УХВАЛА

13 листопада 2025 року

м. Київ

cправа № 910/12917/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Зуєва В.А., Міщенка І.С.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» (особи, яка не брала участі у справі)

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2025 (у складі колегії суддів: Сулім В.В. (головуючий), Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.) про повернення апеляційної скарги Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів»

у справі за позовом Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів»

до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»

про визнання припиненими зобов`язань за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2025 Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» (далі - АТ «Запорізький завод феросплавів») через систему «Електронний суд» подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2025 у справі №910/12917/20.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23.10.1996; «Brualla Gomes de la Torre v. Spain» від 19.12.1997).

За змістом частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений в частині другій статті 293 ГПК України, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Розглянувши матеріали касаційної скарги АТ «Запорізький завод феросплавів», Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за цією скаргою, зважаючи на таке.

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходилася справа №910/12917/20.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 позов у справі №910/12917/20 задоволено. Визнано припиненими усі зобов`язання Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» перед Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» за Кредитними договорами від 06.12.2012 № 4Н12361Д, від 04.01.2008№ 4Н1308Д, від 24.01.2011 № 4Н11013И та від 02.02.2009 № 4Н09190И, укладеними між Акціонерним товариством «Нікопольський завод феросплавів» та Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» у зв`язку з їх повним виконанням, проведеним належним чином.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 19.02.2021, АТ «Запорізький завод феросплавів» як особа, яка не брала участі у справі, звернулося до суду з апеляційною скаргою, заявивши водночас клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання цієї скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 у задоволенні клопотання АТ «Запорізький завод феросплавів» про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено; апеляційну скаргу залишено без руху. Скаржникові роз`яснено право протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали усунути зазначені недоліки, надавши суду докази сплати судового збору у розмірі 10 089,60 грн.

Згідно з відомостями автоматизованої системи документообігу суду документ в електронному вигляді - ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 про залишення апеляційної скарги без руху доставлено скаржникові 08.09.2025 о 19:01, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду.

Ураховуючи дату отримання ухвали, останнім днем строку, встановленого АТ «Запорізький завод феросплавів» для усунення недоліків апеляційної скарги, було 19.09.2025.

Однак станом на 29.09.2025 недоліки, зазначені в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 у справі №910/12917/20, скаржник не усунув, тому Суд ухвалою від 29.09.2025 повернув апеляційну скаргу АТ «Запорізький завод феросплавів» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 скаржникові.

Не погоджуючись з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2025, АТ «Запорізький завод феросплавів» звернулося до суду з касаційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати, справу №910/12917/20 передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки його доводам про необхідність відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги та неправомірно повернув цю скаргу.

Зазначені доводи не заслуговують на увагу, зважаючи на таке.

За змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Дія зазначеної норми не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи юридичної особи), а її положення можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18).

Оскільки АТ «Запорізький завод феросплавів» є юридичною особою, а предметом позову у справі № 910/12917/20 не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав чи відшкодування шкоди здоров`ю, суд апеляційної інстанції правомірно відмовив у задоволенні клопотання АТ ««Запорізький завод феросплавів» про відстрочення сплати судового збору.

Правильне застосування судом апеляційної інстанції статті 8 Закону України «Про судовий збір» при відмові у задоволенні клопотання АТ «Запорізький завод феросплавів» про відстрочення сплати судового збору є очевидним і не викликає розумних сумнівів у суду касаційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2025 апеляційну скаргу АТ «Запорізький завод феросплавів» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 повернуто скаржникові на підставі частини четвертої статті 174, частини другої статті 260 ГПК України.

За змістом цих норм апеляційна скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала, якщо цією особою у визначений судом строк не усунуто недоліки апеляційної скарги.

Установивши, що вимоги ухвали Суду від 08.09.2025 скаржник не виконав, недоліки апеляційної скарги не усунув, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про повернення цієї скарги.

Правильне застосування судом апеляційної інстанції процесуальних норм четвертої статті 174, частини другої статті 260 ГПК України при постановленні оскарженої ухвали від 29.09.2025 про повернення апеляційної скарги АТ «Запорізький завод феросплавів» є очевидним і не викликає розумних сумнівів у суду касаційної інстанції.

Зважаючи на це, Суд визнає касаційну скаргу «Запорізький завод феросплавів» необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження за цією скаргою.

Керуючись статтями 234, 235, частиною другою статті 293 ГПК України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/12917/20 за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: В. А. Зуєв

І. С. Міщенко