ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.11.2025 Справа №905/1070/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І. за участю секретаря судового засідання Вологжаніної К.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ, Донецька область,

до відповідача Державного підприємства «Донецький експертно-технічний центр держпраці», м. Мирноград, Донецька область,

про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії у сумі 13358,32грн, 3% річних у сумі 1443,54грн, інфляційних втрат у сумі 6791,35грн, всього 21593,21грн,

За участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ, Донецька область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства «Донецький експертно-технічний центр держпраці», м. Мирноград, Донецька область, про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії у сумі 13358,32грн, 3% річних у сумі 1443,54грн, інфляційних втрат у сумі 6791,35грн, всього 21593,21грн.

Позов обґрунтований обставинами невиконання відповідачем зобов`язань за договором №1695 постачання теплової енергії в гарячій воді для опалення та надання послуги з централізованого постачання гарячої води від 01.08.2017 в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленої теплової енергії до орендованого відповідачем, як вказано в договорі, приміщення, розташованого за адресою: Донецька область, м.Краматорськ, вулиця Паркова, б.43а, у період січень - лютий 2022, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у сумі 13358,32грн, що також стало підставою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідач проти позову заперечив з посиланням на недоведеність з боку позивача заборгованості у заявленому розмірі, зазначивши, що приміщення за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вулиця Паркова, б.43а, де знаходився офіс відповідача, зазнало руйнувань внаслідок ракетного обстрілу 24.02.2022, з огляду на що споживання теплової енергії у лютому 2022 припинилось достроково. Обставини зняття показників засобу обліку станом на 28.02.2022 після руйнації приміщення відповідач поставив під сумнів.

Позивач у відповіді на відзив проти доводів відповідача заперечив, вказавши, що нарахування вартості спожитої теплової енергії позивач здійснив на підставі показників приладу обліку, які були передані відповідальною особою працівником відповідача (завідуюча відділенням), яка померла.

Правом на подання заперечень на відповідь на відзив відповідач не скористався. В судовому засіданні 30.10.2025 представник відповідача вказав, що відомості щодо обсягу спожитої теплової енергії підтвердити або спростувати відповідач не має можливості, оскільки відповідальна за передачу показників приладу обліку особа, працівниця відповідача, померла.

Рух справи.

Провадження у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» суд відкрив ухвалою від 10.10.2025.

Виходячи з ціни позову, розгляд справи суд вирішив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

З метою отримання пояснень від учасників суд в порядку ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України ухвалою від 22.10.2025 призначив розгляд справи в судовому засіданні 30.10.2025 з повідомленням сторін.

У судовому засіданні 30.10.2025 взяли участь представники сторін; позивач підтримав позовні вимоги, вказавши, що нарахування вартості спожитої теплової енергії проведено на підставі показників приладу обліку, які були передані відповідальною особою - працівницею відповідача у Viber; працівниця померла, інших пояснень/доказів позивач дати не може. Відповідач проти позову заперечив, пояснивши, що відомості щодо обсягу спожитої теплової енергії у лютому 2022 підтвердити або спростувати не має можливості, оскільки відповідальна за передачу показників особа - працівниця відповідача померла; проти обставин споживання теплової енергії у січні 2022 відповідач не заперечив.

Розпочавши розгляд справи по суті суд оголосив перерву у розгляді справи до 13.11.2025.

Повідомлення про судове провадження у справі №905/1070/25 та рух цього провадження суд здійснив шляхом направлення ухвал по справі до електронних кабінетів сторін в системі «Електронний суд».

У судове засідання 13.11.2025 в сторони представників не направили. Позивач 12.11.2025 подав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Відповідач до відеоконференції не приєднався, засобами телефонного зв`язку повідомив, що не має можливості приєднатись з причини відсутності електропостачання.

