ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2025 року м. Дніпро Справа № 908/969/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)

судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Інтурист-Запоріжжя» на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.06.2025 (повний текст рішення складено та підписано 16.06.2025, суддя Горохов І.С.) у справі №908/969/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія», 03150, м. Київ, вул. Предславинська, 11

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Інтурист-Запоріжжя», 69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 135

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Інтурист-Запоріжжя» заборгованість в розмірі 91 169,62 грн, з яких: 3 % річних в розмірі 23 659,18 грн, інфляційні втрати в розмірі 67 510,44 грн.

Позов мотивований тим, що відповідачем порушено умови договору постачання електричної енергії щодо своєчасної оплати вартості спожитої електричної енергії. На підставі рішення суду стягнуто з відповідача заборгованість за поставлену електричну енергію з основної суми боргу, 3% річних та інфляційні втрати. Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати за інший період.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 16.06.2025, в даній справі, позов задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Інтурист-Запоріжжя» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» 3% річних в сумі 23 659,18 грн, інфляційні втрати в розмірі 67 510,44 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Інтурист-Запоріжжя» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів по встановлений договором або законом. Тобто зі змісту наведеної статті вбачається, що стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання.

Місцевим господарським судом встановлено, що заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію була сплачена 29 жовтня 2024 року. Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 23 659,18 грн на прострочену суму заборгованості за загальний додатковий період з 10.10.2023 по 28.10.2024, а також інфляційні втрати у сумі 67 510,44 грн за додатковий період з вересня 2023 року по жовтень 2024 року. Перевіривши розрахунки позивача 3% річних та інфляційних втрат, суд визнав їх виконаними правильно.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням суду, через систему «Електронний суд», представник Приватного акціонерного товариства «Інтурист-Запоріжжя», звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду від 16.06.2025 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

З вказаним рішенням суду відповідач не погоджується в зв`язку з тим, що приймаючі рішення суд не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що свідчить про неповне з`ясування усіх обставин, які відносяться до предмету спору.

В обґрунтування скарги апелянт зазначив наступне:

- 09 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» та Приватним акціонерним товариством «Інтурист-Запоріжжя» було укладено договір № 336/2020-Е постачання електричної енергії. Вказаний договір з боку відповідача виконувався частково, в зв`язку з чим виникла заборгованість по виконанню умов договору у розмірі 1 092 204,78 грн.;

- у 2023 році позивач звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з відповідача: заборгованість за електричну енергію в розмірі 1 092 204,78 грн; інфляційні нарахування в розмірі 289 772,80 грн.; 3% річних в розмірі 56 098,34 грн. та пеню в розмірі 339 334,27 грн. ;

- рішенням суду від 06.02.2024 по справі № 908/3208/23 позовні вимоги, які заявлені позивачем були задоволенні у повному обсязі. Рішенням Центрального апеляційного господарського суду вказане рішення залишено без змін. Під час розгляду справи, відповідач визнав частково позовні вимоги, а саме, у розмірі основного боргу в сумі 1 092 204,78 грн.;

- ухвалою суду від 28.02.2024 розстрочено виконання судового рішення від 06.02.2024 у справі № 908/3208/23 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Інтурист-Запоріжжя» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» заборгованості за електричну енергію в розмірі 1 092 204 грн 78 коп., інфляційних нарахування в розмірі 289 772 грн 80 коп., 3% річних в розмірі 56 098 грн 34 коп. та пені в розмірі 339 334 грн 27 коп. - строком на один рік, починаючи з березня 2024 року, з оплатою рівними частинами. Вказана ухвала була виконана у повному обсязі, що свідчить про виконання рішення суду про розстрочку основного боргу у розмірі 1 092 204 грн.78 коп.;

- постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2025 рішення Господарського суду Запорізької області від 06.02.2024 у справі № 908/3208/23 залишено без змін. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2025 ухвалу Господарського суду Запорізької області від 28.02.2024 у справі № 908/3208/23 скасовано. В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Інтурист-Запоріжжя» про розстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 06.02.2023 по справі № 908/3208/23 відмовлено в повному обсязі;

- 10.03.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Інтурист-Запоріжжя» про розстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 06.02.2023 по справі № 908/3208/23 строком на дванадцять місяців, починаючи з березня 2025 року по березень 2026 року;

