РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.11.2025 Справа №910/10406/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР"

до Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк"

про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні, розпорядженні грошовими

коштами, що знаходяться на поточному рахунку, шляхом розблокування

рахунку

Суддя Бойко Р.В.

секретар судового засідання Кучерява О.М.

Представники сторін:

від позивача: Щербачов А.П.

від відповідача: Кошарський О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", в якому просить суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди позивачу у користуванні, розпорядженні грошовими коштами, що знаходяться на поточному рахунку НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві "Перший Український Міжнародний Банк" у межах фактичного залишку коштів у сумі 141 512,76 грн, шляхом розблокування рахунку НОМЕР_1 та поновлення фінансових операцій по цьому рахунку.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" вказує, що 08.07.2025 Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", за відсутності обґрунтованих письмових доказів та правових підстав (відповідно до законодавства), заблокувало рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" № НОМЕР_1 .

Позивач зазначає, що неодноразово звертався до Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" та надавав усі документи, які верифіковані банком, проте відповідач станом на дату подання позову продовжує блокувати рахунок та утримує кошти.

У змісті позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" виклало передній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого позивач очікує понести судові витрати на оплату судового збору у розмірі 3 028,00 грн та на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2025 відкрито провадження у справі №910/10406/25; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строки на подання заяв по суті спору; призначено у справі підготовче засідання на 25.09.2025.

15.09.2025 через систему "Електронний суд" від Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" надійшов відзив на позов, в якому відповідач вказує, що згідно з заповненим представником ТОВ "Техпромсервіс КР" опитувальником від 16.06.2025 кінцевим бенефіціарним власником ОСОБА_1 , керівником товариства є ОСОБА_2 . Однак в результаті пошуку працівником Міддл Офісу АТ "Перший Український Міжнародний Банк" інформації у відкритих джерелах шляхом використання сервісу You Control було встановлено, що станом на 05.02.2025 кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "Техпромсервіс КР" разом з ОСОБА_1 також була ОСОБА_3 . Банк вказує, що ним неодноразово направлялись позивачу уточнюючі запити, зокрема і про надання пояснень стосовно придбання ОСОБА_1 частки у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" за відповідним договором купівлі-продажу та/або актом приймання-передачі частки товариства, а також відомості про наявність або відсутність факту вирішального впливу на діяльність товариства третіх осіб, незалежно від реєстрації володіння корпоративними правами товариства за ОСОБА_1 . Проте, на уточнюючий запит відповідача, позивач повідомив, що оскільки саме товариство не було стороною договору купівлі-продажу часток, то не може надати відповідні запитувані документи. Позивач зазначив, що ОСОБА_1 мобілізований і відомості про статки будуть надані як тільки це стане можливим. Замість запитуваних банком документів до відповіді було долучено копію військового квитка НОМЕР_2 . 07.07.2025 у зв`язку з відсутністю запитуваних документів по рахунку було встановлено обмеження видаткових операцій, що, на думку відповідача, відповідає приписам Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" та Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України 19.05.2020 №65. Відповідач вказує, що станом на момент подачі відзиву позивачем на надано в АТ "ПУМБ" необхідної інформації та документів, які дозволяють актуалізувати інформацію про ТОВ "Техпромсервіс КР". Крім того, відповідач вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 20 000,00 грн нічим не обґрунтований, опис виконаних адвокатом робіт відсутній, понесення витрат не підтверджено, а тому відсутні правові підстави для стягнення витрат на правничу допомогу. Також Банк зазначив, що документи які додаються до відзиву на позовну заяву, містять інформацію, яка є банківською таємницею, а також інформацію з обмеженим доступом, у зв`язку з чим розгляд справи слід проводити у закритих судових засіданнях. При цьому, посилаючись на знаходження робочого місця адвоката Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" у Київській області та постійні повітряні тривоги в межах всієї території України, АТ "ПУМБ" просило здійснювати розгляд справи за участі представника відповідача в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про розгляд справи у закритих засідання з огляду на відсутність необхідності у закритих засіданнях, при цьому судом буде враховано наявність документів, як містять банківську таємницю; запропоновано представнику відповідача надати в наступному засіданні відповіді на питання суду з поясненнями та відповідними доказами; відкладено підготовче засідання на 09.10.2025, оскільки судом запропоновано відповідачу надати пояснення з відповідними доказами.

07.10.2025 через систему "Електронний суд" від Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" надійшли письмові пояснення, в яких відповідач вказує, що АТ "ПУМБ" 16.05.2025 двічі здійснено запит документів у Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР", на які не було надано усіх підтверджуючих документів. Банк стверджує, що обмеження по рахунку позивача встановлено у зв`язку з: - не наданням документів про статки кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_1 (питання 5 першого запиту та питання 3 другого запиту); - не наданням копії договору купівлі-продажу частки в Статутному капіталі ТОВ "Техпромсервіс КР" між його учасниками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . За доводами відповідача запит здійснювався в рамках належної перевірки та відповідно до вимог додатку 1 "Належна перевірка клієнтів", додатку 4 "Встановлення кінцевих бенефіціарних власників", додатку 19 "Критерії ризику ВК/ФТ" Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України №65 від 19.05.2020. Документи запитувались для спростування підозри щодо номінальної передачі частки на користь ОСОБА_1 , так як було виявлено: а) негативну інформацію у відкритих джерелах (Посередник краще виробника: дивні вподобання Теплоцентралі: https://svoi.kr.ua/novyny/poserednik-krashhevirobnika-divni-vpodobannya-teploczentrali/) (критерій, що зумовлений репутацією КБВ клієнта (п. 6 додатку 19 "Критерії ризику ВК/ФТ" Положення НБУ № 65): наявна негативна інформація в офіційних та/або публічних джерелах про клієнта або його КБВ, що свідчить про можливий зв`язок із тероризмом або іншою кримінальною/незаконною діяльністю); б) часті зміни КБВ (критерій ризику, що свідчить, що клієнт є компанією-оболонкою (пп. 2 п. 5 додатку 19 "Критерії ризику ВК/ФТ" Положення НБУ № 65): наявні факти неодноразової зміни КБВ та/або керівника юридичної особи, та/або зміни найменування юридичної особи за відсутності ознак економічної доцільності таких змін). Відтак банк вважає, що в нього цілком достатньо об`єктивних підстав для отримання запитуваних документів від ТОВ "Техпромсервіс КР" та встановлення обмежень/лімітів видаткових операцій внаслідок здійснення посилених заходів належної перевірки відповідно до пп. 12 п. 4 Додатку 6 до Положення НБУ про фінансовий моніторинг №65.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 09.10.2025 встановлено позивачу строк для реагування на пояснення відповідача - 1 тиждень; запропоновано позивачу надати документи, які просить відповідач; оголошено перерву в підготовчому засідання до 21.10.2025.

21.10.2025 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" надійшли письмові заперечення на письмові пояснення відповідача, в яких позивач вказує, що ТОВ "Техпромсервіс КР" не було і не могло бути заявником зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань його учасників ТОВ "Техпромсервіс КР", а ним був або особа, що набула цю частку, в даному випадку ОСОБА_1 , або особа, що її відчужила, в даному випадку ОСОБА_3 . Щодо надання відомостей про статки кінцевого бенефіціарного власника відповідача - ОСОБА_1 , то позивач вказує, що звернувся до нього з таким запитом, але на сьогодні ще не отримало цю інформацію, оскільки він з 22.05.2025 мобілізований у військову частину НОМЕР_3 , і як тільки з`явиться можливість і ОСОБА_1 надасть інформацію про свої статки, ТОВ "Техпромсервіс КР" надасть дану інформацію Банку. Крім того, позивач вважає, що повноваженнями на перевірку застарілих або недійсних даних про КБВ юридичної особи наділене саме Міністерство юстиції України. Також позивач зазначає, що відповідачем у письмових поясненнях не надано відповідь про те, яку саме незаконну операцію було здійснено позивачем та на підставі чого заблоковано його рахунок з перевищенням, передбаченого строку.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 долучено подані сторонами письмові пояснення та письмові заперечення на такі пояснення до матеріалів справи; закрито підготовче провадження у справі №910/10406/25; встановлено порядок дослідження доказів - в порядку їх розміщення в матеріалах справи; призначено розгляд справи №910/10406/25 по суті на 30.10.2025.

