ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" листопада 2025 р. м. Київ Справа № 911/1648/21

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Батуріної Я.Я. розглянувши у судовому засіданні

заяву ОСОБА_1

про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі

про неплатоспроможність ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

За участю осіб, зазначених у протоколі судового засідання від 18.09.2025.

1. Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи)

1.1. 16.06.2025 через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» до Господарського суду Київської області (далі - суд) звернувся представник ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , заявниця) ОСОБА_3 (далі представник) із заявою від 16.06.2025 (вх. № 6/25 від 17.06.2025) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій, зокрема, просить скасувати ухвалу суду від 06.10.2022 в частині визнання вимог ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 ) у розмірі 5 863 088,00 грн та змінити її в указаній частині, а саме відмовити у визнанні вимог. Зазначає, що 15.05.2025 він звернувся до органу досудового розслідування Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, з клопотанням про відкриття матеріалів кримінального провадження № 0002187 від 15.06.2023 (ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою) у частині інформації про розмір доходів ОСОБА_4 для використання у якості доказів при розгляді справи № 911/1648/21. Слідчим, у той же день, відкриті матеріали справи в частині запитуваної інформації, відповідно до якої доходи ОСОБА_4 свідчать про відсутність можливості надання позик у розмірі 5 863 088,00 грн.

1.2. 31.07.2025, у встановлений судом строк, через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» звернувся представник ОСОБА_4 Голуменков Вячеслав Володимирович із письмовими поясненнями (вх. № 10653/25) в яких зазначає, що сама по собі невідповідність розміру доходів до розміру наданої позики не може свідчити про відсутність можливості надавати позику у розмірі, що перебільшує розмір доходів, так як відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків не являється вичерпним та достатньо інформативним для визначення у фізичної особи фінансових можливостей. До того ж треба врахувати, що ОСОБА_4 є підприємцем з багаторічним досвідом, починаючи з 2011 року, та мав можливість накопичувати кошти та формувати значні фінансові резерви протягом усіх років своєї підприємницької діяльності. Вказує, що у згаданому кримінальному проваджені жодній особі не було повідомлено про підозру, що в свою чергу, вказує на те, що кримінальне провадження підлягає закриттю, в порядку ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України). Строки досудового розслідування цього кримінального провадження вже давно закінчилися, а саме 15.12.2024. Таким чином відсутні підстави для перегляду ухвали суду від 06.10.2022 у відповідній частині, оскільки обставини, які наведені у відповідній заяві, не є істотними для даної справи.

1.3. 31.07.2025, у встановлений судом строк, через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» звернувся ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , боржник) із відзивом на заяву (вх. № 10658/25) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в якому зазначає, зокрема, що заявлені обставини не є нововиявленими в розумінні закону. Вказує, що інформації про доходи ОСОБА_4 існувала у 2022 році, ОСОБА_1 могла отримати її через відповідні правові процедури. Натомість, це є питанням правової оцінки наявних доказів, а не нових обставин. Кримінальне провадження № 0002187 відкрите ще 15.06.2023, тобто майже 2 роки, проте протягом усього часу заявниця не зверталася до суду із відповідними клопотаннями про витребування доказів законним шляхом.

Додатково просить, зокрема, зобов`язати ОСОБА_1 виконати ухвалу суду від 08.04.2024 щодо надання банківської довідки із зазначенням реквізитів рахунку; притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за зловживання процесуальними правами.

1.4. 27.08.2025 через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» від керуючого реструктуризацією боргів боржника ОСОБА_5 (далі керуючий реструктуризацією) до суду надійшов відзив (вх. № 11821/25) на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якому зазначає, зокрема, що заява не відповідає вимогам ст. 320 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки: не містить належних доказів заявлених обставин; не доведено нововиявлений характер цих обставин; не встановлено їх істотного значення для справи; порушено принцип розподілу тягаря доказування; містить юридично неспроможні посилання на норми, що не регулюють відносини між фізичними особами; не спростовано позицію кредитора та боржника про готівкову передачу коштів за договором позики; суперечить усталеній судовій практиці Верховного Суду щодо дійсності договорів позики між фізичними особами та правомірності готівкових розрахунків.

1.5. 31.08.2025 через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» представником заявниці суду надані додаткові пояснення вих..№ 934.2.19339.31082025 (вх. № 11941/25 від 01.09.2025) в яких зазначає, зокрема, що:

у частині відсутності доказів, то такі докази існують і підлягають дослідженню судом під час розгляду заяви про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами. Інформація, що міститься у доказах має конфіденційний характер і містить персональні дані, що обмежує можливість доступу до такої інформації та її обіг;

кредитором виконані усі необхідні вимоги щодо зазначення місця знаходження доказів та причин, з яких ці докази надати неможливо;

надання кредитором суду інформації про фінансову можливість та реальність виконання договорів взагалі спростить процес перегляду і за наявності належних доказів матиме наслідком відмову від заяви про перегляд ухвали про визнання вимог кредитора;

вичерпний перелік операцій, які не підлягають обмеженню при готівковому розрахунку, станом на дату укладення договору позики зазначені у п. 8 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України № 148 від 29.12.2017. Позика між фізичними особами до цього переліку не включена, відтак має бути проведена у безготівковій формі;

питання недійсності або нікчемності правочинів у заяві про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами не поставлено. Посилання ОСОБА_5 щодо судової практики про визнання договорів позики недійсними або нікчемини не відноситься до предмету заяви.

2. Процесуальні дії суду у справі. Заяви (клопотання) учасників справи та результат їх розгляду

2.1. Ухвалою суду від 11.07.2025 (після усунення недоліків заяви), зокрема: відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 06.10.2022 у справі № 911/1648/21; призначено судове засідання на 07.08.2025; запропоновано учасникам справи надати суду до 01.08.2024 письмові пояснення щодо зазначеної заяви; відмовлено у задоволені клопотань ОСОБА_1 про витребування доказів, яке міститься в п. 4 заяви та про здійснення розгляду справи у закритому судовому засіданні без участі сторін, яке міститься у п. 5 заяви.

2.2. 07.08.2025 на підставі ст.ст. 42, 216 ГПК України за заявою керуючого реструктуризацією відкладений розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами на 01.09.2025 та встановлено строк до 21.08.2025 для надання керуючому реструктуризацією і заявниці письмових пояснень й документів (протокол судового засідання від 07.08.2025).

2.3. Відповідно до ч. 1 ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

За змістом ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Як зазначалося вище, протокольною ухвалою суду від 07.08.2025 установлений керуючому реструктуризацією та представнику заявниці строк до 21.08.2025 для надання суду письмових пояснень, документів (доказів) щодо заяви ОСОБА_1 .

Із матеріалів справи убачається , що зазначені учасники скористались своїм правом та надали суду відповідні письмові пояснення, розглянувши які суд зазначає наступне.

2.3.1. Так представник заявниці, який особисто брав участь у судовому засіданні 07.08.2025, через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» надіслав суду додаткові пояснення вих..№ 934.2.19338.31082025 (вх. № 11940/25 від 01.09.2025) - 31.08.2025, тобто поза межами строку, встановленого протокольною ухвалою суду від 07.08.2025 (протокол судового засідання та розписка учасників справи від 07.08.2025).

Згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи зазначене, відсутність клопотання представника заявника про продовження процесуального строку та відсутність обставин, які б давали суду можливість з власної ініціативи продовжити встановлений строк, суд дійшовши висновку про залишення зазначених пояснень без розгляду.

2.3.2. Також із порушеним стоком, а саме 27.08.2025 (вх. № 11821/25), через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» до суду звернувся керуючий реструктуризацією, проте як вбачається із протоколу судового засідання від 07.08.2025, останній не брав участь у судовому засіданні, у зв`язку з чим йому у порядку ст.ст. 120, 121 ГПК України надіслано ухвалу про повідомлення.

Проте із змісту ухвали повідомлення вбачається, що остання не містить у собі інформацію щодо постановленого у судовому засіданні рішення, а саме, в частині встановлення відповідному учаснику справи строку для надання письмових пояснень/заперечень щодо заяви перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі.

Ураховуючи зазначені обставини, з метою дотримання рівності усіх учасників судового процесу, керуючись правом, передбаченим ч. 2 ст. 119 ГПК України, суд визнав за необхідне продовжити встановлений судом строк на подання письмових пояснень/відзиву на заяви перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за ініціативою суду.

2.3.3. У свою чергу, ураховуючи, що відповідні пояснення/відзив керуючого реструктуризацією (п. 2.3.2 цієї ухвали) беруться судом до уваги, та те, що останні подані 27.08.2025, то додаткові пояснення у справі представника заявниці вх.№ 934.2.19339.31082025, які надіслані суду через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» 31.08.2025 (вх. № 11941/25 від 01.09.2025), також на підставі ч. 2 ст. 119 ГПК України беруться судом до уваги.

2.4. У судовому засіданні 01.09.2025 на підставі ст.216 ГПК України оголошено перерву до 18.09.2025 та запропоновано учасникам справи до 15.09.2025 надати суду письмові пояснення (заперечення) по даній справі (протокол судового засідання від 01.09.2025).

2.5. 01.09.2025 через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» представником заявниці заявлено суду клопотання про витребування доказів №934.2.19340.31082025, а саме, з Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві матеріали кримінального провадження 0002187 від 15.06.2023 в частині відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про розмір доходів ОСОБА_4 та у ОСОБА_4 докази перерахування коштів на банківський рахунок ОСОБА_6 , у задоволенні якого судом на підставі ст.ст. 73, 76, 77, 81 ГПК України відмовлено (протокол судового засідання від 18.09.2025).

2.6. Щодо клопотання ОСОБА_2 про зобов`язання ОСОБА_1 виконати ухвалу суду від 08.04.2024 в частині надання банківської довідки із зазначенням реквізитів рахунку та про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за зловживання процесуальними правами, то суд вважає, що останні не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 170 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Проаналізувавши питання, які порушенні ОСОБА_2 у своєму відзиві, суд дійшов висновку, що останні повинні розглядатися окремо від розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки обставини, які досліджуються судом під час розгляду зазначеної заяви є відмінними від обставин, які необхідно досліджувати судом під час виконання відповідним кредиторам інших рішень суду постановлених у справі.

2.7. У судове засідання представники кредиторів ОСОБА_7 та ОСОБА_1 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце засідання інформувалися у передбаченому ГПК України порядку та належним чином (протокол судового засідання та розписка представника ОСОБА_1 від 01.09.2025; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта» (ф.119), відповідно до якого ОСОБА_7 04.09.2025 отримав ухвалу про повідомлення від 01.09.2025). Водночас, явка вказаних учасників обов`язковою судом не визнавалася, а тому ураховуючи положення ст. 42 ГПК України, суд визнав за можливе розглянути зазначену справу без їх участі.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази

3.1.Ухвалою суд від 02.08.2021, зокрема: відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_2 ; введено процедуру реструктуризації боргів; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ); призначено керуючим реструктуризацією боргів боржника арбітражного керуючого Григоренка Ю.С. та вирішено інші процесуальні питання у справі.

За результатами попереднього засідання судом постановлено ухвалу від 06.10.2022, якою, серед іншого, визнано вимоги: ОСОБА_8 у загальному розмірі 5 359 205,00 грн (основне зобов`язання), ОСОБА_4 у загальному розмірі 5 863 088,00 грн (основне зобов`язання), ОСОБА_7 у загальному розмірі 350 000,00 грн (як такі, що забезпечені заставою майна боржника).

Ухвалою суду від 08.06.2023, яка залишена в силі постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2023, зокрема, затверджений план реструктуризації боргів ОСОБА_2 , яким реструктуризовано заборгованість останнього перед ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

3.2. 15.05.2025 представнику потерпілої ОСОБА_1 адвокату Козаренку Є.В. наданий доступ до матеріалів досудового розслідування №0002187 (відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 06.12.2024, сторінки 1-12), про що складений протокол ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Із змісту протоколу вбачається, що ознайомлення адвоката Козаренка Є.В. з матеріалами досудового розслідування на 12 арк. проводилося з можливістю одержання копій процесуальних документів відповідно до положень КПК України. Крім того на підставі ст. 222 КПУ старшим слідчим надано дозвіл щодо розголошення відомостей досудового розслідування, зареєстрованого за № 0002187 від 15.06.2024, які стали відомі в ході ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в обсязі, який не завдасть шкоди подальшому здійсненню досудового розслідування, а також не порушить права та інтереси громадян.

3.3. Інших доказів, у розумінні ст.ст. 76-77 ГПК України, представником заявниці суду надано не було.

4. Висновки суду із посилання норм права, які підлягають застосовуванню

4.1. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України. Застосування положень ГПК України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених КУзПБ, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику (у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України), а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (згідно п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 320 цього Кодексу).

