ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2025 р. Справа№ 910/5744/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Линник А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ»

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2025

у справі № 910/5744/24 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ»

про стягнення 112 287,23 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика»

про стягнення 111 331,38 грн, -

за участю представників сторін згідно з протоколом судового засідання, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» про стягнення 112 287,23 грн вартості оплаченого, але непоставленого газу на підставі Договору № 41АР-200-1138-23 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.03.2023. За невиконання грошового зобов`язання позивач також просить застосувати відповідальність, визначену ч. 2 ст. 625 ЦК України, та стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 886,20 грн та 3% річних - 833,79 грн.

У відповідь, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» звернулось до суду із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика» про стягнення 111331,38 грн штрафу, нарахованого за порушення виконання зобов`язань за Договором № 41АР-200-1138-23 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 30.03.2023.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.02.2025 первісний позов задоволено повністю. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика» заборгованість у розмірі 110 567,24 грн інфляційні втрати у розмірі 886,20 грн, 3% річних у розмірі 833,79 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» штраф, нарахований на підставі п.6.2.3. договору, в розмірі 54 746,90 грн, компенсацію вартості послуги доступу до потужності, нараховану на підставі п. 6.2.5. договору, в розмірі 2734,99 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 563,37 грн. В іншій частині зустрічних позовних вимог відмовлено повністю. Відповідно до частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України проведено зустрічне зарахування грошових сум, що підлягають стягненню з кожної із сторін за результатами розгляду первісного та зустрічного позовів. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика» заборгованість у розмірі 54 805,24 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 464,63 грн.

Розглядаючи спір у частині первісних позовних вимог, суд першої інстанції виходив із норм ст. 1212 ЦК України та встановлених судом обставин відсутності правових підстав у відповідача для утримання грошових коштів отриманих ним у якості попередньої оплати.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2025 у справі № 910/5744/24 в частині задоволенні первісного позову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у повному обсязі у задоволенні первісного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, Товариство вказує на неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме, ст. ст. 525, 526, 598 Цивільного кодексу України. Так, непоставка газу, який було оплачено на умовах попередньої оплати не відбулась у зв`язку з тим, що ТОВ «Вінницька птахофабрика» відмовилось від його прийняття. Тому у цій частині, зобов`язання сторін, а саме ТОВ «Твій газзбут» в частині постачання, а ТОВ «Вінницька птахофабрика» щодо прийняття газу - залишаються невиконаними. Отже, судом першої інстанції безпідставно застосовано ст. 1212 ЦК України до спірних правовідносин сторін.

Крім цього, судом першої інстанції безпідставно не враховано форс-мажорні обставини, які зумовили несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. Так, військова агресія російської федерації проти України та введення на території України воєнного стану визнаються форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) для всіх суб`єктів господарської діяльності та в свою чергу є такими, що унеможливлюють виконання зобов`язань за договорами.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2025, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2025 у справі №910/5744/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1., суддів Тищенко А.І., Михальської Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/5744/24.

До Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/5744/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2025 у справі № 910/5744/24 залишено без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

До Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено докази сплатити судовий збір в розмірі 3 633, 60 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2025 у справі №910/5744/24. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2025 у справі № 910/5744/24 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги. Розгляд справи призначено на 18.06.2025.

04.06.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення ТОВ «Вінницька птахофабрика», які за свою суттю є відзивом на апеляційну скаргу. У поясненнях Товариство просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. Вважає, що судом першої інстанції правильно застосовано до спірних правовідносин сторін ст. 1212 ЦК України, оскільки у зв`язку з припиненням строку дії договору відпала правова підстава, на якій відповідачем набуто грошові кошти у якості попередньої оплати за газ.

Більше того, у відповідності до абз.2 п.12 розд. ІІ Правил постачання природного газу, які затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496, дотримання яких гарантується сторонами в п.5.1. Договору встановлено, що у випадку недоплати вартості природного газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок відповідно до умов договору постачання природного газу. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу. Всупереч цим нормам, відповідач не повернув спірні грошові кошти на вимогу позивача.

18.06.2025 в судовому засіданні апеляційної інстанції розгляд справи №910/5744/24 відкладено на 23.07.2025.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2025 у справі № 910/5744/24 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку з перебуванням суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б. у відпустках.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2025, справу № 910/5744/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1., суддів Кравчука Г.А., Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2025 у справі №910/5744/24 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді ОСОБА_1., суддів Кравчука Г.А., Коробенка Г.П. Розгляд справи призначено на 03.09.2025.

