номер провадження справи 5/140/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2025 Справа № 908/2530/25

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Шельбухової В.О., розглянув матеріали справи

За позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

До відповідачів:

1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ" (вул. Карпенка Карого, буд. 47, м. Запоріжжя, 69084; )

2 - Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради (бул. Центральний, буд.27, м. Запоріжжя, 69005; )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП - невідомий; дата народження - невідома)

про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дії,

Без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ:

20.08.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 від 18.08.2025 до відповідачів: 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ", 2 - Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2025, справу №908/2530/25 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.08.2025 позовну заяву ОСОБА_1 від 18.08.2025 до відповідачів: 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ", 2 - Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дії на підставі п. 8 ч. 3 ст. 162, п. 1 ч. 1 ст. 164, ст. 172 ГПК України залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 днів з дня отримання вказаної ухвали шляхом направлення на адреси відповідача та суду письмової інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, оригінали доказів направлення надати суду у вказаний вище строк; направлення на адреси місцезнаходження відповідачів копії позовної заяви від 18.08.2025 з додатками до неї, докази направлення (фіскальний чек, поштова накладна, опис вкладення у цінний лист - в оригіналі) надати суду у вказаний вище строк.

29.08.2025 до Господарського суду Запорізької області від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій зазначено про наявність у позивача та відповідача оригіналів письмових доказів згідно переліку, копії яких додано до заяви, а також додані докази направлення копії позовної заяви з додатками до неї на адреси місцезнаходження відповідачів.

Ухвалою суду від 03.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2530/25 в порядку спрощеного позовного провадження. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи, присвоїти справі номер провадження - 5/140/25, залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - ОСОБА_2 та розгляд справи по суті розпочати з 02.10.2025.

Також вказаною ухвалою суду витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ" оригінали: наказу № 1-К від 16.05.2023 та рішення загальних зборів (власника) про звільнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з посади головного директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ" () (належним чином засвідчені копії надати для долучення до матеріалів справи). Витребувані докази (письмові пояснення щодо неможливості надання витребуваних доказів) запропоновано відповідачу - 1 надати суду до 25.09.2025 включно та відповідні пояснення та копії витребуваних документів надіслати на адресу ОСОБА_1

03.11.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Хід судового процесу фіксувався шляхом складання протоколу судового засідання, який долучений до матеріалів справи.

Статтею 248 ГПК України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Як вбачається з позовної заяви в обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 04.06.2021 ОСОБА_1 була прийнята на посаду генерального директора у ТОВ «ТД «ОЛІС» на підставі наказу №1 віл 09.06.2021. У 2022 року назву Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Оліс» було змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІМ ОЛІЇ». 16.05.2023 ОСОБА_1 була звільнена з посади генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Оліс» за угодою сторін в порядку ст. 36 КЗпП на підставі наказу №1-К від 16.05.2023. Однак, на даний час у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься запис про те, що ОСОБА_1 є директором ТОВ «ДІМ ОЛІЇ». На підставі викладеного та керуючись ст. 98 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 37 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ст.ст. 9, 10, 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», позивач просить визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ" () у зв`язку зі звільненням з посади генерального директора, за власним бажанням в порядку ст. 36 КЗпП з 16.05.2023 та зобов`язати Департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради внести відповідні зміни до відомостей про керівника (директора) ТОВ "ДІМ ОЛІЇ" (), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: включити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про ОСОБА_3 НОМЕР_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як керівника товариства.

В матеріалах справи міститься письмовий відзив Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 16.09.2025 на позовну заяву, в якому зазначено, що при вирішенні питання стосовно задоволення позовної вимоги про визнання припиненими трудові правовідносини між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ" () у зв`язку із звільненням з посади головного директора, за власним бажанням в порядку ст. 36 КЗпП з 16.05.2023 року - покладаємось на розсуд суду, оскільки дана позовна вимога Департаменту не стосується, не зачіпає наші права та законні інтереси. Щодо позовної вимоги щодо зобов`язання Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради внести відповідні зміни до відомостей про керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ" (), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запис про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як керівника - заперечень не має, оскільки дана позовна вимога є похідною від основної позовної вимоги та відповідає вимогам ст.25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". Також відповідач - 2 просить суд здійснювати розгляд цієї справи без участі представника Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до бази даних «Діловодство спеціалізованого суду» Господарського суду Запорізької області у ТОВ "ДІМ ОЛІЇ" і ОСОБА_2 не має зареєстрованих електронних кабінетів в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС.

Згідно з відповіддю № 1737668 від 04.09.2025 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом , місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ" є вул. Карпенка Карого, буд. 47, м. Запоріжжя, 69084; місцем реєстрації ОСОБА_2 є АДРЕСА_2 .

З метою повідомлення відповідача-1 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 1 про розгляд справи судом та про їх право подати відповідно відзив на позовну заяву та письмові пояснення по суті спору, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, копії ухвал суду від 03.09.2025 про відкриття провадження у справі №908/2530/25 направлена на вказані адреси ТОВ "ДІМ ОЛІЇ" та ОСОБА_2 , які повернулись до суду - 29.09.2025 з зазначенням АТ «Укрпошта» причини повернення - «за закінченням терміну зберігання» та 22.09.2025 з зазначенням АТ «Укрпошта» причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Отже, відповідач - 1 та третя особа належним чином повідомлені про розгляд справи №908/2530/25 в суді.

Станом на 03.11.2025 відповідач та третя особа запропоновані ухвалою суду від 03.09.2025 письмовий відзив на позовну заяву з доданими до нього документами та письмові пояснення по суті спору, на адресу суду не надіслали, отже своїми правами, передбаченими статтями 42, 46 ГПК України, не скористалися.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи без виклику представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

У Трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 08.12.2016 виданої ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , міститься відмітка про те, що прізвище ОСОБА_4 змінено на ОСОБА_5 у зв`язку з реєстрацією шлюбу, на підставі свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_4 , видане Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 08.09.2024.

З Трудової книжки також вбачається, що 26.10.2020 ОСОБА_1 прийнята на посаду бухгалтера у Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Оліс» на підставі наказу №10-К від 23.10.2020.

08.06.2021 ОСОБА_1 була звільнена за угодою сторін з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Оліс» на підставі наказу №5-К від 08.06.2021.

09.06.2021 ОСОБА_1 була прийнята на посаду генерального директора у Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Оліс» на підставі наказу №1 від 09.06.2021.

16.05.2023 ОСОБА_1 була звільнена з посади генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Оліс» за угодою сторін в порядку ст. 36 КЗпП на підставі наказу №1-К від 16.05.2023.

Відповідно до роздруківки з офіційного сайту «Опендатабот»: https://opendatabot.ua/, у 2022 назву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Оліс» було змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІМ ОЛІЇ».

Згідно з відповіддю № 1737668 від 04.09.2025 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом , керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ" є ОСОБА_6 .

08.07.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ", ОСОБА_7 , про встановлення тимчасового обмеження у праві виїду за межі України керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ" до повного погашення боргу.

Саме із вказаного позову ОСОБА_1 стало відомо про наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про існування у вказаному реєстрі запису, що ОСОБА_7 є керівником ТОВ "ДІМ ОЛІЇ", що стало підставою для подання цього позову до Господарського суду Запорізької області.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 12, ст. 15, ч. 1 ст. 20 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено право юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які не є підприємцями, на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 цього Кодексу здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Спосіб захисту - це матеріально-правовий засіб примусового характеру, за допомогою якого відбувається відновлення/визнання порушеного/оспорюваного права чи законного інтересу особи. Правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Право на обрання певного способу захисту порушеного права належить позивачу і обмежується лише у випадках, прямо передбачених законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 912/1856/16 та від 14 травня 2019 року у справі № 910/11511/18, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Спір у даній справі стосується припинення трудових відносин, які склалися між ТОВ "ДІМ ОЛІЇ" та позивачем як директором цього Товариства.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 448/362/22, спір щодо припинення трудового договору одноосібного виконавчого органу (директора) товариства з обмеженою відповідальністю є спором, який виник із корпоративних відносин, оскільки стосується реалізації загальними зборами цього товариства їхньої компетенції щодо формування виконавчого органу та припинення його повноважень. Тому такий спір пов`язаний із управлінням юридичною особою та належить до юрисдикції господарського суду (п. 73 постанови).

Щодо позовних вимог про визнання трудових відносин припиненими.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 №14-рп/2004, від 16.10.2007 №8-рп/2007 та від 29.01.2008 №2-рп/2008 зазначав, що встановлене статтею 43 Конституції України право на працю розглядається як природна потреба людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення коленому без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

За приписом частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 97 Цивільного кодексу України управління товариством здійснюють його органи.

Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад.

Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу.

В ч.ч. 1, 2 ст. 113 Цивільного кодексу України визначено, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

Особливості діяльності товариств з обмеженою відповідальністю встановлюються Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" від 06.02.2018 № 2275-VIII.

Згідно зі ст. 28, ч. 1 ст. 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (далі - Закон № 2275-VIII) органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган. Загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону № 2275-VIII обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них) належать до компетенції загальних зборів учасників.

Зі змісту ч.ч. 1, 4 ст. 39 цього Закону слідує, що виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва.

Відповідно до п.п. 7.12.4 Статуту ТОВ «ДІМ ОЛІЇ», затвердженого рішенням учасника № 2 від 05.09.2022, виконавчий орган Товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є «Директор».

У п.п. 7.12.6 Статуту ТОВ «ДІМ ОЛІЇ» передбачено порядок обрання та звільнення Директора, а саме у випадку дострокового розірвання контракту за власним бажанням Директора (на підставі відповідної заяви) або за ініціативою Загальних зборів у випадках, передбачених контрактом та чинним законодавством, Загальні збори обирають нового Директора.

Згідно з ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України вбачається, що однією із підстав припинення трудового договору є угода сторін.

За змістом частини 13 статті 39 Закону № 2275-VIII повноваження одноосібного виконавчого органу можуть бути припинені лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу або тимчасового виконувача його обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим.

З вищенаведених положень законодавства вбачається, що звільнення з посади директора товариства є припиненням повноважень одноосібного виконавчого органу, що відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. Праву директора товариства на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариства провести загальні збори, розглянути заяву директора про звільнення та обрати новий виконавчий орган.

Відповідно до ч. 4 ст. 33 Закону № 2275-VIII на загальних зборах учасників ведеться протокол, у якому фіксуються перебіг загальних зборів учасників та прийняті рішення. Протокол підписує голова загальних зборів учасників або інша уповноважена зборами особа з числа учасників товариства або їх представників, якщо інше не передбачено статутом товариства. Протокол, що містить відомості про рішення про зміну керівника товариства, у разі якщо для прийняття такого рішення достатньо голосів не більше 10 осіб, підписується учасниками (їх представниками), які голосували за таке рішення та кількості голосів яких достатньо для прийняття рішення, якщо інше не передбачено статутом товариства. Кожен учасник товариства, який взяв участь у загальних зборах учасників, може підписати протокол.

У товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника (частина перша статті 37 Закону №2275-VIII).

Засновником та єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМІ ОЛІЇ» є ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП - невідомий; дата народження - невідома), якого залучено судом до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1.

Таким чином, рішення про звільнення ОСОБА_1 мало бути оформлено протоколом засновника та учасника ТОВ «ДІМ ОЛІЇ» ОСОБА_2 одноособово, на підставі чого видається наказ про звільнення та вносяться зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ" витребуваних ухвалою суду від 03.09.2025 документів, а саме: оригіналів наказу № 1-К від 16.05.2023 та рішення загальних зборів (власника) про звільнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з посади головного директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ" () суду не надано.

Жодних пояснень по суті спору від ОСОБА_2 до суду не надійшло.

Судом встановлено, що 08.07.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду позовної заяви Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ " (далі - відповідач 1), ОСОБА_7 (далі - відповідач 2), в якій позивач просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїду за межі України керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ " до повного погашення боргу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до картки особового рахунку платника податків ТОВ "ДІМ ОЛІЇ ", керівником якого є ОСОБА_7 рахується податкова заборгованість в сумі 1696216,74 грн., у тому числі з податку на додану вартість у розмірі 1157288,00 грн. та з податку на прибуток у розмірі 538928,74 грн. Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України застосовується до керівника платника податків за наявності податкового боргу у сумі понад 1 мільйон грн., що не був погашений протягом 240 календарних днів з дати вручення такому платнику податкової вимоги. У зв`язку з наведеним, на переконання позивача, наявні підстави для встановлення судом тимчасового обмеження у праві виїзду закордон керівнику згаданої юридичної особи на підставі положень статті 289-2 КАС України.

10.07.2025 від представника відповідача 2 до суду надійшли заперечення проти позовної у яких зазначено, що ОСОБА_7 з 2023 року не працює на підприємстві Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ", дані обставини підтверджуються копією трудової книжки відповідача 2. Наявність у ЄДРПОУ запису про те, що станом на 10.07.2025 ОСОБА_7 є директором Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ" є неправдивою та можливо пояснюється тим, що за відомою інформацією засновник даного підприємства перебуває на службі в ЗСУ.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.07.2025 у справі №280/5892/25 позовну заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області задоволено. Встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ» ОСОБА_7 до погашення податкового боргу в розмірі 1696216,74 грн. або настання інших обставин, передбачених пунктом 87.14 статті 87 Податкового кодексу України.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.09.2025 у справі №280/5892/25 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.07.2025 в адміністративній справі №280/5892/25 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовну заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дім Олії», ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України залишено без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.10.2025 у справі №280/5892/25 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18.09.2025 у справі №280/5892/25 за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дім Олії», ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України залишено без руху.

Як свідчать матеріали справи та зазначено судом вище, у Трудовій книжці серії НОМЕР_3 від 08.12.2016 виданої ОСОБА_1 міститься запис від 16.02.2023 про звільнення її за згодою сторін за ст. 36 КЗпП України на підставі наказу № 1-К від 16.05.2023, однак відповідні зміни щодо звільнення директора (керівника) ОСОБА_1 з посади генерального директора ТОВ «ДІМ ОЛІЇ» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено.

В частині 4 ст. 22 КЗпП України встановлено, що відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

У ч. ч.1, 2 ст. 43 Конституції України зокрема закріплено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності.

Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Відповідно до вимог статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю.

З огляду на викладене суд вважає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання припиненими трудових відносин між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ" () у зв`язку зі звільненням з посади генерального директора, за власним бажанням в порядку ст. 36 КЗпП з 16.05.2023.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача-2 внести зміни до відомостей про керівника (директора) ТОВ "ДІМ ОЛІЇ" (), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Державний реєстратор при здійсненні будь-яких реєстраційних дій керується Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", який є спеціальним Законом, що регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб-підприємців.

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

У частині першій статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

Суд зазначає, що вимога Позивача про зобов`язання відповідача-2 внести зміни до відомостей про керівника (директора) ТОВ "ДІМ ОЛІЇ" (), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: включити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як керівника товариства, є похідною від першої позовної вимоги про визнання припиненими трудових відносин у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади генерального директора, за власним бажанням в порядку ст. 36 КЗпП з 16.05.2023.

Таким чином, наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про те, що Позивач - ОСОБА_1 є директором (керівником) ТОВ «ДІМ ОЛІЇ» порушує її права, оскільки дана інформація є у вільному доступі та використовується користувачами реєстру.

Крім того, частиною 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Європейський суд з прав людини вказує, що приватне життя "включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру". Стаття 8 Конвенції "захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом". Поняття "приватне життя" в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом. Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на "приватне життя" (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" (OleksandrVolkov v. Ukraine, N 21722/11, § 165).

На підставі приписів вищезазначених правових норм та висновків Європейського суду з прав людини, суд вважає, що наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб інформації про Позивача як про директора (керівником) ТОВ «ДІМ ОЛІЇ», відноситься до професійної діяльності останнього та охоплюється поняттям "приватне життя".

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

Так, в постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі №758/1861/18 зроблено в тому числі висновок про те, що повноваження директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Таким чином, процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин з підприємством за рішенням суду має супроводжуватись виключенням директора з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення вимоги Позивача про зобов`язання відповідача-2 внести зміни до відомостей про керівника (директора) ТОВ "ДІМ ОЛІЇ" (), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: включити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як керівника товариства.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до стаття 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Підсумовуючи викладене, враховуючи предмет та визначені Позивачем підстави позову, з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на ч. 9 ст. 129 ГПК України, враховуючи те, що спір у даній справі виник виключно в наслідок невчинення дій відповідачем-1, а вимоги до відповідача-2 є похідними від задоволення вимог до відповідача-1, суд дійшов висновку, що сплачений за подання цього позову судовий збір у розмірі 6 056,00 грн. підлягає відшкодуванню саме за рахунок відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ".

Також у прохальній частині позову позивач просить суд стягнути з відповідача - 1 витрати на правову допомогу без зазначення відповідної суми та у позові вказано, що в разі понесення додаткових судових витрат, відповідні докази та їх розрахунок будуть надані суду при розгляді справи або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ" () у зв`язку зі звільненням з посади генерального директора, за власним бажанням в порядку ст. 36 КЗпП з 16.05.2023.

3. Зобов`язати Департамент адміністративних послуг Запорізької міської ради (бул. Центральний, буд.27, м. Запоріжжя, 69005; ) внести зміни до відомостей про керівника (директора) ТОВ "ДІМ ОЛІЇ" (), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: включити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як керівника товариства.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІМ ОЛІЇ" (вул. Карпенка Карого, буд. 47, м. Запоріжжя, 69084; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Враховуючи введення графіків відключення електропостачання до приміщення Господарського суду Запорізької області повне рішення складено та підписано 14.11.2025.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.