В судове засідання 30.10.2025 з`явились представники сторін, надали пояснення по суті спору, за змістом яких позивач позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а відповідач проти позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні.

В судовому засіданні 30.10.2025 судом завершено розгляд справи №910/10406/25 по суті, та оголошено про перехід до стадії до стадії ухвалення судового рішення, яке буде проголошено 11.11.2025 об 12:00. Явку сторін визнано необов`язковою.

На проголошення судового рішення по справі №910/10406/25 з`явились представники сторін.

У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" в Акціонерному товаристві "Перший Український Міжнародний Банк" в відділенні №3 банку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг банком був відкритий позивачу поточний рахунок IBAN НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою №ZAP-07.8/246 від 22.02.2021.

16.06.2025 керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" ОСОБА_2 було подано до Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заяву про зміну умов обслуговування та заяву про приєднання до Договору про надання кваліфікованих електронних довірчих послуг та заяву про формування / блокування / скасування кваліфікованого сертифікату електронного підпису.

Також 16.06.2025 представником ТОВ "Техпромсервіс КР" заповнено опитувальник від 16.06.2025, в якому вказано кінцевим бенефіціарним власником Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" ОСОБА_1 , а керівником товариства - ОСОБА_2 .

При цьому, 16.06.2025 керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" ОСОБА_2 було надано Акціонерному товариству "Перший Український Міжнародний Банк" лист-пояснення, в якому повідомлено, що із компанією "Благодійна організація благодійний фонд "Поважний вік" ніяких зав`язків Товариство з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" немає, бухгалтер позивача не відноситься до даної організації. Щодо поворотної фінансової допомоги, то позивач повідомив, що між ТОВ "Техпромсервіс КР" та ТОВ "Мегабізнес" є суттєво комерційна робота та фінансова допомога була надана для підтримки ведення бізнесу та сплати податків до держави. Також позивач повідомив, що ОСОБА_1 - одноосібний кінцевий бенефіціарний власник, інші особи не мають впливу на ведення діяльності на підприємстві ТОВ "Техпромсервіс КР". Крім того, позивач вказував, що має три співробітника під керівництвом директора, які виконують поставлені задачі по веденню бізнесу.

14.07.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" надано Акціонерному товариству "Перший Український Міжнародний Банк" лист-пояснення вих. №11 від 11.07.2025, в якому повідомив, що планує змінити основний КВЕД на додатковий. Щодо надання копії договору купівлі-продажу частки в Статутному капіталі ТОВ "Техпромсервіс КР" між його учасниками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , то ТОВ "Техпромсервіс КР" повідомило про відсутність у нього даного договору, оскільки ТОВ "Техпромсервіс КР" не було його стороною і не приймало участі безпосередньо у перереєстрації часток учасників в Статутному капіталі. Щодо надання відомостей про статки кінцевого бенефіціарного власника Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР", а саме ОСОБА_1 , то позивач повідомив, що звернувся до нього з таким запитом, але станом на дату складання даного листа ще не отримав цю інформацію, оскільки ОСОБА_1 з 22.05.2025 мобілізований у військову частину НОМЕР_3 , і як тільки з`явиться можливість і ОСОБА_1 наддасть інформацію про свої статки, ТОВ "Техпромсервіс КР" надасть дану інформацію Банку.

16.07.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" звернулось до Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" із претензією, в якій вимагало усунути перешкоди у користуванні, розпорядженні грошовими коштами, що знаходяться на поточному рахунку НОМЕР_1 .