Службовою запискою секретаря судової палати та розпорядженням Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/478/25 від 20.08.2025 у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 07.08.2025 про звільнення судді ОСОБА_1., яка є головуючим суддею у справі, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/5744/24.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2025 апеляційну скаргу у справі №910/5744/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Тищенко А.І., Михальської Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2025 у справі № 910/5744/24 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Тищенко А.І., Михальської Ю.Б. та призначено її розгляд на 09.10.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2025 у розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» оголошено перерву до 06.11.2025.

В судовому засіданні 06.11.2025 відповідач за первісним позовом підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні первісного позову у повному обсязі.

Представник позивача за первісним позовом висловив заперечення проти апеляційної скарги, вказуючи на безпідставність її доводів та вимог, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду - залишити без змін.

06.11.2025 у судовому засіданні колегією суддів було проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як убачається із апеляційної скарги, Товариство оскаржує рішення суду першої інстанції виключно в частині задоволених позовних вимог за первісним позовом. Відтак, оскаржуване рішення суду переглядається колегією суддів саме у цій частині.

Обговоривши доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ», дослідивши докази наявні у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика» в особі Філії «Комунальний комплекс», EIC код 56 XO000120N8J00Z (за договором - споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Твій газзбут» EIC код 56 X70P (за договором - постачальник) 30 березня 2023 року було укладено Договір № 41АР200-1138-23 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (надалі за текстом - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2023 році природний газ (далі - газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно пункту 1.3 договору, планові обсяги постачання газу по місяцях визначено в додатку 1, що є невід`ємною частиною даного договору.

Пунктом 2.1 договору установлено, що постачання газу здійснюється за умови:

- наявності діючого між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу газу (пп. 2.1.1);

- відсутності заборгованості у споживача за минулі періоди перед постачальником (або оплати відповідно до графіка погашення заборгованості) та оплати поточних платежів, підтвердження в установленому порядку Оператором ГТС місячного обсягу постачання газу, виділеного для забезпечення споживача (об`єктів споживача) (далі - підтверджений обсяг газу) (пп.2.1.2).

- включення Споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді (п.п.2.1.3).

За положеннями п. 2.4 договору обсяг споживання природного газу споживачем у розрахунковому періоді не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом розрахункового періоду в розмірі ± 3% від підтвердженого обсягу природного газу у відповідну газову добу.

У п. 2.5 договору передбачено, що визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку:

- за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ (пп. 2.5.1);

- на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника або з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" (пп. 2.5.2);

- споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу (пп. 2.5.3).

Згідно з положеннями п. 3.1, 3.3 договору розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує що ознайомлений з тим, що протягом дії Договору ціна на газ може змінюватись, про що сторони укладатимуть відповідні додаткові угоди.

Відповідно до п.3.2. Договору ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 14,58333333 грн., крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 14,71990933 грн. Податок на додану вартість становить 2,94398187 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 17,66389120 грн.

Відповідно до п. 4.1. Договору розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць.

Згідно п. 4.2. Договору оплата газу здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку:

- оплата в розмірі 30% (тридцять відсотків) до 10-го числа місяця поставки газу;

- оплата у розмірі 30% (тридцять відсотків) до 20-го числа місяця поставки газу; - оплата у розмірі 40% (сорок відсотків) до 30-числа місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

Пунктом 4.9 договору встановлено, що звірка розрахунків здійснюється сторонами протягом десяти днів з дати пред`явлення вимоги про це однієї із сторін на підставі відомостей про фактичну оплату вартості газу споживачем та актів приймання-передачі газу.

У п. 5.4 договору передбачено право споживача отримувати природний газ в обсягах та на умовах, визначених цим договором; самостійно припиняти (обмежувати) відбір природного газу для власних потреб з дотриманням вимог чинного законодавства.

Також у розділі 9 Договору сторони домовилися, що укладення даного договору та обмін документами, пов`язаними з виконанням його умов, може здійснюватися в електронній формі з використанням систем електронного документообігу.

При цьому, Е-документи з накладеним КЕП сторони-відправника вважаються підписаними та набирають чинності з моменту їх підписання з використанням КЕП стороною-одержувачем (п. 9.8. договору).

Відповідно до умов п. 10.1., Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх печатками Сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби з якої Споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ «Твійгаззбут» в інформаційній платформі оператора ГТС до 30.04.2023 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Додатком 1 до Договору сторони затвердили планові обсяги постачання газу на квітень 2023 року у розмірі 28 300 куб. м.

