РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2025Справа № 910/8892/25

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

про стягнення 63 225,61 грн

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал страхування" (далі - ПрАТ "СК "Арсенал страхування", позивач) із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (далі - ПрАТ "СГ "ТАС", відповідач) про стягнення страхового відшкодування в сумі 63 225,61 грн в порядку суброгації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП, яка сталася 17.11.2022 в м. Полтава, застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений, у зв`язку з чим позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на суму 280 273,23 грн. Посилаючись на ст. 993 ЦК України та ст. 108 Закону України "Про страхування", ПрАТ "СК "Арсенал страхування" вказує, що йому перейшло право вимоги до відповідача на відшкодовану матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача в результаті дорожньо-транспортної пригоди (з урахуванням обопільної вини учасників ДТП, в межах ліміту полісу та з вирахуванням франшизи), яку ПрАТ "СГ "ТАС" сплатило частково у сумі 105 950,26 грн.

У позові ПрАТ "СК "Арсенал страхування" просить стягнути з відповідача несплачену частину страхового відшкодування в сумі 30 986,36 грн, пеню в сумі 24 158,89 грн, 3% річних у сумі 2 167,00 грн та інфляційні втрати у сумі 5 913,36 грн, що разом складає 63 225,61 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2025 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, у строк встановлений законом надав відзив на позов, в якому проти заявлених вимог заперечив, вказав, що належним чином та в повному обсязі виконав своє зобов`язання зі сплати позивачу страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, тому вимоги про стягнення страхового відшкодування, пені та матеріальних втрат вважає необґрунтованими та безпідставними. Також відповідач подав клопотання про застосування строків позовної давності до позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що пошкоджений транспортний засіб на момент ДТП мав 3 роки експлуатації, відтак, відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Мін`юсту № 142/5/2092 від 24.11.2003, коефіцієнт фізичного зносу дорівнює 0, що також підтверджується складеним на замовлення позивача звітом про визначення вартості матеріального збитку № 40684 від 07.12.2022.

Розглянувши заяви учасників справи по суті спору та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Установлено, що відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 281/22-Тз/ПЗ від 28.06.2022 «All Risks», укладеного між ПрАТ "СК "Арсенал страхування" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник), були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

17.11.2022 у м. Полтаві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 13.02.2023 у справі № 554/14447/22 встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є винними в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та їх притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн з кожного.

17.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ "СК "Арсенал страхування" із заявою № 006.01739422 про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу.

З метою визначення розміру вартості матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП, яка мала місце 17.11.2022, ПрАТ «СК «Арсенал страхування» замовило проведення автотоварознавчого дослідження, за результатами якого суб`єктом оціночної діяльності Береговим В.М. був складений звіт № 40684 від 07.12.2022. Відповідно до зазначеного звіту вартість матеріального збитку, завданого автомобілю марки «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 , склала 280 345,48 грн.

А згідно з актом виконаних робіт № ЦБФ0134028 від 31.03.2023 та рахунком СТО № Ф000003599 від 06.12.2022 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 , склала 280 273,23 грн з ПДВ.

На підставі страхового акту № 006.01739422-1 від 09.12.2022 та розрахунку страхового відшкодування від 07.12.2022 ПрАТ «СК «АРКС» здійснило виплату потерпілій особі страхового відшкодування в сумі 280 273,23 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 65624800 від 13.12.2022.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Разом з тим відповідно до ст. 36.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ "СГ "ТАС" згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/002967222.

Отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у дорожньо-транспортній пригоді шкоду та згідно з положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»), як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі, в межах шкоди та з урахуванням обопільної вини учасників ДТП.

Матеріали справи свідчать, що 14.12.2022 позивач звернувся до відповідача - ПрАТ "СГ "ТАС" з претензією про компенсацію страхового відшкодування на суму 280 273,23 грн, що була сплачена страхувальнику за договором добровільного страхування наземного транспорту № 281/22-Тз/ПЗ від 28.06.2022.

22.02.2023 ПрАТ "СГ "ТАС" здійснило виплату страхового відшкодування у сумі 105 950,26 грн з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, що підтверджується платіжною інструкцією № 320105 від 22.02.2023.

Уважаючи, що відповідач неповністю відшкодував спричинені його страхувальником збитки, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ПрАТ "СГ "ТАС" невідшкодовану суму страхового відшкодування в сумі 30 986,36 грн (з розрахунку обопільної вини учасників ДТП (280 273,77 грн/2 = 140136, 89) та вирахуванням франшизи за полісом у сумі 3 200,00 грн).

Згідно з п. 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 06.07.2018 у справі № 924/675/17, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи.

Зокрема, відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином положеннями статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу.

Із наданих позивачем страхового акту № 006.01739422-1 від 09.12.2022, розрахунку до нього від 07.12.2022, ремонтної калькуляції програмного комплексу Audatex № 40684 від 07.12.2022, звіту про визначення вартості матеріального збитку № 40684 від 07.12.2022 вбачається, що вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був розрахований без урахування коефіцієнту фізичного зносу.

При цьому щодо доводів відповідача про наявність підстав для застосування фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу позивач заперечив, вказавши, що зазначений транспортний засіб на момент ДТП мав 3 роки експлуатації, а тому відповідний коефіцієнт складає 0.

Поряд з цим суд приймає до уваги наступне.

Згідно з п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України N 142/5/2092 від 24.11.2003 (далі - Методика), фізичний знос КТЗ (його складників) - це утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників); відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або робото здатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів.

Відповідно до п. 7.38 Методики значення Е3 (коефіцієнт фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ;

Винятки стосовно використання зазначених вимог встановлені у п. 7.39 Методики. Зокрема п.п. «г» цього пункту передбачає такий виняток, коли складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики.

Згідно з п. 1.6 Методики експлуатаційне пошкодження - пошкодження, що утворилося внаслідок експлуатації КТЗ й обумовлене його експлуатаційним зносом (зміною первісних властивостей) та умовами експлуатації. До експлуатаційних пошкоджень належать прості деформації складових частин кузова, кабіни, що характеризуються плавними формами, легко піддаються ремонту та розташовані у легкодоступних місцях, які виникли в процесі експлуатації КТЗ, сколювання лаку пофарбованого покриття (далі - ЛФП) на лицьових поверхнях кузова, пошкодження ЛФП внаслідок тертя з ущільнювачами. Загальна площа деформації (деформацій) не повинна перевищувати 1,0 дм-2. До експлуатаційних пошкоджень у вигляді простої деформації складових кузова, кабіни КТЗ належать деформації, які виникли від тиску будь-яких предметів чи тіла людини (вм`ятини від рук, від падіння граду, каштанів і подібних за розмірами і масою предметів, від дрібних камінців під час руху КТЗ тощо);

У той же час з протоколу огляду пошкодженого автомобіля від 18.11.2022 вбачається, що за наслідками ДТП транспортному засобу «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 , були спричинені наступні пошкодження: зламаний бампер передній, зруйновані фари ліва, протитуманна ліва, облицювання фари лівої протитуманної, зламаний омивач фари лівої та накладка переднього бампера нижня, деформоване крило переднє ліве, масляний фільтр у зборі, важіль передній лівий, кронштейн крила лівого переднього, бампер задній, зламані підкрилок передній лівий, кронштейн переднього бампера, гратка переднього бампера ліва, кришка переднього бампера ліва, дефлектори переднього бампера, накладка переднього бампера ліва, вставка крила ліва, кришка блока керування ДВС, дефлектор повітряний, тріщина лівої подушки двигуна опори, потік лівий амортизатор, деформований лонжерон передній лівий, вм`ятина у боковину задню ліву, подряпини двері задньої, перекіс кузову та капоту.

За висновком суду указані пошкодження транспортного засобу «Ford Kuga» носять характер деформації частини кузова, кабіни, рами КТЗ, що не підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень, передбачених п. 1.6 Методики.

Таким чином, при визначенні розміру оціненої шкоди пошкодженого автомобіля підлягає застосуванню фізичний знос, розмір якого відповідно до розрахунку відповідача складає 0, 3169%, що становить 61 972,72 грн.

З урахуванням наведеного розмір належної до відшкодування страховиком цивільно-правової відповідальності власника автомобіля-винуватця ДТП має бути здійснено із урахуванням коефіцієнту зносу фізичного зносу.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку оціненої шкоди пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача різниці виплаченого страхового відшкодування в сумі 30 986,36 грн.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від суми основної заборгованості.

Отже позов ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" задоволенню не підлягає.

Що стосується заявленого відповідачем клопотання про застосування строків позовної давності, то суд зазначає, що правила про позовну давність мають застосовуватися лише тоді, коли буде доведено порушення суб`єктивного права позивача. У випадку відсутності такого порушення в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а у зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26.11.2019 у справі № 914/3224/16.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" про стягнення 63 225,61 грн.

Повне судове рішення складене 13 листопада 2025 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Головіна К. І.