З огляду на обізнаність сторін про дату, час та місце розгляду справи та відсутність клопотань про відкладення розгляду справи суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін за наявними матеріалами. Явка учасників обов`язковою судом не визнавалась, пояснення щодо позову представниками були надані у судовому засіданні 13.11.2025.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

01.08.2017 між відповідачем, Державним підприємством «Донецький експертно-технічний центр держпраці» (споживач), та позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (виконавець), укладено договір №1695 «постачання теплової енергії в гарячій воді для опалення та надання послуги з централізованого постачання гарячої води», відповідно до умов якого виконавець зобов`язався своєчасно постачати споживачеві відповідної якості теплову енергію в гарячій воді для опалення приміщення/приміщень та надавати послугу з централізованого постачання гарячої води, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати нарахування за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором (п.1.1).

Відповідно до п. 1.2 договору перелік приміщень споживача та точки розподілу, в яких здійснюється передача теплової енергії (опалення) та послуги з централізованого постачання гарячої води від виконавця споживачу, зазначений у додатку 1 до договору, який є його невід`ємною частиною.

Тарифи на теплову енергію та послугу з централізованого постачання гарячої води є регульованими та встановлюються уповноваженим державним органом (п.2.1 договору).

У разі зміни уповноваженим державним органом тарифу (ціни) на теплову енергію та/або на послугу з централізованого постачання гарячої води, повідомлення про таку зміну друкується у місцевих засобах масової інформації. Нові тарифи застосовуються з часу їх введення в дію без внесення змін до цього договору (п.2.3 договору).

Згідно з п.2.4 договору споживач здійснює оплату за фактичний обсяг теплової енергії, спожитої за розрахунковий період та послугу з централізованого постачання гарячої води, згідно з показниками приладів обліку або на підставі наданих споживачем або виконаних виконавцем (спеціалізованим підприємством) теплових навантажень (у разі відсутності або виходу з ладу приладу обліку).

Розрахунковим періодом є календарний місяць. Система оплати щомісячна (п.3.1 договору).

Згідно з п. 3.2 договору споживач здійснює оплату за розрахунковий період шляхом внесення грошових коштів через банківські установи на рахунок виконавця не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата вноситься на підставі платіжного документу (акту-рахунку або платіжної інструкції).

Виконавець надає споживачу платіжний документ до 15 числа місяця, що настає за розрахунковим шляхом залишення у поштовій скриньці споживача або безпосередньо вручає споживачу або його уповноваженому представнику. У разі неотримання платіжного документу, споживач самостійно або через свого уповноваженого представника отримує платіжний документ у виконавця за адресою, вказаною в пункту 9.5 договору. Неотримання споживачем платіжного документа не є підставою для несплати за теплову енергію та послуги з централізованого постачання гарячої води у строк, передбачений пунктом 3.2 договору (п.3.3 договору).

За умовами п.3.4 договору за наявності у приміщенні засобів обліку гарячої води та/або теплової енергії (опалення) справляння плати за тепловими навантаженнями не допускається, крім випадків проведення повірки засобів обліку, визнання їх такими, що вийшли з ладу або інших випадках, коди прилад обліку не застосовується.

Показання засобів обліку, встановлених у приміщенні, знімаються споживачем щомісяця та надаються виконавцю до 25 числа включно розрахункового місяця (телефоном, факсом, особисто) (п.3.5 договору).

Споживач теплової енергії зобов`язується крім іншого оплачувати нарахування за теплову енергію та послуги з централізованого постачання гарячої води в установлений договором строк (пп.4.1.1 п.4.2 договору) та щомісяця, не пізніше 25 числа поточного розрахункового місяця, надавати виконавцю показання встановлених у приміщенні засобів обліку теплової енергії та гарячої води (пп.4.2.14 п.4.2 договору).

Договір є безстроковим і набирає чинності з дня його підписання сторонами (п.8.1 договору).

Договір може бути розірваний достроково у випадку за письмовою домовленістю сторін (пп.8.2.1 п.8.2 договору).

Доказів направлення сторонами заяв про розірвання договору матеріали справи не містять.

До договору сторонами підписано додаток №1 «Перелік приміщень споживача та точки розподілу, в яких здійснюється передача теплової енергії (опалення) та послуги з централізованого постачання гарячої води від виконавця споживачу» та додаток №2 «Перелік об`єктів та обсяги постачання теплової енергії» (в редакції додаткової угоди від 01.10.2021 до договору), які є невід`ємною його частиною.

За твердженням позивача з січня по лютий 2022 у період опалювального сезону згідно з рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради від 06.10.2021 №1264 «Про початок опалювального періоду 2021/2022 років» для опалення приміщення за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вулиця Паркова, б.43а, позивач здійснив відпуск теплової енергії на загальну суму 13358,32грн з ПДВ.

На підтвердження вказаних обставин позивач склав та підписав зі свого боку акти-рахунки: №1695 від 31.01.2022 за січень 2022 (об`єм 1,605783Гкал) на суму 7997,88грн з ПДВ, №1695 від 28.02.2022 за лютий 2022 (об`єм 1,076248Гкал) на суму 5360,44грн з ПДВ.

Позивач зазначає, що акти-рахунки за спірний період направлялись ним на електронну адресу відповідача. Докази підписання відповідачем вказаних актів-рахунків відсутні.

Оплату за послуги з постачання теплової енергії за період січень - лютий 2022 року відповідач не здійснив.

Розглядаючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про теплопостачання» виробництвом теплової енергії є господарська діяльність, пов`язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на теплову енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору; постачанням теплової енергії (теплопостачанням) є господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Позивач в розумінні ст.1 Закону України «Про теплопостачання» як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію, є теплогенеруючою та теплопостачальною організацією.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води тощо, також є предметом регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

В розумінні наведених в ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» термінів позивач є виконавцем комунальних послуг.

За приписами ст.12 Закону «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період; порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством (ч.3.ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В силу ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Матеріалами справи встановлено, що відпуск теплової енергії відповідачу для опалення приміщення, розташованого за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вулиця Паркова, б.43а, у період січень - лютий 2022 проводився згідно з рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради від 06.10.2021 №1264 «Про початок опалювального періоду 2021/2022 років».

За наслідком постачання теплової енергії за договором №1695 від 01.08.2017 у період січень - лютий 2022 року позивачем складено та підписано зі свого боку акти-рахунки: №1695 від 31.01.2022 за січень 2022 на суму 7997,88грн з ПДВ, №1695 від 28.02.2022 за лютий 2022 на суму 5360,44грн з ПДВ, на загальну суму 13358,32грн.

Вартість поставленої теплової енергії позивачем визначено з урахуванням умов п.п.2.1, 2.3 договору №1695 від 01.08.2017, виходячи з тарифів на теплову енергію для потреб інших споживачів без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів, що постачається Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго».

Відповідно до рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 30.12.2021 №1602 з 01.01.2022 тариф встановлений на рівні 4150,56грн за 1 Гкал (без ПДВ).

Акти-рахунки позивачем направлені на електронну адресу відповідача . Надходження актів-рахунків відповідач не заперечує.

Акти-рахунки відповідачем не підписані. Обґрунтованої відмови від підписання актів-рахунків матеріали справи не містять.

Обставини відпуску теплової енергії у січні 2022 відповідач не заперечив, про що представник відповідача надав пояснення у судовому засіданні 30.10.2025. Поряд з цим відповідач не визнав обставини постачання теплової енергії у лютому 2022 у вказаному позивачем обсязі, посилаючись на руйнування приміщення за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вулиця Паркова, б.43а, де знаходився офіс відповідача, внаслідок ракетного обстрілу 24.02.2022, з огляду на що споживання теплової енергії у лютому 2022 припинилось достроково.

За умовами договору №1695 від 01.08.2017 обов`язок щодо зняття щомісяця показань засобів обліку теплової енергії, встановлених у приміщенні, та передання їх виконавцю покладено на споживача.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що показання засобів обліку за спірний період передавались представником відповідача, проте відповідні докази не збереглись.

Поряд з тим суд бере до уваги, що теплова енергія фактично постачалась до приміщення відповідача до 24.02.2022, обставини чого сторони не заперечують.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені у ст.129 Конституції України та ст.ст. 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано обставин виконання умов договору позивачем з надання послуг з постачання теплової енергії відповідачу у період січень - лютий 2022, що надає позивачу законне очікування стосовно того, що вартість наданих послуг з постачання теплової енергії за договором буде оплачена, виходячи з погодженої сторонами вартості.

За умовами п.3.2 договору №1695 від 01.08.2017 споживач здійснює оплату за розрахунковий період шляхом внесення грошових коштів через банківські установи на рахунок виконавця не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата вноситься на підставі платіжного документу (акту-рахунку або платіжної інструкції).

Неотримання споживачем платіжного документа як прямо вказано в п.3.3 договору не є підставою для несплати за теплову енергію та послуги з централізованого постачання гарячої води у строк, передбачений пунктом 3.2 договору.

Таким чином, виходячи з погоджених сторонами умов договору, строк оплати за спожиту теплову енергію у січні 2022 на суму 7997,88грн та у лютому 2022 на суму 5360,44грн є таким, що настав, а саме: за актом за січень 2022 - 21.02.2022, за актом за лютий 2022 - 21.03.2022 (з урахуванням ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України).

Між тим відповідач не здійснив розрахунку за надані послуги з постачання теплової енергії позивачем за період січень - лютий 2022 на загальну суму 13358,32грн.

Невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань з оплати вартості поставленої теплової енергії є порушенням зобов`язання (неналежним виконанням) в розумінні ст.610 Цивільного кодексу України.

Встановивши обставини того, що відповідач не здійснив розрахунку за надані послуги з постачання теплової енергії за договором №1695 від 01.08.2017 у період січень - лютий 2022 на загальну суму 13358,32грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором №1695 від 01.08.2017 у розмірі 13358,32грн, отже, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Розглядаючи позов в частині стягнення з відповідача на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат у сумі 6791,35грн за періоди березень 2022 - серпень 2025 (заборгованість за січень 2022), квітень 2022 - серпень 2025 (заборгованість за лютий 2022) та 3% річних у сумі 1443,54грн за періоди з 21.02.2022 по 09.10.2025 (заборгованість за січень 2022), з 21.03.2022 по 09.10.2025 (заборгованість за лютий 2022), суд виходить з такого.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За наслідком перевірки періодів нарахування 3% річних судом встановлено, що позивачем неправильно визначені початкові дати виникнення прострочення виконання зобов`язань.

Здійснивши перерахунок 3% річних за правильні періоди з 22.02.2022 по 09.10.2025 на суму заборгованості 7997,88грн, з 22.03.2022 по 09.10.2025 на суму заборгованості 5360,44грн, суд встановив, що належним розміром 3% річних за вказані періоди є 1442,00грн, з огляду на що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у сумі 1443,54грн підлягають частковому задоволенню у розмірі 1442,00грн; в решті вимог щодо стягнення 3% річних позов задоволенню не підлягає.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем період прострочення відповідає фактичним обставинам справи, арифметично розрахунок є правильним. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 6791,35грн.

Розподіл судових витрат.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог за приписами п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших судових витрат сторонами до розподілу не заявлено.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Донецький експертно-технічний центр держпраці» (85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Коржова, б. 16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (84320, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, б. 8-Д, ) заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у сумі 13358,32 грн, 3% річних у сумі 1442,00 грн, інфляційні втрати у сумі 6791,35 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 2388,57 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти вимог відмовити.

В судовому засіданні 13.11.2025 суд склав та підписав скорочене рішення (вступну та резолютивну частини).

Повний текст рішення суд підписав 14.11.2025.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів; зазначений строк обчислюється з дня підписання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова