного комітету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙБЕКС" судові витрати.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що Законодавством не передбачено, що АМКУ може вимагати документи та інформацію у суб`єкта господарювання після спливу значного проміжку часу проведення аукціону.

Апелянт вказує, що в порушення положень ч. 4 ст. 238 ГПК України судом першої інстанції не наведено мотиви, норми законодавства, правове обґрунтування, яким чином неподання Комітету запитуваної у Вимозі 1 та Вимозі 2 інформації перешкоджало здійсненню заходів державного контролю за дотриманням учасниками законодавства про захист економічної конкуренції під час проведення аукціону

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2025, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Тищенко О.В., Сибіга О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙБЕКС" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2025 у справі № 910/847/25 залишено без руху. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю "ТАЙБЕКС", що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі.

24.07.2025 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙБЕКС" до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2025, а саме докази сплати судового збору на суму 3633, 60 грн, що підтверджується квитанцією №1096-4832-9047-5758 від 24.07.2025.

Головуючий суддя та судді, члени колегії протягом розгляду справи перебували у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙБЕКС" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2025 у справі № 910/847/25. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙБЕКС" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2025 у справі № 910/847/25. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 24.09.2025.

09.09.2025 (згідно дати звернення до системи «Електронний суд») від Антимонопольного комітету України надійшов відзив на апеляційну скаргу по справі, який вмотивований тим, що неподання інформації Комітету у встановлені органами Комітету строки є актом невиконання заснованої на законі вимоги державного органу, що тягне за собою встановленому чинним законодавством відповідальність (постанова Верховного Суду від 16.06.2022 у справі Nє 910/18734/20).

Відзив обґрунтовано також тим, що дослідження питання про те, як саме відсутність запитуваної Комітетом інформації вплинула на стан економічної конкуренції на ринку України та чи спричинила відсутність такої інформації настання будь-яких негативних наслідків, належить до дискреційних повноважень органів Комітету, а отже виходить за рамки предмета доказування в цьому спорі. Відповідний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 20.07.2023 у справі №910/11572/22.

У судове засідання, що відбулось 24.09.2025 з`явився представник відповідача, надав свої пояснення щодо суті спору та просив задовольнити вимоги викладені в його процесуальних документах. Позивач в судове засідання не з`явився, своїх представників не направив про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином через систему «Електронний суд».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 25.10.2024 Тимчасовою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 56-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 145-26.13/9-24, яким визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАЙБЕКС" вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 12.09.2023 № 145- 29.3/08-5206 у встановлений ним строк (п. 1 резолютивної частини рішення).

Накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАЙБЕКС" штраф у розмірі 22 666, 00 грн за порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення (п. 2 резолютивної частини рішення).

Визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАЙБЕКС" вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу 8 державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 23.10.2023 № 145-29.3/08-11214е у встановлений ним строк (п. 3 резолютивної частини рішення).

Накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАЙБЕКС" штраф у розмірі 22 666, 00 грн за порушення, зазначене в пункті 3 резолютивної частини цього рішення (п. 4 резолютивної частини рішення).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що листом від 02.10.2023 р. № 02-10/23 на вимогу АМК України від 12.09.2023 позивач повідомив, що відповідно умов конкурсної документації, ТОВ "ТАЙБЕКС" надало всі необхідні для участі у конкурсі документи та здійснило всі процедурні дії, які передбачені конкурсною документацією. Перевірка повноти та законності наданих для участі в аукціоні документів здійснювалась уповноваженою особою замовника. Враховуючи, що за результатами проведеного аукціону ТОВ "ТАЙБЕКС" не є переможцем та подія вже відбулась, питання здійснення контролю щодо дотримання учасниками вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час проведення аукціону, на думку позивача, не є актуальним.

Також, позивач вказує, що із змісту Рішення не вбачається, що воно було прийнято за результатами проведення засідання Тимчасової адміністративної колегії АМКУ. Також у Рішенні не визначено, якою кількістю голосів воно було прийнято.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне рішення є незаконним та необґрунтованим внаслідок неповного з`ясування та доведення обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙБЕКС" колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" унормовано, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", "Про державну допомогу суб`єктам господарювання", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів, а щодо розгляду та вирішення справ про надання дозволів та висновків на узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання - також з урахуванням вимог Закону України "Про адміністративну процедуру".

Згідно ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Приписами ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; розглядати справи про адміністративні правопорушення, приймати постанови та перевіряти їх законність та обґрунтованість; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняття розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Як визначено статтею 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також зазначено у п. 1 розділу ІІI Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України від 06.05.1994 за №90/299 (у редакції розпорядження АМК від 29.06.1998 №169-р) (зі змінами та доповненнями) (далі - Порядок розгляду заяв і справ), доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі.

Пунктом 4 розділу VІІI Порядку розгляду заяв і справ передбачено, що у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом Комітету обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення, обґрунтування розміру штрафу та спростування заперечень, наданих особами, які беруть участь у справі, до подання з попередніми висновками у справі (у разі їх наявності). Під час вирішення питання про накладення штрафу у резолютивній частині рішення вказується розмір штрафу. Резолютивна частина рішення, крім відповідних висновків та зобов`язань, передбачених статтею 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та статтею 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", у необхідних випадках має містити вказування на дії, які відповідач повинен виконати або від яких утриматися для припинення порушення та усунення його наслідків.

Відповідно до п.п. 13-15 ч. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є: неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки; подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки; подання недостовірної інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню.

У перевірці правильності застосування органами Антимонопольного комітету України пунктів 13 та 14 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" судам необхідно враховувати, що зазначені органи не обмежені у виборі джерела для отримання інформації, необхідної для виконання їх завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. Обов`язок з надання інформації передбачено статтею 22 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", а обсяг запитуваної інформації повинен відповідати змістовному колу цих завдань.

Судам у розгляді справ про неподання інформації чи подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню слід з`ясовувати, чи було повідомлено суб`єкта господарювання про необхідність надання ним відомостей та у який саме спосіб, а також причини, з яких відомості не було надано або надано невчасно.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, під час здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції державний уповноважений Антимонопольного комітету України направив товариству з обмеженою відповідальністю "ТАЙБЕКС" (далі - ТОВ "ТАЙБЕКС", Відповідач, Товариство) вимоги про надання інформації від 12.09.2023 № 145-29.3/08-5206 та від 23.10.2023 № 145-29.3/08-11214е, на які у встановлений державним уповноваженим Антимонопольного комітету України строк ТОВ "ТАЙБЕКС" не надало інформації.

Розпорядженням державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 17.01.2024 № 08/10-р розпочато розгляд справи № 145-26.13/9-24 за ознаками вчинення ТОВ "ТАЙБЕКС" порушень, передбачених пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції":

1) У вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 12.09.2023 № 145-29.3/08-5206 у встановлений ним строк.

2) У вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 23.10.2023 № 145-29.3/08-11214е у встановлений ним строк.

Листом Антимонопольного комітету України від 18.01.2024 № 145-26.13/08-613е копію розпорядження надіслано ТОВ "ТАЙБЕКС".

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення № 395 лист вручено 24.01.2024.

Листом Антимонопольного комітету України від 25.04.2024 № 145-26.13/08-4193е ТОВ "ТАЙБЕКС" надіслано копію подання від 24.04.2024 № 145-26.13/9-24/111-спр про попередні висновки у Справі № 145-26.13/9-24 (далі - Подання про попередні висновки).

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 782 лист Комітету від 25.04.2024 № 145-26.13/08-4193е з копією Подання про попередні висновки повернувся до Комітету з позначкою "за закінченням терміну зберігання".

Крім того, інформацію щодо попередніх висновків у справі № 145-26.13/9-24 із зазначенням дати, часу й місця розгляду Справи № 145-26.13/9-24 розміщено на офіційному сайті Комітету 17.10.2024 за посиланням https://amcu.gov.ua/news/informatsiia-propoperedni-vysnovky-u-spravi-pro-porushennia-zakonodavstva-pro-zakhystekonomichnoi-konkurentsii-145-26139-24-ta-rozghliad-zaznachenoi-spravy-nazasidanni-tak-amku.

Пунктом 6 частини першої статті 16 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що державний уповноважений Антимонопольного комітету України має такі повноваження, зокрема при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що хоча вони й не містять вичерпного переліку підстав вимагати надання певної інформації, але направлення органом Антимонопольного комітету України відповідного запиту буде правомірним лише у випадку, прямо передбаченому законом.

Наявність таких підстав входить до предмета доказування у справах зі спорів, пов`язаних з визнанням недійсними рішень органів названого Комітету. Відтак, господарські суди у розгляді відповідних справ мають з`ясовувати, зокрема, чи відбувся збір інформації органом Антимонопольного комітету України в межах розгляду заяви або справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, чи мало місце проведення таким органом необхідної перевірки.

Як вбачається з відомостей щодо ТОВ "ТАЙБЕКС", які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ "ТАЙБЕКС" зареєстровано 14.10.2022, основним видом діяльності товариства є неспеціалізована оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (код КВЕД 46.21).

Отже, ТОВ "ТАЙБЕКС" здійснює господарську діяльність та є суб`єктом господарювання в розумінні статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції"

Як зазначено в оскаржуваному рішенні, в Антимонопольному комітеті України здійснюється контроль за дотриманням ТОВ "ЦИТАДЕЛЬ ДЕВЕЛОПМЕНТ" (змінено найменування юридичної особи на Товариство з обмеженою відповідальністю "БАШТА ДЕВЕЛОПМЕНТ"), ТОВ "Фінансова компанія "Конкорд Факторинг", ТОВ "ТАЙБЕКС", ТОВ "САЙНЕРСТОН", ТОВ "МЕТАЛБУД АЛЬЯНС", ТОВ "УКРДОНІНВЕСТ", ТОВ "Торгівельна компанія "ВОСТОК", ТОВ "ЕЛІКСИР УКРАЇНА" законодавства про захист економічної конкуренції під час проведення Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях аукціону з продажу Єдиного майнового комплексу державного підприємства "МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ УСТЬ-ДУНАЙСЬК" (ідентифікатор № SPE001-UA-204).

Комітет зазначає, що з метою повного, всебічного та об`єктивного здійснення вищезазначеного контролю, керуючись статтями 7, 16, 22 і 22№ Закону України "Про Антимонопольний комітет України", на адресу ТОВ "ТАЙБЕКС" була направлена вимога державного уповноваженого Комітету від 12.09.2023 № 145- 29.3/08-5206.

У Вимозі 1 у ТОВ "ТАЙБЕКС" вимагалося протягом 20 календарних днів із дня отримання Вимоги надати Комітету визначену інформацію та належним чином засвідчені копії документів.

Одночасно, у Вимозі 1 зазначалося, що відповідно до пунктів 13, 14, 15 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" неподання, подання інформації в неповному обсязі у встановлені терміни та подання недостовірної інформації Комітету є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, за яке передбачена відповідальність згідно зі статтею 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Товариство було поінформовано про правові наслідки неподання інформації, подання недостовірної інформації або подання інформації в неповному обсязі на Вимогу 1 державного уповноваженого Комітету у встановлений ним строк.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення № 278 Вимога 1 отримана 21.09.2023.

При цьому, згідно з листом акціонерного товариства "УКРПОШТА" від 17.11.2023 № 1.10.004.-19604-23 (вх. № 8-08/1550-кі від 17.11.2023) Вимога 1 (повідомлення про вручення поштового відправлення № 278) вручена уповноваженій особі за довіреністю ТОВ "ТАЙБЕКС" директору Ящуку Руслану Станіславовичу 21.09.2023 під підпис.

Тож, останній день надання ТОВ "ТАЙБЕКС" інформації на Вимогу 1 припадав на 11.10.2023.

ТОВ "ТАЙБЕКС" у відповідь на Вимогу 1 листом від 02.10.2023 № 02-10/23 (вх. Комітету № 8-08/12390 від 13.10.2023) повідомило про відсутність підстав для надання Комітету запитуваної інформації.

Відповідач вказував, що враховуючи той факт, що за результатами проведеного аукціону ТОВ "ТАЙБЕКС" не є переможцем, та подія вже відбулась, питання здійснення контролю щодо дотримання учасниками вимог законодавства про захист 4 економічної конкуренції під час проведення аукціону є неактуальним.

Разом із тим, ТОВ "ТАЙБЕКС" була направлена вимога державного уповноваженого Комітету від 23.10.2023 № 145-29.3/08-11214е.

У Вимозі 2 ТОВ "ТАЙБЕКС" також повідомлено про підстави для надання Комітету запитуваної у Вимозі 1 інформації, посилаючись на статті 7, 16, 22 і 22№ Закону України "Про Антимонопольний комітет України" та вимагалося протягом 20 календарних днів із дня отримання Вимоги 2 надати Комітету визначену інформацію та засвідчені належним чином копії документів.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення № 989 Вимога 2 отримана ТОВ "ТАЙБЕКС" 30.10.2023.

Відповідно до листа АТ "УКРПОШТА" від 17.11.2023 № 1.10.004.-19604-23 (вх. № 8-08/1550-кі від 17.11.2023) рекомендований лист № 989, яким направлено Вимогу 2, вручено уповноваженій особі за довіреністю ТОВ "ТАЙБЕКС" директору Ящуку Руслану Станіславовичу 30.10.2023 під підпис.

Отже, останній день надання ТОВ "ТАЙБЕКС" інформації на Вимогу 2 припадав на 19.11.2023 (вихідний день).

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 62 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі, коли останній день припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день.

Таким чином, останнім днем строку надання інформації на Вимогу 2 вважається 20.11.2023.

ТОВ "ТАЙБЕКС" у відповідь на Вимогу 2 листом від 07.11.2023 № 07-11/23 (вх. Комітету № 8-08/13488 від 13.11.2023) запитуваної інформації не надало та повідомило, що запитувані Комітетом установчі документи ТОВ "ТАЙБЕКС" містяться на вебпорталі Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців, при цьому товариство надало всі необхідні для участі в конкурсі документи та здійснило всі процедурні дії, які були передбачені конкурсною документацією. Водночас ТОВ "ТАЙБЕКС" надало копію фінансової звітності малого підприємства (форма № 1-м) за 2022 рік.

Отже, інформацію на Вимогу 1 станом на 11.10.2023 та інформацію на Вимогу 2 ТОВ "ТАЙБЕКС" Комітету не надало.

При цьому у Вимозі 2 зазначалося, що згідно з пунктами 13, 14, 15 статті 50 та статтею 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" неподання органу Антимонопольного комітету України інформації в установлені строки, подання інформації в неповному обсязі у встановлені строки, подання недостовірної інформації визнаються порушенням законодавства про захист економічної конкуренції і тягнуть за собою відповідальність у вигляді штрафу у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Отже, ТОВ "ТАЙБЕКС" було проінформовано про правові наслідки неподання інформації на вимогу державного уповноваженого Комітету у встановлений ним строк, подання недостовірної інформації або інформації в неповному обсязі.

Неподання Комітету запитуваної у Вимозі 1 та Вимозі 2 інформації у строки, встановлені державним уповноваженим Комітету, перешкоджало здійсненню заходів державного контролю щодо дотримання учасниками законодавства про захист економічної конкуренції під час проведення аукціону з продажу Єдиного майнового комплексу державного підприємства "МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ УСТЬ-ДУНАЙСЬК" (ідентифікатор № SPE001-UA-204).

Таким чином, позивач не надав відповіді на Вимогу-1 та Вимогу-2 у строк, встановлений державним уповноваженим Комітету для надання інформації.

При цьому, суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача з заявами/клопотаннями щодо подовження строку надання інформації на Вимоги державного уповноваженого Комітету та/або щодо роз`яснення питань тощо.

Згідно приписів ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Статтею 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, банківську, нотаріальну таємницю, податкову, статистичну звітність незалежно від її місцезнаходження, що перебуває у їх володінні та/або користуванні або доступна їм, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання. Інформація, що становить банківську таємницю, надається у порядку та обсязі, визначених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Відповідно до п.п. 13, 14, 15 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є: неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки; подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки; подання недостовірної інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню.

Згідно статті 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, вимога Комітету для суб`єктів господарювання є обов`язковою, ненадання інформації є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, незалежно від суб`єктивного ставлення позивача щодо доцільності такої інформації для розгляду справи Комітетом.

Разом з цим, за змістом статті 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" саме на Комітет покладено обов`язок щодо здійснення збору та аналізу доказів необхідних для винесення рішення у справі.

При цьому, частиною четвертою статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що здійснення іншими органами державної влади повноважень Антимонопольного комітету України, передбачених пунктами 1 - 4 і 11 частини першої, пунктами 1, 2 і 4 частини другої, пунктами 11 - 13, 15 і 16 частини третьої цієї статті, не допускається.

Системний аналіз вищевказаних норм свідчить про виключність повноважень Комітету, зокрема, в частині визначення обсягу інформації, необхідної для розгляду справи.

Отже, оскаржуваним рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 25 жовтня 2024 р. № 56-р/тк встановлено, що позивачем не надано відповіді на вимоги державного уповноваженого Комітету встановлений ним строк.

При цьому, суд не приймає до уваги заперечення позивача стосовно того, що зі змісту оскаржуваного рішення не вбачається, що воно було прийнято за результатами проведення засідання Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України, а також, що у Рішенні не визначено, якою кількістю голосів воно було прийнято.

Відповідно до статті 12-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Тимчасові адміністративні колегії Антимонопольного комітету України утворюються Головою Антимонопольного комітету України з числа державних уповноважених та голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України у складі не менше ніж три особи. Тимчасову адміністративну колегію очолює державний уповноважений Антимонопольного комітету України.

У вступній частині Рішення зазначено, що матеріали справи № 145-26.13/9-24 розглянула Тимчасова адміністративна колегія Антимонопольного комітету України, яка створена відповідно до наказу Голови Антимонопольного комітету України від 22.10.2024 № 86-ОД (копія наявна у матеріалах справи).

Відповідно до розділу ХІ Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 року № 5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 6 травня 1994 року з № 90/299 (у редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29 червня 1998 року № 169-р) (із змінами), органи Комітету, які розглядають справу про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також органи Комітету, які перевіряють, переглядають рішення у справі, до прийняття рішення по суті можуть проводити слухання у справі.

Слухання у справі проводяться за клопотанням сторін у справі або за власною ініціативою органу Комітету, або за дорученням Голови Комітету.

Про день, час і місце проведення слухання у справі особи, які беруть участь у справі, а також інші особи в разі їх залучення до слухання у справі, повідомляються не пізніше ніж за 5 днів до проведення слухання.

Слухання проводиться органом Комітету, який розглядає справу або за дорученням голови колегіального органу, одним або декількома його членами.

Орган Комітету на слухання у справі запрошує осіб, які беруть участь у справі, для надання ними зауважень, пояснень, доводів та інших міркувань, необхідних для встановлення фактичних обставин справи.

У п. 9 оскаржуваного рішення Комітету було зазначено, що інформацію щодо попередніх висновків у справі № 145-26.13/9-24 із зазначенням дати, часу й місця розгляду Справи № 145-26.13/9-24 розміщено на офіційному сайті Комітету 17.10.2024 за посиланням https://amcu.gov.ua/news/informatsiia-propoperedni-vysnovky-u-spravi-pro-porushennia-zakonodavstva-pro-zakhystekonomichnoi-konkurentsii-145-26139-24-ta-rozghliad-zaznachenoi-spravy-nazasidanni-tak-amku.