03.09.2025 Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" засобами електронного зв`язку направлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" лист-відповідь вих. №КНО-56.3.2/90307 від 14.08.2025, в якому повідомив, що Банком призначено проведення позапланової актуалізації даних ТОВ "Техпромсервіс КР" у зв`язку з частими змінами розміру статутного фонду, складу учасників та органів управління, як наслідок прийняття нової редакції статуту, починаючи з грудня 2024 року. Посилаючись на ненадання позивачем затребуваних документів, відомостей та пояснень, а також на ненадання логічних та обґрунтованих пояснень причин частих змін кінцевих бенефіціарних власників та керівників ТОВ "Техпромсервіс КР", документального підтвердження належного оформлення придбання ОСОБА_1 частки у статутному капіталі позивача, зокрема копії акту приймання-передачі частки у статутному капіталі, Банк повідомив, що відповідно до пунктів 5 - 7 Додатку 6 "Посилені заходи належної перевірки клієнта" Постанови НБУ №65 від 19.05.2022, а також внутрішніх нормативно-розпорядчих документів з питань управління ризиками у сфері фінансового моніторингу, з 07.07.2025 вимушений був застосувати посилені заходи належної перевірки до позивача з одночасним встановленням обмежень на проведення видаткових фінансових операцій по рахункам Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР".

Спір у справі виник у зв`язку із твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" про незаконність встановлених Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" обмежень на проведення видаткових фінансових операцій по рахункам Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР".

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором банківського рахунку, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 72 Цивільного кодексу України, Закону України "Про банки і банківську діяльність" та відповідно Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".

Частинами 1-3 статті 1066 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Водночас, Закон України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" визначає банки суб`єктами первинного фінансового моніторингу (п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону).

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати належну перевірку нових клієнтів, а також існуючих клієнтів (п. 4 ч. 2 ст. 8 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення").

З метою забезпечення реалізації вимог Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" постановою Правління Національного Банку України 19.05.2020 №65 затверджено Положення про здійснення банками фінансового моніторингу (надалі - Положення).

Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", обґрунтовуючи обмеження на проведення видаткових фінансових операцій по рахункам Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР", посилається на приписи Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, зокрема на підпункт 12 пункту 4 Додатку 6 до Положення.

Пунктом 4 Додатку 6 до Положення передбачено, що під час здійснення ПЗНП банк обирає вид необхідного до вжиття заходу залежно від виявлених ризиків, притаманних діловим відносинам (фінансовій операції без встановлення ділових відносин) із клієнтом, та що є пропорційним таким ризикам. Такими заходами, зокрема, можуть бути:

1) установлення осіб, які здійснюють прямий та/або непрямий вирішальний вплив шляхом володіння часткою, меншою, ніж 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи;

2) отримання додаткової інформації щодо клієнта шляхом пошуку інформації про нього у відкритих джерелах (наприклад, офіційних джерелах, публічних реєстрах, вебсайтах авторитетних видань);

3) з`ясування причин та обставин використання клієнтом складної структури власності та/або реєстрації в певній державі (юрисдикції);

4) з`ясування джерел статків (багатства) та/або джерел коштів, пов`язаних із фінансовими операціями, клієнта/КБВ клієнта;

5) збільшення частоти дій банку щодо актуалізації даних щодо клієнта;

6) перевірка наявності/чинності ліцензій, дозволів або наявності інформації щодо клієнта у відповідних реєстрах, якщо це є обов`язковим відповідно до вимог законодавства для провадження клієнтом відповідної діяльності;

7) отримання детальнішої інформації щодо мети та характеру встановлення ділових відносин, зокрема, якщо клієнтом є нерезидент;

8) пошук інформації у відкритих джерелах щодо наявності кримінальних проваджень стосовно клієнта, його представників, КБВ;

9) збільшення кількості та частоти здійснення відповідних перевірок стосовно фінансових операцій клієнта;

10) з`ясування наявності в клієнта юридичних та економічних зв`язків з іншими клієнтами банку (зокрема клієнтів, які мають спільного КБВ/керівника/представника з клієнтом) та їх суті/ролі в такій групі;

11) візит працівника банку до клієнта за адресою його місцезнаходження з метою з`ясування відповідності інформації, наданої клієнтом банку, щодо здійснення ним відповідного виду діяльності реальній ситуації;

12) установлення певних обмежень/лімітів на використання клієнтом послуги/продукту банком [зокрема щодо обсягів діяльності, сум фінансових операцій, держав (юрисдикцій), контрагентів];

13) установлення обов`язковою вимогою отримання підтвердних документів/інформації щодо окремих фінансових операцій до проведення клієнтом такої фінансової операції;

14) отримання дозволу керівника на встановлення (підтримання) ділових відносин (проведення разової фінансової операції на значну суму без встановлення ділових відносин) з клієнтом;

15) отримання додаткового дозволу уповноваженого працівника банку/керівника банку на проведення окремих фінансових операцій в межах установлених ділових відносин.

Із наведених норм вбачається, що Банк для виконання покладених на нього обов`язків суб`єкта первинного фінансового моніторингу наділений певними правами вживати заходів щодо своїх клієнтів, однак вони не є абсолютними (необмеженими).

Пунктами 34-37 Положення передбачено, що банк зобов`язаний у своїй діяльності застосовувати ризик-орієнтований підхід, що має бути пропорційним характеру та масштабу діяльності банку.

Ризик-орієнтований підхід має застосовуватися банком на безперервній основі та забезпечувати виявлення, ідентифікацію, оцінку всіх наявних та потенційних ризиків легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, притаманних діяльності банку (ризик-профілю банку) та його клієнтам, а також передбачати своєчасне розроблення заходів з управління такими ризиками, їх мінімізації.

Банк документує процес застосування ризик-орієнтованого підходу таким чином, щоб бути здатним продемонструвати його суть (зокрема те, у чому полягає різниця в підходах), прийняті банком рішення під час його застосування та обґрунтованість таких рішень.

Банк, застосовуючи ризик-орієнтований підхід, має утримуватися від необґрунтованого застосування де-рискінгу. Зазначений підхід протирічить ризик-орієнтованому підходу та не сприяє фінансовій інклюзії.

Таким чином, застосування передбаченого підпунктом 12 пункту 4 Додатку 6 до Положення заходу покладає на Банк обов`язок: 1) навести виявлений ризик; 2) вжити захід у вигляді установлення певних обмежень / лімітів на використання клієнтом послуги/продукту банком; 3) довести, що такий захід є пропорційним виявленому ризику.

Щодо ризику.

Банк вказує, що ризик полягає у тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" має ознаки компанії-оболонки, оскільки наявна негативна інформація у відкритих джерелах щодо позивача та мають місце часті зміни кінцевих бенефіціарних власників позивача.

У підпункті 21 пункту 5 Положення вказано, що компанія-оболонка - юридична особа, траст або інше подібне правове утворення, щодо якої (якого) в банку є обґрунтовані підозри, що її (його) діяльність може бути фіктивною.

Банк вказує, що ознакою компанії-оболонки є сумнівність кінцевого бенефіціарного власника (КБВ) компанії. Якщо під час перевірки виявилося, що він є номінальним власником, директором чи бухгалтером багатьох інших компаній, то компанія з високою ймовірністю є компанією-оболонкою.

Однак, суд відзначає, що кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_1 був кінцевим бенефіціарним власником Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" тривалий час (з дати застування товариства - 26.12.2017), протягом якого лише змінювалась його частка в товаристві (то збільшувалась, то зменшувалась), в той час як Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" не вимагало від позивача надання додаткових документів.

Керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" призначена дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , особу якої ідентифіковано банком за паспортом.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" має нерухоме майно.

Таким чином, ОСОБА_1 був та є кінцевим бенефіціарним власником позивача із дати створення товариства (понад сім років до встановлення обмежень по рахункам позивача), Банк протягом всього часу співпраці сторін не вбачав жодних ризиків у діяльності позивача (в матеріалах справи відсутні докази ініціювання до 2025 року перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" з підстав ризику, що позивач компанія-оболонка) та у позивача наявне нерухоме майно, що очевидно не дає можливості для висновку про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" хоча б одному із визначень компанії-оболонки, на що посилається Банк.

Щодо вжитого заходу.

Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" вжито захід - повне припинення видаткових операцій.

Натомість приписи підпункту 12 пункту 4 Додатку 6 до Положення дозволяють установлення певних обмежень / лімітів, що означає максимальну суму або кількість операцій, які можна здійснити за певний проміжок часу, що підтверджується перелічення нормотворцем у дужках норми - зокрема щодо обсягів діяльності, сум фінансових операцій, держав (юрисдикцій), контрагентів.

Відтак підпункт 12 пункту 4 Додатку 6 до Положення не дозволяє Банку встановлювати повне обмеження видаткових операцій.

Щодо пропорційності вжитого заходу виявленому ризику.

Встановлення банком недозволеного обмеження, виключає необхідність надання відповіді суду на це питання, в той же час суд змушений констатувати відсутність у представника Банку будь-якого обґрунтування такої пропорційності, що надає ознаки свавільності такому обмеженню.

З огляду на відсутність доказів існування ризику, на який Банк посилається як на підставу для вжиття заходу обмеження видаткових операцій по рахунку позивача, а також відсутності жодного обґрунтування пропорційності вжитого заходу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР".

Щодо розподілу витрат позивача на оплату судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 01.01.2025 прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

В поданій до суду шляхом формування в системі "Електронний суд" позовній заяві Товариством з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" заявлено вимогу немайнового характеру - зобов`язання Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" розблокувати рахунок.

В той же час, частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У відповідності до наведених приписів закону за подання до господарського суду даної позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" повинне було сплатити судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (3 028,00 грн х 0,8).

В той же час, Товариством з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" за звернення до господарського суду із немайновою вимогою про розблокування рахунку сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1 від 18.08.2025.

Тобто позивачем при зверненні до суду із даним позовом було надмірно сплачено судовий збір у сумі 605,60 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, судовий збір у сумі 605,60 грн не підлягає розподілу між сторонами за наслідками розгляду спору у справі №910/10406/25 та може бути повернутий за клопотанням особи, яка його сплатила - Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР".

Щодо судового збору, який підлягав сплаті позивачем за звернення до суду із даним позовом, - 2 422,40 грн, то згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в цій частині покладається на відповідача з огляду на задоволення позову повністю.

Щодо розподілу судових витрат позивача на оплату правничої допомоги.

Позивачем також було заявлено до стягнення з відповідача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У змісті позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" виклало передній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого позивач очікує понести судові витрати на оплату судового збору у розмірі 3 028,00 грн та на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 20 000,00 грн.

Представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" в межах справи №910/10406/25 здійснювалось адвокатом Щербачовим Андрієм Петровичем (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №2910 від 21.05.2014) на підставі ордеру серії АЕ №1403138 від 21.01.2025 та Договору №12-08/25 про надання правової допомоги від 12.08.2025.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем було долучено докази на підтвердження розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви.

Відповідно п. 1.1 Договору №12-08/25 про надання правової допомоги від 12.08.2025, укладеного адвокатом Щербачовим Андрієм Петровичем, як повіреним, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР", як довірителем, довіритель доручає, а повірений зобов`язується здійснювати від імені довірителя наступні дії: предстаавництво / захист інтересів і надання правової допомоги, в тому числі, консультування, з усіх цивільних, господарських, кримінальних та адміністративних справ, справ про адміністративні правопорушення за позовами довірителя, а також у справах де останній виступає як заявник, стягувач, боржник, третя або заінтересована особа, володілець майна, власник майна, третя особа, стосовно майна якої вирішується питання про арешт, з усіма правами, наданими законом.

У пункті 3.1 Договору №12-08/25 про надання правової допомоги від 12.08.2025 вказано, що за угодою сторін за надання послуг за цим договором повіреному встановлена винагорода, сума якої становить 20 000,00 грн.

Розрахунок між сторонами проводиться, в порядку авансування та під час виконання доручення залежно від об`єму і строків виконаних доручень на підставі додаткових угод сторін до Договору (п. 3.2 Договору №12-08/25 про надання правової допомоги від 12.08.2025).

12.08.2025 адвокатом Щербачовим Андрієм Петровичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" складено Акт до Договору №12-08/25 про надання правової допомоги від 12.08.2025, в якому вказано, що винагорода повіреного за наданні послуги у вигляді правової допомоги в спорі між Товариством з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" та Акціонерним товариством "перший український міжнародний банк" щодо зобов`язання Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" усунути перешкоди Товариству з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" у користуванні, розпорядженні грошовими коштами, що знаходяться на поточному рахунку НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві "Перший український міжнародний банк" у межах фактичного залишку коштів у суді першої інстанції становить 20 000 грн, що становить:

- ознайомлення з документами щодо правовідносин між сторонами (витрачено 5 годин) - 3 000,00 грн;

- пошук релевантної судової практики (витрачено 2 години) - 1 000,00 грн;

- розробка судової стратегії (витрачено 3 години) - 1 000,00 грн;

- підготовка позовної заяви та подання її до суду (витрачено 5 годин) - 10 000,00 грн;

- супровід справи в суді першої інстанції (подання процесуальних документів, участь в судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи) фіксована ставка - 5 000,00 грн.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру; - погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

У той же час, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 наголошено на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

В той же час, Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові №922/445/19 від 03.10.2019 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Тобто "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачем відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, що фактично відповідає висновку викладеному у вищевказаній постанові.

При цьому, у постанові від 05.10.2021 у справі №907/746/17 колегія суддів Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2022 у справі №910/429/21 та від 11.11.2022 у справі №909/50/22.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норми права викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та у постанові Верховного Суду від 22.12.2022 у справі №922/2666/21.

Зважаючи на те, що подані стороною позивача заяви по суті спору та пояснення не містять посилання на релевантну практику суду касаційної інстанції, суд вважає, що надання адвокатом послуг з пошуку релевантної судової практики протягом 2 годин вартістю 1 000,00 грн не відповідають критеріям дійсності та необхідності, оскільки їх надання не підтверджується матеріалами справи.

Окрім того, даний спір полягав у блокуванні відповідачем рахунку позивача та останнім заявлено позов про зобов`язання банку розблокувати рахунок. Тобто спір не є складним, а обраний позивачем спосіб захисту прямо випливає із вчинених відповідачем дій (самого змісту спору), тому суд не вважає реальною витрату адвокатом часу - трьох годин на розробку судової стратегії вартістю 1 000,00 грн.

За таких обставин, суд не вважає, що розмір витрат позивача на оплату професійної допомоги у даному спору у розмірі 20 000,00 грн є розумним та виправданим, а тому приходить до висновку про необхідність покладення на Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 18 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 79, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4; ідентифікаційний код 14282829) усунути перешкоди Товариству з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" (50012, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Дубова Балка, буд. 1 "З"; ідентифікаційний код 41829523) у користуванні, розпорядженні грошовими коштами, що знаходяться на поточному рахунку НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві "Перший Український Міжнародний Банк" у межах фактичного залишку коштів у сумі 141 512,76 грн, шляхом розблокування рахунку НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві "Перший Український Міжнародний Банк" та поновлення фінансових операцій по рахунку НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві "Перший Український Міжнародний Банк". Видати наказ.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4; ідентифікаційний код 14282829) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпромсервіс КР" (50012, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Дубова Балка, буд. 1 "З"; ідентифікаційний код 41829523) судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та відшкодування витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн 00 коп. Видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 11.11.2025.

Суддя Р.В. Бойко