Додатком 2 до Договору затверджено Перелік ЕІС-код точок комерційного обліку Споживача.

Відповідно до п. 2.2. Договору позивач направив заяву про включення його до Реєстру споживачів Постачальника від 30.03.2023 року.

07.04.2023 позивачем на виконання умов договору, на підставі платіжної інструкції №, було перераховано на рахунок відповідача кошти у розмірі 499 888,12 грн.

Відповідно до Акту №ТГ383077115 від 30.04.2023 приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу №41АР200-1138-23 від 30.03.2023 року постачальник передав, а споживач прийняв у квітні 2023 року природний газ обсягом 22 915,35 куб м. на загальну суму 404 774,24 грн.

Додатковою угодою №ДУ-1/41АР200-1138-23 від 28.04.2023 до договору №41АР200-1138-23 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від від 30.03.2023 року сторони внесли наступні зміни:

1) Встановили планові обсяги постачання газу на травень 2023 року у обсязі 13 000 куб. м.;

2) Сторони домовились викласти п.10.1. Договору у наступній редакції: « 10.1. Цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представинками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби з якої Споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ «Твійгаззбут» в інформаційній платформі оператора ГТС до 31.05.2023 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення»;

3) Згідно п.3.3 Договору Сторони домовились про узгодження ціни на газ за Договором, починаючи з 01.05.2023 року на рівні: Ціна одного кубічного метра(куб. м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 10,91666667 гривень, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,136576 гривень з ПДВ; Ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 11,05324267 грн. Податок на додану вартість становить 2,21064853 грн. Всього ціна газу за один кубічний метр становить 13,2638912 грн..

4) Сторони домовились з 01.05.2023 року викласти п. 4.2. Договору в наступній редакції: « 4.2. Оплата газу за Договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку: Оплата в розмірі 100% (сто відсотків) здійснюється Споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним».

05.05.2023 позивачем відповідно до платіжної інструкції № було перераховано на рахунок відповідача кошти у розмірі 172 430,58 грн.

Відповідно до Акту №ТГ383091792 приймання-передачі від 31.05.2023 природного газу до договору на постачання природного газу №41АР200-1138-23 від 30.03.2023 постачальник передав, а споживач прийняв у травні 2023 року природний газ обсягом 11 834,93 куб м. на загальну суму 156 977,22 грн.

У подальшому, позивач у відповідності до п. 8.1. Договору, направив на адресу відповідача лист за № 1805/01 від 18 травня 2023 року, яким повідомив про укладення угоди на постачання природного газу з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на червень 2023 року.

13.11.2023 позивач листом за вих. №158 звернувся до відповідача з вимогою про повернення суми переплати у розмірі 110 567,24 грн. Проте, жодної відповіді отримано не було, кошти відповідач не повернув.

25.01.2024 позивач надіслав на адресу відповідача засобами поштового зв`язку Вимогу за вих. № 9 від 24.01.2024 про повернення суми передоплати. Даний лист був отриманий відповідачем 31.01.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, доданого до матеріалів справи. Однак, відповідач вказану вимогу також залишив без відповіді та задоволення.

Предметом спору за первісними позовними вимогами є стягнення суми попередньої оплати за непоставлений природний газ. За невиконання цього грошового зобов`язання позивач також просить застосувати відповідальність, визначену ч. 2 ст. 625 ЦК України, та стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 886,20 грн та 3% річних - 833,79 грн, розраховані за період з 08.02.2024 по 09.05.2024.

Заперечуючи проти первісних вимог, відповідач вказує на те, що переплата у розмірі 110 566,98 грн утворилася у позивача внаслідок порушення саме позивачем умов Договору у частині недобору замовленого обсягу природного газу. При цьому, відповідно до п. 4.8. Договору, у разі переплати вартості газу сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період. Отже, жодними умовами договору не передбачено обов`язок постачальника - ТОВ «Твій Газзбут» повернення переплати, сплаченої за Договором споживачем - ТОВ «Вінницька птахофабрика».

Серед іншого, відповідач зазначив, що відповідно до п. 6.4. укладеного Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за Договором, якщо невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин). Засвідчення форс-мажорних обставин здійснюється у встановленому законодавством порядку.

Листом Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 визнано військову агресію російської федерації проти України та введення на території України воєнного стану форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) для всіх суб`єктів господарської діяльності, що, у свою чергу, є такими, що унеможливлюють виконання зобов`язань за договорами.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення первісних позовних вимог у повному обсязі, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статтею 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що правочин, який укладений між сторонами за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ст. 664 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу (ч. 1). Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2).

Під час розгляду справи, судом першої інстанції також було встановлено, що між сторонами було укладено Додаткову угоду № ДУ-2/41АР200-1138-23 від 31.05.2023, яка підписана уповноваженими особами сторін за допомогою КЕП та якою сторони продовжили термін дії договору до 30.06.2023.

Відповідно до частини 1 статті 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зобов`язання сторін за наведеним договором припинились з 01.07.2023.

Однак, матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем позивачу грошових коштів у сумі 110 672,24 грн після припинення договору.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України (глава 83 Цивільного кодексу України) регулює випадки набуття, збереження майна без достатніх правових підстав.

Згідно з приписами частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина 2 статті 1212 Цивільного кодексу України).

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (частина 3 статті 1212 Цивільного кодексу України).

Отже, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності наступних умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14.06.2022 у справі №915/517/21, відсутністю правової підстава вважають такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин та їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

При цьому, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись і після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 920/1122/19, від 19.02.2020 у справі №915/411/19, від 21.02.2020 у справі №910/660/19, від 17.03.2020 у справі №922/2413/19.

Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, надмірно сплачена позивачем за договором №41АР200-1138-23 від 30.03.2023 попередня оплата за природний газ становить 110 567,24 грн, а у зв`язку з припиненням строку дії договору, - відпала правова підстава, на якій відповідачем набуто ці кошти.

Пунктом 12 розділу ІІ «Порядок постачання природного газу споживачам, що не є побутовими» Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, дотримання яких гарантувалось сторонами в пункті 5.1 укладеного ними договору, визначено, що у випадку недоплати вартості природного газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок відповідно до умов договору постачання природного газу. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

25.01.2024 позивач надіслав на адресу відповідача засобами поштового зв`язку Вимогу за вих. № 9 від 24.01.2024 про повернення суми передоплати. Даний лист був отриманий відповідачем 31.01.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, доданого до матеріалів справи. Однак, відповідач вказану вимогу залишив без відповіді та задоволення.

На підставі викладеного, зважаючи на умови договору та положення чинного законодавства, відповідач повинен був, незалежно від строку дії договору, повернути позивачу попередню оплату на першу його вимогу через сім днів з моменту отримання такої вимоги, чого ним зроблено не було.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

З огляду на викладене вище та враховуючи, те що матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем обов`язку щодо повернення позивачу коштів, сплачених у якості передоплати за договором №41АР200-1138-23 від 30.03.2023, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 110567,24 грн заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, враховуючи те, що строк повернення коштів за непоставлений природний газ настав, а доказів повернення суми попередньої оплати за товар станом на день розгляду справи відповідачем не надано, позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховані інфляційні втрати у розмірі 886,20 грн та 3% річних - 833,79 грн, розраховані за період з 08.02.2024 по 09.05.2024.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, з наведених норм права вбачається, що у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, три проценти річних від суми заборгованості, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що він є арифметично правильним, відповідає вимогам ст. 625 ЦК України, відтак, позовні вимоги у цій частині також підлягають задоволенню повністю.

Отже, доводи Товариства про неправильне застосування судом першої інстанції вимог ст. 1212 ЦК України, не підтвердились під час апеляційного перегляду спору.

Колегія суддів також відхиляє посилання заявника апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції наявності форс-мажорних обставин.

Як слушно підкреслено судом першої інстанції, форс-мажорні обставини мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін. Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Тобто мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність (схожий правовий висновок викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2019 у справі №917/1053/18, від 30.11.2021 у справі №913/785/17, від 25.01.2022 в справі №904/3886/21, від 30.05.2022 у справі №922/2475/21, від 31.08.2022 у справі №910/15264/21).

Матеріали справи не містять доказів того, що викладені відповідачем форс-мажорні обставини унеможливили виконання ним зобов`язань в частині повернення суми попередньої оплати за непоставлений газ на вимогу позивача. Що унеможливлює застосування інституту впливу форс-мажорних обставин на невиконання боржником своїх зобов`язань у розрізі звільнення останнього від встановленої законом відповідальності за таке невиконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи усі фактичні обставини справи, встановлені місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, а також доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ», колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2025 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доказів і доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України», очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ».

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275 - 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2025 у справі №910/5744/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2025 у справі №910/5744/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/5744/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.11.2025.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська