РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.11.2025Справа № 914/1185/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Легкої А.С., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АШ БІ МЕДІКАЛ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескулаб центр"

про стягнення заборгованості за договором оренди майна у розмірі 1 049 840,83 грн

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд до Господарського суду Львівської області через систему Електронний суд надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Аш Бі Медікал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескулаб Центр" про стягнення 1 049 837,83 грн. заборгованості, з якої: 169 650,00 грн. заборгованість зі сплати суборендної плати за грудень 2024 року; 163 881,32грн. заборгованість зі сплати платежів, пов`язаних з використанням майна за грудень 2022, січень 2023 та січень-лютий 2025 років; 24 209,86грн. інфляційні втрати; 78 321,65 грн. пеня та 613 775,00 грн. штраф.

12.06.2025 позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, якою просив стягнути з відповідача на свою користь 1 073738,32 грн., зокрема, 169 650,00 грн. заборгованості зі сплати суборендної плати за грудень 2024 року, 163 881,32 грн. заборгованості зі сплати платежів, пов`язаних з використанням майна за грудень 2022, січень 2023 та січень-лютий 2025 років, 31 397,24 грн. інфляційні втрати, 95 034,76 грн. пені та 613 775,00 грн. штрафу.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.06.2025 справу передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 24.07.2025 прийнято до розгляду справу, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, ухвалу суду від 24.07.2025 отримано його представником 08.08.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Згідно положень ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

14.10.2025 позивач подав суду заяву про розгляд справи без участі його представника.

Ухвалою суду від 14.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 04.11.2025 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2022 між позивачем (орендарем) та відповідачем (суборендарем) укладено Договір суборенди приміщення №2АР-2022, відповідно до умов якого орендар передає, а суборендар приймає у тимчасове платне користування нежитлові приміщення на 2-му поверсі корпусу літери «А», що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. О.Довженка, 3., площа приміщення складає 290,00 кв.м.

Згідно умов п.п. 4.2, 4.3 Договору, з урахуванням Додаткової угоди № 4 від 18.12.2023 року, базова суборендна плата на місяць за суборендоване приміщення (базова місячна суборендна плата) станом на 01.01.2024 року складає 141 375 (сто сорок одна тисяч триста сімдесят п`ять) гривень 00 копійок, крім того ПДВ 20% - 28 275 (двадцять вісім тисяч двісті сімдесят п`ять) гривень 00 копійки, а всього з ПДВ - 169 650 (сто шістдесят дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. Плата за користування майном у наступні місяці нараховується з урахуванням індексації (крім випадків дефляції). Таким чином, суборендна плата з урахуванням індексу інфляції станом на 01.12 2025 року становила 169 650 п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Пунктом 4.5 Договору визначено, що суборендна плата сплачується суборендарем щомісячно не пізніше 25 числа поточного місяця, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок орендаря на підставі наданих ним рахунків.

Відповідно до п. 4.10 Договору платежі, пов`язані з використанням майна, такі як: оплата опалення, спожитої електроенергії, водопостачання, водовідведення, відшкодовуються суборендарем орендарю окремо відповідно до виставленого рахунку, згідно показників лічильників, встановлених в суборендованому приміщенні, а у разі відсутності лічильників - на підставі розрахунку пропорційно до зайнятої площі. Оплата зазначених платежів здійснюється Суборендарем шляхом врахування коштів на банківський рахунок Орендаря протягом 5 (п`яти) банківських днів після отримання від орендаря рахунку.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за договором внаслідок чого в нього утворилась заборгованість у розмірі 169 650,00 грн. зі сплати суборендної плати за грудень 2024 року, 163 881,32 грн. заборгованості зі сплати платежів, пов`язаних з використанням майна за грудень 2022, січень 2023 та січень-лютий 2025 років.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з наявних у матеріалах справи Акту приймання передачі нежитлового приміщення в суборенду від 01.02.2022 року та Акту приймання-передачі (повернення) майна від 21.02.2025 року відповідач використовував майно нежитлове приміщення адресою: Київ, вул. О.Довженка, 3 для здійснення господарської діяльності починаючи з 01.02.2022 року по 21.02.2025 року включно.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача зі сплати суборендної плати за грудень 2024 року складає 169 650,00 грн. та заборгованості зі сплати платежів, пов`язаних з використанням майна за грудень 2022, січень 2023 та січень-лютий 2025 років складає 163 881,32 грн.

Доказів оплати відповідачем вказаних сум заборгованості, в тому числі у визначені договором строки, суду не надано.

Отже, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору відповідач не здійснив оплату по орендній платі, платежів, пов`язаних з використанням майна в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також за прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано до стягнення з відповідача 95 034,76 грн. пені та 613 775,00 грн. штрафу.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.п. 4.8, 9.2.1 Договору у випадку прострочення оплати орендної плати та інших платежів, пов`язаних з використанням Майна, що передбачено розділом 4 цього договору, Суборендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла за період, за який нарахована пеня, від суми належної до сплати, за кожний день прострочення. В усіх випадках, коли Суборендар після закінчення строку суборенди, розірвання Договору відповідно до його умов або у випадку відмови Суборендаря від суборенди приміщення згідно з цим Договором не повертає приміщення за Актом приймання-передачі орендованого приміщення від Суборендаря Орендарю та/або продовжує користуватися зазначеним приміщенням після підписання Акта приймання-передачі орендованого приміщення від Суборендаря Орендарю, Суборендар сплачує Орендарю штраф у розмірі подвійної суборендної плати за весь час користування суборендованим Майном після заскінчення строку дії Договору.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення позивачем 95 034,76 грн. пені та 613 775,00 грн. штрафу суд задовольняються вказані вимоги, оскільки вказані розрахунки є вірними.

Також за прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано до стягнення з відповідача 31 397,24 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення позивачем 31 397,24 грн. інфляційних втрат, судом задовольняються вказані вимоги в межах поданого розрахунку, оскільки вказані розрахунки є вірними.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всупереч вказаним вимогам відповідач письмового відзиву на позов, жодних доказів на підтвердження обставин чи відсутності підстав для задоволення позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст. 86, 129, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескулаб центр" (79069, м. Львів, вул. Шевченка, 313, код 445291) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АШ БІ МЕДІКАЛ" (03057, м. Київ, вул. Довженка, 3, код 43547512) 169 650 (сто шістдесят дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят) грн. заборгованості по суборендній платі, 163 881 (сто шістдесят три тисячі вісімсот вісімдесят одну) грн. 32 коп. заборгованості зі сплати платежів, пов`язаних з використанням майна, 95 034 (дев`яносто п`ять тисяч тридцять чотири) грн. 76 коп. пені, 613 775 (шістсот тринадцять тисяч сімсот сімдесят п`ять) грн. штрафу, 31 397 (тридцять одну тисячу триста дев`яносто сім) грн. 24 коп. інфляційних втрат, 15 364 (п`ятнадцять тисяч триста шістдесят чотири) грн. 01 коп. витрат по оплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 12.11.2025

Суддя О.М.Ярмак