У контексті застосування норми п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України суд зважає на те, що необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність цих обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення (сталий та актуальний правовий висновок Верховного Суду, вперше викладений у постанові від 03.04.2018 у справі №910/6052/16, та продубльований, зокрема, у постанові Верхового Суду від 11.06.2025 у справі №925/1240/21).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Велика Палата Верховного Суду та Верховний Суд у постановах послідовно сформулювали правові висновки, що не є нововиявленими обставинами, зокрема:

не належать до ново виявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися ново виявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи (п. 6.38. постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №9901/819/18 від 14.04.2021);

не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з ново виявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (п.п. 27-28 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 127/10129/17 від 22.01.2019);

не можуть бути визнані ново виявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються ново виявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 920/1077/16, від 15.01.2020 у справі № 916/24/17);

обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими. До того ж не вважається нововиявленою обставиною зміна правової позиції суду в інших подібних справах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 802/2196/17-а);

не можуть вважатися ново виявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими (постанова Великої Палати Верховного Суду від 09.06.2022 у справі № 9901/230/20).

Суд зазначає, що ч. 4 ст.423 ЦПК України, ч. 4 ст.361 КАС України є аналогічними за змістом із ч.4 ст.320 ГПК України, відтак, вищевказані правові висновки щодо того, що не може вважається нововиявленими обставинами, є релевантними до цієї справи.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з ново виявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ від 18.11.2004 у справі «Правєдная проти Росії»).

При цьому ч.ч.1,3,4 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

4.2. За змістом абз. 1 ч. 2 ст. 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Так у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником. Заявлені до боржника грошові вимоги конкурсних кредиторів можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору. Отже, у справі про банкрутствогосподарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 28.01.2025 у справі № 922/2154/22).

Водночас ч. 6 ст. 45 КУзПБ передбачено, що кредитор має право отримувати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів. Такий кредитор може подати розпоряднику майна, боржнику та суду заперечення щодо визнання вимог інших кредиторів.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.13 ГПК України).

Як зазначалося вище заявник у своїй заяві вказує, що ухвала суду від 06.10.2022 у частині визнання вимог кредитора ОСОБА_4 постановлена при неповному дослідженні обставин, зокрема, відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ОСОБА_4 , які існували на дату розгляду вимог і не були відомі суду, арбітражному керуючому та заявнику.

Проте зазначені обставини суд не може вважати нововиявленими, оскільки:

у порядку ч. 1 ст. 74 ГПК України суду не надано належних та допустимих доказів, у тому числі відповідні відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків на які посилається заявник, які б підтверджували про фінансову неможливість ОСОБА_4 11.02.2019 надати боржнику позику у відповідному розмірі. Крім того заявником не зазначено за який звітний період ним зроблені відповідні висновки (за відповідний рік чи декілька останніх років перед наданням позики);

під час розгляду кредиторських вимог відповідно до Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 29.09.2017 № 822 вже функціонував Державний реєстр фізичних осіб платників податків, а тому особа в установленому ст. 81 ГПК України порядку не позбавлена була права звернутися до суду із відповідною заявою/клопотанням для отриманні необхідних відомостей;

у попередньому засідання судом, у тому числі 06.10.2022, на якому був присутній представник заявниці, досліджувалися докази, на підставі яких у ОСОБА_4 виникла грошова вимога до боржника. Під час розгляду зазначених грошових вимог у порядку ч. 6 ст. 45 КУзПБ учасниками справи та особами, які заявили свої вимоги до боржника, у тому числі ОСОБА_1 , не подали керуючому реструктуризації, боржнику чи суду заперечення щодо визнання вимог зазначеного кредитора.

Отже стверджувати, що зазначені заявницею обставини не були та не могли бути відомі останній на час розгляду відповідних кредиторських вимог та те, що ці обставини є істотними у суду підстав не має.

Інших обставин, які б відповідно до ч.2 ст.320 ГПК України можна ново виявленими, заявницею у своїй заяві не зазначено.

Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 2, 45,47 КУзПБ, ст.ст. 12, 14, 74, 76-77, 234-235, 320, 325 ГПК України

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 16.06.2025 (вх. № 6/25 від 17.06.2025) про перегляд в частині ухвали Господарського суду Київської області від 06.10.2022 за нововиявленими обставинами.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 06.10.2022 в частині визнання вимог ОСОБА_4 залишити в силі.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КУзПБ ухвала набрала законної сили 18.09.2025 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 18.11.2025.