ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
17.11.2025 Справа №905/1066/25
Господарський суд Донецької області у складі:
судді Фурсової С.М.
за участю секретаря судового засідання Сазонова В.С.
про стягнення 4 567 685,44 гривень
за участю представників:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
Р У Х С П Р А В И
Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідер Промснаб» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення 4 567 685,44 гривень, з яких: 3 764 640,00 гривень заборгованість, 643 586,35 гривень інфляційні втрати, 159 459,09 гривень 3% річних.
В обґрунтування позовних вимог заявник посилається на невиконання відповідачем зобов`язань з оплати отриманого з ремонту обладнання за договором надання послуг №3/72-2023 від 01.08.2023.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.10.2025. Також, даною ухвалою встановлено строки для подання заяв по суті справи, доказів.
Від представника позивача 16.10.2025 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.
У судове засідання 30.10.2025 представники сторін не з`явилися, повідомлялись завчасно та належним чином.
Враховуючи, що строк на подання відзиву на позовну заяву сплинув, судом здійснено усі можливі та достатні дії для реалізації учасниками справи своїх прав, а також для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про доцільність закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 30.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.11.2025.
У судове засідання 30.10.2025 представники сторін не з`явилися, повідомлялись завчасно та належним чином.
Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.
Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 ГПК України).
З огляду на те, що під час розгляду справи судом створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті заявлених вимог за наявними у ній матеріалами в даному судовому засіданні, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин.
Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд
01.08.2023 Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідер Промснаб» (надалі Виконавець, позивач) та Державним підприємством «Селидіввугілля» (надалі Замовник, відповідач) було укладено Договір надання послуг №3/72-2023.
За п.1.2. договору «Замовник» доручає, а «Виконавець» приймає до виконання надання послуг з капітального ремонту обладнання які визначаються доданим до договору додатком №1 та Додатком 2, які є невід`ємною частиною даного договору.
Відповідно до п.п.3.1.-3.2. договору термін надання послуг протягом 60 календарних днів з моменту передачі обладнання в ремонт.
Терміном закінчення надання послуг є дата підписання сторонами протоколу контрольних випробувань (акта про приймання).
Згідно розділу 4 договору про закінчення виконання ремонтних робіт «Виконавець» повідомляє «Замовника» не пізніше 3-х днів, після чого сторони складають двосторонній акт про приймання виконаних робіт (п. 4.1. договору).
Доставка обладнання до місця виконання ремонту та його повернення здійснюються транспортом Виконавця та за рахунок його коштів, якщо інше не обумовлено у Специфікації (п. 4.2. договору).
Згідно п.5.1. договору сума послуг за договором становить 3 764 640,00 гривень, у тому числі податок на додану вартість - 627 440,00 гривень.
За п.5.2. договору розрахунки здійснюються шляхом перерахування Замовником грошових коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок Виконавця з відстрочкою платежу 180 календарних днів з дати підписання актів виконаних робіт.
Даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 30.12.2023 р., а в частині виконання зобов`язань сторонами - до повного та належного їх виконання (п.8.1. договору).
Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками товариств.
В Додатку № 1 до Договору №3/72-2023 від 01.08.2023 Сторони узгодили перелік обладнання, яке підлягає ремонту. Загальна вартість послуг, що повинні бути надані становлять 3 764 640,00 гривень.
В Додатку 2 до Договору №3/72-2023 від 01.08.2023 Сторони підтвердили калькуляцію ремонту 1 одиниці гідродомкрату, в розмірі 33 000,00 грн./шт.
Як зазначає позивач, на виконання умов цього Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідер Промснаб» виконало умови договору щодо ремонту обладнання та протягом вересня-листопада 2023 року повернуло з капітального ремонту стійкі та гідродомкрати по актам наданих послуг на суму 3764640,00 гривень, проте, відповідачем надані послуги не були оплачені.
Внаслідок укладення договору між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.
Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.
Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.
Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
За змістом статті 843 Цивільного кодексу України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Суд також вказує, що відповідно частини 1 статті 839 Цивільного кодексу України, підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.
За змістом ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Згідно з частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Як встановлено судом, на виконання умов Договором №3/72- 2023 від 01.08.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідер Промснаб» надано, а відповідачем прийнято послуги з ремонту обладнання на суму 3 764 640,00 гривень, про, що було підтверджується:
- Актом надання послуг №664 від 20.09.2023 на суму 595 320,00 гривень та Актом №2009-3 приймання-передачі обладнання з ремонту від 20.09.2023, Актом №2009-2 приймання-передачі обладнання з ремонту від 20.09.2023;
- Актом надання послуг №667 від 26.09.2023 на суму 309 540,00 гривень та Актом №2609-2 приймання-передачі обладнання з ремонту від 26.09.2023;
- Актом надання послуг №688 від 09.10.2023 на суму 573 540,00 гривень та Актом №0910-1 приймання-передачі обладнання з ремонту від 09.10.2023, Актом №0910-3 приймання-передачі обладнання з ремонту від 09.10.2023;
- Актом надання послуг №700 від 20.10.2023 на суму 905 520,00 гривень та Актом №2010-1 приймання-передачі обладнання з ремонту від 20.10.2023, Актом №2010-3 приймання-передачі обладнання з ремонту від 20.10.2023;
- Актом надання послуг №708 від 27.10.2023 на суму 850 080 гривень та Актом №2610-1 приймання-передачі обладнання з ремонту від 26.10.2023, Актом №2610-3 приймання-передачі обладнання з ремонту від 26.10.2023;
- Актом надання послуг №731 від 08.11.2023 на суму 530 640,00 гривень та Актом №0811-3 приймання-передачі обладнання з ремонту від 08.11.2023.
За фактом наданих послуг позивачем були зареєстровані податкові накладні №8 від 09.10.2023 року; №15 від 08.11.2023 року; №17 від 20.10.2023; №33 від 27.10.2023; №34 від 20.09.2023; №38 від 26.09.2023 на відповідні суми.
Акти надання послуг та акти приймання-передачі обладнання з ремонту підписані з боку відповідача.
З наведеного вбачається, що відповідачем надані позивачем послуги прийняті в повному обсязі без зауважень, жодних заяв про виявлені недоліки заявлено не було.
Доказів оплати наданих послуг на момент прийняття рішення у справі суду не надано, а тому вказана сума є боргом відповідача та підлягає стягненню на користь позивача у заявленому розмірі 3 764 640,00 гривень.
Крім того, позивачем заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 159 459,09 гривень та інфляційних втрат в розмірі 643 586,35 гривень нарахованих за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором за період з 06.05.2024 по 03.10.2025.
За змістом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.
Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відтак, суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок 3% річних та інфляційних втрат), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних суд визнав його обґрунтованим та доведеним.
За здійсненим господарським судом перерахунком, виконаним за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон», за порушення строків оплати розмір інфляційних втрат за період з 06.05.2024 по 03.10.2025 становить 656 811,03 гривень.
Частиною другою статті 237 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, а отже, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат задовольняються судом в заявленому розмірі 643 586,35 гривень.
Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з підстав викладених вище.
Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись статтями 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Промснаб» до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення 4 567 685,44 гривень, з яких: 3 764 640,00 гривень заборгованість, 643 586,35 гривень інфляційні втрати, 159 459,09 гривень 3% річних задовольнити.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.
У судовому засіданні 17.11.2025 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 18.11.2025.

Суддя С.М. Фурсова