РІШЕННЯ

Іменем України

10 листопада 2025 року м. Чернігівсправа № 927/895/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Кузьменко Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання) справу

за позовом: Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Північного лісового офісу" (), вул. Засумська, будинок 12Д, м. Суми, 40009

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЯТОБОР-КА" (), проспект Миру, 49-А, м. Чернігів, 14005;

про стягнення 31 024,28 грн

представники сторін не викликались;

Суть спору. Позиції учасників справи, їх заяви і клопотання та процесуальні дії суду щодо розгляду справи.

До Господарського суду Чернігівської області 04.09.2025 року через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Північного лісового офісу" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЯТОБОР-КА" про стягнення 31024,28 грн заборгованості за Договором купівлі-продажу необробленої деревини № UUB-16559-1 від 06.09.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу в частині своєчасної оплати вартості отриманого товару.

Ухвалою суду від 09.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін; роз?яснено сторонам, що відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Ухвала суду від 09.09.2025 була доставлена позивачу до його електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС 09.09.2025 о 14:41, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Ухвала суду від 09.09.2025 направлена відповідачу за адресою місця реєстрації: пр-т Миру, 49-А, м. Чернігів, 14005, повернута відділенням зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Отже, в розумінні положень ст. 242 ГПК України сторони належним чином повідомлені про слухання справи в суді, про встановлені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень.

15.09.2025 представник позивача через підсистему Електронний суд подала до суду клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.09.2025 у задоволенні заяви відмовлено.

Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом строк не скористався, відзиву на позов не надав, як і не надав жодних доказів у справі. Так само від відповідача не надходило клопотань (заяв) і щодо продовження встановленого судом процесуального строку для подання відзиву.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у статтях 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на забезпечену можливість реалізації сторонами своїх процесуальних прав сторони у господарському процесі, у тому числі права на судових захист, рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі частини 9 статті 165, частини 2 статті 178 ГПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

06.09.2025 між Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі підписувача уповноваженої особи філії «Чернігівське лісове господарство» (далі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Святобор-КА» укладений договір купівлі-продажу необробленої деревини № UUB-16559-1 (далі - договір), згідно з яким за результатами аукціону позивач зобов`язується передати у власність відповідача, а відповідач зобов`язується прийняти товар, яким є необроблена деревина, що реалізована під час Аукціону (Аукціонів), яка відповідає умовам цього Договору (далі - Товар) і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені у розділі 4 договору (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору термін поставки товару - до 30 вересня 2024 року включно.

Поставка Товару за даним Договором здійснюється на умовах FCA (нижній/ проміжний склад Продавця) / EXW (верхній склад Продавця) окремими частинами (партіями Товару) відповідно до Графіку поставки, сформованому та укладеному в електронній торговій системі Біржі за формою, наведеною у Додатку № 1, який є невід`ємною частиною даного Договору (п. 3.2. договору).

За умовами п. 4.1., 4.1.1. договору загальна вартість товару, що є предметом договору, встановлена в гривні відповідно до умов біржового (аукціонного) свідоцтва № 16559/060924/44761196/1 від 06 вересня 2024 р. про результати аукціону та складає 505294,83 (п`ятсот п`ять тисяч двісті дев`яносто чотири гривні 83 копійки), з ПДВ. Зміна вартості товару не допускається, окрім випадків, коли сторони погодили зміну умов поставки Товару відповідно до п. 3.3. цього Договору. Толеранс поставки (розходження по об`єму) за договором може складати +/- 10 %. У разі постачання партії товару з толерансом сторони протягом 3 (трьох) робочих днів з дати поставки партії товару проводять коригування розрахунків за партію товару. Покупець зобов`язується доплатити або продавець - повернути різницю в сумі між оплаченою та фактично поставленою партією товару. Таке відхилення не є порушенням зобов`язань продавця з поставки узгодженого об`єму партії товару.

Відповідно до п. 4.2. Договору сума гарантійного внеску (за вирахуванням суми біржового збору Біржі), перерахована для участі в Аукціоні (Аукціонах), перераховується Біржею Продавцю в рахунок часткової оплати за придбаний на Аукціоні (Аукціонах) Товар в строки та порядку, що встановлені Регламентом.

Згідно з п. 4.4. договору покупець здійснює оплату (передоплата 100% вартості) кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання рахунку (рахунків) з урахуванням умов, визначених пунктом 4.2. договору, якщо інше не обумовлено сторонами згідно з пунктом 4.6. договору.

Згідно з п. 5.1. договору приймання-передача партії Товару здійснюється:

- за умовами FCA (нижній/проміжний склад Продавця) / EXW (верхній склад Продавця). У випадку внесення змін до цього Договору прийом-передача партії Товару можливі за умовами DAP - у погоджене Сторонами місце призначення (доставки) та за умовами FCA (нижній/проміжний склад Продавця) - у погоджений Сторонами залізничний термінал із завантаженням на залізничні вагони;

- за якістю - відповідно до п. 2.1. цього Договору;

- за кількістю - відповідно до товарно-транспортних чи залізничних накладних та специфікацій до них за підписом уповноваженої особи та печаткою Продавця.

За умовами п. 5.2. договору під час передачі кожної партії товару продавець надає покупцеві такі документи: товарно-транспортна (залізнична) накладна, рахунок-фактура на оплату товару.

Відповідно до п. 5.3. договору датою передачі партії товару продавцем та прийому її покупцем, тобто датою поставки, вважається дата виконання продавцем своїх зобов`язань по поставці згідно з погодженими сторонами умовами поставки.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами шляхом застосування електронних підписів в електронній торговій системі Біржі. Підписання договору сторонами в паперовому вигляді не вимагається та не є обов`язковою умовою набрання ним чинності. Договір діє до 30 вересня 2024 року включно (п. 9.1., 9.2. Договору).

11.09.2024 на рахунок позивача надійшли кошти в сумі 24282,22 грн з призначенням платежу: «част.гарант.внес. ТОВ «Святобор-КА» в рах. оплати за майно (деревина) ACN16559/060924/44761196/1 по дог. №UUB 16559-1 від 06.09.2024. Лист № 1586/23.13.8-2024 від 06.09.2024 без ПДВ».

Згідно з товарно-транспортною накладною серії ЮСА № 450951 від 28.09.2024 позивач поставив, а відповідач прийняв товар за договором загальною вартістю 55306,50 грн з ПДВ.

10.04.2025 рекомендованим листом № 621 позивач направив відповідачу претензію з вимогою про сплату заборгованості по Договору № UUB 16559-1 від 06.09.2024 в сумі 31024,28 грн.

Відповідач отримав претензію 14.04.2025, але відповіді на претензію не надав, борг не оплатив.

Позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань по договору.

Щодо належності позивача суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до наказу генерального директора ДП «Ліси України» від 18 жовтня 2024 року № 1821 «Про припинення філії «Чернігівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» припинено філію «Чернігівське лісове господарство» ДП «Ліси України» (код ВП 45125708) шляхом її закриття (термін припинення: до 31.01.2025 року).

Згідно пункту 3 наказу № 1821 від 18.10.2024 року директору філії «Чернігівське лісове господарство» наказано здійснити відповідні дії щодо припинення філії «Чернігівське лісове господарство», серед яких у тому числі: забезпечити передачу активів та пасивів до філії «Північний лісовий офіс» згідно із затвердженим передавальним актом; забезпечити передачу документів філії «Чернігівське лісове господарство» та державних підприємств, правонаступником яких є ДП «Ліси України» згідно номенклатури справ державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до філії «Північний лісовий офіс» з урахуванням термінів зберігання.

Наказом ДП «Ліси України» від 31.12.2024 року №2323 року «Про затвердження передавальних актів філії, що координуються Північним лісовим офісом», затверджено передавальні акти (в т.ч. філії «Чернігівське лісове господарство») активів та пасивів на балансових та позабалансових рахунках, матеріалів лісовпорядкування та документів, які підтверджують речові права на земельні ділянки, нерухоме майно та інше.

Передача активів, пасивів та документації філії «Чернігівське лісове господарство» відбулась до філії «Північний лісовий офіс» ДП «Ліси України».

Перехід матеріальних прав є підставою для здійснення правонаступництва, а моментом матеріального правонаступництва є момент підписання відповідного передавального акту.

Вказаний висновок підтверджується положеннями чинного законодавства та сталою судовою практикою. Зокрема, у постанові Касаційного господарського суду від 27.01.2020 року (справа № 904/1050/18) з цього приводу зазначено: « 9.25. Під час реорганізації юридичної особи шляхом приєднання передання майна, прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника здійснюється на підставі передавального акта, в якому має бути чітко зазначено про суть та обсяг прав і обов`язків, що передаються. Разом з тим, момент переходу прав і обов`язків до правонаступника визначається днем підписання передавального акта, і тому може не співпадати у часі з моментом здійснення реорганізації підприємства, тобто включенням запису про припинення юридичної особи до державного реєстру (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 02.04.2019 у справі № 922/2301/18)».

Наказом ДП «Ліси України» № 1462 від 27.08.2025 року затверджено «Положення про філію «Північний лісовий офіс» ДП «Ліси України» (в новій редакції) (надалі Положення).

Згідно п. 1.1 Положення філія «Північний лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (далі Філія) є відокремленим підрозділом державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (надалі Підприємство).

Філія є відокремленим підрозділом Підприємства, який не має статусу юридичної особи. Філія діє від імені Підприємства та в його інтересах, здійснює делеговані Підприємством функції відповідно до мети, завдань та предмету діяльності Підприємства (п. 3.1. Положення).

Для здійснення діяльності Філія в межах, встановлених законодавством, Статутом Підприємства, даним Положенням та наказами Генерального директора, Підприємство делегує Філії право представляти інтереси Підприємства в судах, в тому числі в місцевих загальних судах, господарських та адміністративних судах, а також в міжнародних арбітражах у справах, пов`язаних із діяльністю Філії; вести претензійну роботу; виступати позивачем, в тому числі цивільним, та відповідачем у судах всіх інстанцій, з усіма правами, наданими законом позивачу, цивільному позивачу, відповідачу і третій особі, з правом підпису усіх процесуальних документів в межах своїх повноважень, передбачених цим Положенням, пред`являти інтереси в правоохоронних органах та бути представником потерпілого. З метою реалізації цього права участь у справі може брати керівник Філії, інша особа, уповноважена діяти від імені Підприємства відповідно до виданої Генеральним директором довіреності та/або трудового договору (самопредставництво юридичної особи), або через представника (п. 10.5.6. Положення).

Отже, з огляду на наведене вище, Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Північний лісовий офіс" є належним позивачем у справі.

Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.

Відповідно до положень статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони відповідно до статті 6 цього Кодексу є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В частині 1 статті 638 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Укладений між сторонами договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав і обов`язків.

Суд при вирішенні спору враховує, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу, а правовідносини, що склалися між сторонами, підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві ціну проданого товару.

Аналіз наведених норм права свідчить, що договір поставки за своєю правовою природою відноситься до двосторонніх, консенсуальних, оплатних договорів, укладення якого зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. У таких правовідносинах обов`язку продавця (постачальника) з передачі у власність (поставки) покупцю товару кореспондує обов`язок покупця з прийняття та оплати цього товару.

Отже, укладаючи та підписуючи Договір купівлі-продажу необробленої деревини № UUB-16559-1 від 06.09.2024, сторони чітко визначили та погодили істотні умови цього Договору, взаємні права та обов`язки кожної із сторін, а також відповідальність сторін у разі порушення умов Договору.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Враховуючи, що в наведеній вище товарно-транспортній накладній вказано, що відвантаження товару відбувалося на верхньому складі, то поставка відбувалася на умовах FCA (проміжний склад Продавця) за правилами «Інкотермс» (у редакції 2020 року).

Згідно з умовами FCA (Free Carrier Франко перевізник) відповідальність знімається з вантажовідправника у той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики за транспортування вантажу покупець несе самостійно. Ризики за товар переходять від продавця до покупця після розміщення вантажу в транспорті, що належить перевізнику, або після передачі товару на місце завантаження на транспорт перевізника.

Таким чином, на виконання умов Договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято Товар на загальну суму 55306,50 грн, що підтверджується товарно-транспортною накладною серії ЮСА № 450951 від 28.09.2024.

На виконання п. 4.3. договору, Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична біржа» було перераховано кошти в сумі 24282,22 грн.

Зобов`язання щодо оплати отриманої партії товару відповідачем не було виконано, у зв`язку з чим 10.04.2025 Позивач направив Відповідачу претензію щодо сплати заборгованості, яку відповідач отримав 14.04.2025.

Доказів сплати відповідачем заборгованості в сумі 31024,28 грн матеріали справи не містять.

Відтак, суд дійшов висновку про порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати вартості отриманого ним Товару.

За таких обставин вимога позивача про стягнення 31024,28 грн боргу є правомірною, підтверджується матеріалами справи, відповідачем не спростована та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є рівність і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 статті 74 ГПК України).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 статті 74 ГПК України).

На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

З урахуванням встановлених обставин справи, позовні вимоги Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України» в особі філії «Північний лісовий офіс» підлягають задоволенню у повному обсязі і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 31024,28 грн боргу.

Розподіл судових витрат.

Згідно з пунктом 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позову у повному обсязі, судовий збір в сумі 2422,40 грн покладається на відповідача.

В контексті зробленого висновку суд врахував наступне.

Позивачем при зверненні до суду сплачено 3028 грн судового збору.

Позов Державним спеціалізованим підприємством «Ліси України» в особі філії «Північний лісовий офіс» подано через підсистему "Електронний суд".

Законом України від 26.05.2021 №2147а-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" включено частину третю, відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (підпункт "б" підпункту 1 пункту 17 § 1 розділу 4).

Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №916/228/22 особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням підсистеми "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір". При цьому надані Державною судовою адміністрацією України в листі від 29.10.2021 №10-19326/21 та Вищою радою правосуддя в листі від 30.11.2021 №28581/0/9-21 роз`яснення щодо того, що вказана норма (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір") не набрала чинності у порядку, встановленому Законом, не змінюють установленого порядку та умов набрання чинності нормативно-правовим актом.

Отже, з урахуванням зазначених положень та висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 16.11.2022 у справі №916/228/22, а також з огляду на обставини подання позивачем позову через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору, який підлягав сплаті за звернення до суду становить 2422,40 грн (3028 грн х 0,8), який і розподілений судом за результатами розгляду даної справи.

У зв`язку зі сплатою позивачем при зверненні до суду судового збору у більшому розмірі, ніж встановлено законом, він не позбавлений права звернутися до суду з клопотанням про повернення надлишково сплаченого судового збору в сумі 605,60 грн в порядку, передбаченому ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Святобор КА» (), проспект Миру, 49-А, м. Чернігів, 14005) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" () в особі філії "Північного лісового офісу" (, вул. Засумська, будинок 12Д, м. Суми, 40009) борг в сумі 31024,28 грн, судовий збір в сумі 2422,40 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України подається безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т.О.Кузьменко