Крім того, листом № 145-26.13/08-10002е від 16.10.2024 Комітет повідомив ТОВ "ТАЙБЕКС", що 25.10.2024 об 11:30 Тимчасовою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України буде розглядатися Справа № 145-26.13/9-24.

Пунктом 2 розділу ХІ Порядку встановлено, що слухання протоколюється. У протоколі зазначається: орган Комітету, який проводить слухання; форма проведення слухання (відкрите, повністю або частково закрите), місце, дата, час початку й закінчення слухання у справі; прізвище, власне ім?я та по батькові (за наявності) головуючого, членів колегіального органу Комітету із зазначенням їх посад та інших осіб, присутніх на слуханні у справі; питання, які розглядалися, та основний зміст пояснень, доводів, міркувань, наданих учасниками слухання.

Протокол слухання складається протягом трьох робочих днів із дня проведення слухання та підписується головуючим, членами колегіального органу, які проводили слухання.

З Витягу з протоколу засідання Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 25.10.2024 № 9-ТАК, вбачається, що за прийняття Рішення за результатами розгляду справи № 145-26.13/9-24 голосували: "за" - 3, "проти" - немає.

В той же час, суд зазначає, що чинним законодавством не встановлено обов`язку Комітету зазначати саме у рішенні кількість голосів, за якими прийнято рішення.

При цьому, у пункті 2 розділу ХІ Порядку зазначено, що особи, які беруть участь у справі, на підставі відповідного клопотання можуть ознайомитися зі змістом протоколу та одержати його копію, а також подати органу Комітету уточнення, заперечення, пояснення або коментарі до нього, які додаються до протоколу. Про ознайомлення осіб, які брали участь у слуханні у справі, зі змістом протоколу зазначається у протоколі.

Тож, позивач не був обмежений у праві ознайомитися з матеріалами справи № 145-26.13/9-24, зокрема з протоколом засідання Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 25.10.2024 № 9-ТАК.

Заперечення позивача щодо змісту вказаного протоколу засідання Тимчасової адміністративної колегії Комітету в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, розгляд справи № 145-26.13/9-24 було здійснено ТАК АМК України відповідно до вимог чинного законодавства, а доводи позивача про порушення Комітетом норм процесуального права не відповідають обставинам справи.

Суд зазначає, що законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку випадків, за яких органи АМК мають право витребувати інформацію у суб`єктів господарювання та інших осіб. Так, інформація може бути витребувана як під час розгляду заяв, так і під час розгляду справ, а також в інших випадках, передбачених Законом.

Аналогічна правова позиція викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 23.04.2019 у справі №915/827/18, від 01.08.2019 у справі №910/15697/18, від 21.11.2019 у справі № 908/24/19, від 16.01.2020 у справі №910/12392/18, від 23.01.2020 у справі №922/1124/18, від 23.01.2020 у справі №910/13204/18 тощо, щодо того, що саме орган АМК визначає форму, спосіб та строк надання інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Отже, Антимонопольний комітет України та його органи для реалізації основного завдання, визначеного у статті 3 Закону № 3659, у частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції (пункт 1 статті 3) відповідно до повноважень, передбачених, зокрема, пунктами 4, 5 частини першої статті 7, статей 12, 22, 22-1 цього Закону, положень Закону №2210 може витребувати інформацію, пов`язану з дослідженням питання стосовно наявності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції суб`єктами господарювання.

Верховний Суд у своїх постановах також виходить з того, що законодавство про захист економічної конкуренції не наділяє суб`єкта господарювання правом на власний розсуд вирішувати питання щодо форми, способу та доцільності витребування органом АМК інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Близька за змістом правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 23.04.2019 у справі № 915/827/18, від 04.07.2019 у справі № 910/13461/18, від 01.08.2019 у справі № 910/15697/18, від 07.08.2019 у справі № 910/13460/18, від 07.08.2019 у справі № 910/13472/18, від 26.09.2019 у справі № 910/12393/18.

Таким чином, доказами, зібраними у антимонопольній справі доводиться, а запереченнями та поясненнями позивача не спростовується висновок Комітету про те, що дії позивача, які полягали: у неподанні інформації Антимонопольному комітету України на вимоги державного державного від 12.09.2023 № 145- 29.3/08-5206 та від 23.10.2023 № 145-29.3/08-11214е у встановлений ним строк становлять порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобов`язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю; визнання суб`єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; примусовий поділ суб`єкта господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу; блокування цінних паперів; усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема усунення чи пом`якшення негативного впливу узгоджених дій, концентрації суб`єктів господарювання на конкуренцію; скасування дозволу на узгоджені дії у разі вчинення дій, заборонених згідно із статтею 19 цього Закону; оприлюднення відповідачем за власні кошти офіційної інформації Антимонопольного комітету України чи його територіального відділення стосовно рішення, прийнятого у справі про порушення, в тому числі опублікування рішень у повному обсязі (за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим, головою територіального відділення інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), у строк і спосіб, визначені цим рішенням або законодавством; закриття провадження у справі.

Як встановлено судом вище, доказів на підтвердження того, що позивач надав інформацію у встановлені строки та в необхідних обсягах, яка вимагалась державним уповноваженим Антимонопольного комітету України у вимогах від 12.09.2023 № 145- 29.3/08-5206 та від 23.10.2023 № 145-29.3/08-11214е, матеріали справи не містять, а позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження наведеного суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що Антимонопольний комітет України діяв у межах наданих повноважень щодо витребування у позивача відповідної інформації, а позивач в свою чергу зобов`язаний був надати таку інформацію у встановлені строки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.12.2012 у справі №5023/599/12.

Доводи скаржника, що судом першої інстанції не наведено мотиви, норми законодавства, правове обгрунтування, яким чином неподання Комітету запитуваної у Вимозі 1 та Вимозі 2 інформації перешкоджало здійсненню заходів державного контролю за дотриманням учасниками законодавства про захист економічної конкуренції під час проведення аукціону, колегією суддів відхиляються, як необґрунтовані, оскільки враховуючи положення наведених норм чинного законодавства, а також встановлені фактичні обставини справи, Комітет у межах наданих йому повноважень мав право витребувати у Товариства відповідну інформацію (необхідну для проведення розслідування у Справі, а останній зі свого боку, зобов`язаний був надати відповідну інформацію у повному обсязі та у встановлені строки, в свою чергу, відмова ТОВ «ТАЙБЕКС» у наданні інформації Комітету на тій підставі, що така інформація повинна була бути відома Комітету з вебпорталу Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців суперечить законодавству про захист економічної конкуренції та не звільняє Товариство від обов`язку надання відповіді на вимогу Комітету.

Отже, рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 25 жовтня 2024 р. № 56-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" прийнято у межах, визначених законом повноважень.

Статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи Комітету та повноту їх встановлення в оскаржуваному Рішенні, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про те, що відповідачем дотримано вимоги Закону України "Про захист економічної конкуренції", Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, який затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5, у зв`язку з чим всебічно, повно і об`єктивно розглянуто обставини справи, досліджено подані документи, належним чином проаналізовано відносини сторін.

Враховуючи вищевикладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при розгляді справи № 145-26.13/9-24 Комітетом повністю з`ясовано та доведено належними доказами обставини, які мають значення для справи, висновки Комітету у повній мірі відповідають обставинам справи, ним не було порушено або неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про відмову у задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙБЕКС" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 25 жовтня 2024 № 56-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙБЕКС" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 у справі № 910/847/25 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙБЕКС" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 у справі № 910/847/25 - залишити без змін.

Судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 13.11.2025

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді О.В. Тищенко

О.М. Сибіга