- ухвалою суду від 02.04.2025 у справі № 908/3208/23 заяву відповідача - Приватного акціонерного товариства «Інтурист - Запоріжжя» про розстрочення виконання рішення суду у справі № 908/3208/23 задоволено. Розстрочено виконання судового рішення від 06.02.2024 у справі № 908/3208/23 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Інтурист-Запоріжжя» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» інфляційних нарахування в розмірі 289 772,80 грн., 3% річних в розмірі 56 098,34 грн. та пені в розмірі 339 334,27грн. - строком на один рік, починаючи з березня 2025 року, з оплатою наступними частинами:

- до 31.03.2025 37100,45 (тридцять сім тисяч сто) грн 45 коп.;

- до 30.04.2025 47100,45 (сорок сім тисяч сто) грн 45 коп.;

- до 31.05.2025 57100,45 (п`ятдесят сім тисяч сто) грн 45 коп.;

- до 30.06.2025 57100,45 (п`ятдесят сім тисяч сто) грн 45 коп.;

- до 31.07.2025 57100,45 (п`ятдесят сім тисяч сто) грн 45 коп.;

- до 31.08.2025 67100,45 (шістдесят сім тисяч сто) грн 45 коп.;

- до 30.09.2025 - 57100,45 (п`ятдесят сім тисяч сто) грн 45 коп.;

- до 31.10.2025 - 67100,45 (шістдесят сім тисяч сто) грн 45 коп.;

- до 30.11.2025 - 57100,45 (п`ятдесят сім тисяч сто) грн 45 коп.;

- до 31.12.2025 - 57100,45 (п`ятдесят сім тисяч сто) грн 45 коп.;

- до 31.01.2026 - 57100,45 (п`ятдесят сім тисяч сто) грн 45 коп.;

- до 28.02.2026 67100,45 (шістдесят сім тисяч сто) грн 45 коп.

- на даний час відповідач виконує вказану ухвалу, що свідчить про виконання рішення суду.

- вказані обставини спростовують висновок позивача, що відповідач сплатив заборгованість 29 жовтня 2024 року, що є підставою для стягнення додаткових 3% річних в розмірі 23 659,18 грн, інфляційні втрати в розмірі 67 510,44 грн.;

- вказані обставини не були предметом розгляду справи, що свідчить про не повне з`ясування усіх обставин, які мають значення для розгляду справи.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» до Центрального апеляційного господарського суду подало відзив на апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Інтурист-Запоріжжя», в якому просить апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Інтурист-Запоріжжя» на рішення господарського суду Запорізької області від 16.06.2025 у справі №908/969/25 залишити без задоволення.

Позивач звертає увагу, що основний борг за спожиту електричну енергію в розмірі 1 092 204,78 грн, стягнутий з відповідача відповідно до рішення суду від 06.02.2024 у справі №908/3208/23, був сплачений відповідачем в повному обсязі лише 29 жовтня 2024 року, що підтверджується копіями платіжних інструкцій, що містяться в матеріалах справи.

Позивач зауважує, що чинне законодавство не пов`язує припинення грошового зобов`язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань, пені та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання. Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум за весь період прострочення. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц, від 15.08.2029 р. по справі №905/1758/18, від 07.03.2018 р. по справі №910/3855/17, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12- 302гс18).

У відзиві на апеляційну скаргу також зазначено, що згідно з рішенням господарського суду Запорізької області від 06.02.2024 у справі №908/3208/23, крім заборгованості з оплати вартості електричної енергії, з відповідача було стягнуто пеню, 3 % річних та інфляційні втрати. При чому, 3 % річних були стягнуті з моменту прострочення зобов`язання з оплати вартості електричної енергії по 09.10.2023, а інфляційні втрати за період з лютого 2022 року по серпень 2023 року.

Позивач вказує, що предметом даного позову (в межах справи №908/969/25) є стягнення з відповідача 3 % річних за період з 10.10.2023 по 28.10.2024 (день перед погашенням боргу в повному обсязі) в розмірі 23 659,18 грн та інфляційних втрат за період з 01 вересня 2023 року по 28.10.2024 року (день перед погашенням боргу в повному обсязі) в розмірі 67 510,44 грн.

Таким чином, позивач вважає, що оскільки повне погашення заборгованості зі сплати вартості електричної енергії в розмірі 1 092 204,78 грн, яка стягнута рішенням господарського суду Запорізької області від 06.02.2024 у справі №908/3208/23, відбулося лише 29 жовтня 2024 року, позивач на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України донараховав відповідачу 3 % річних та інфляційні втрати за додатковий період до моменту фактичного виконання зобов`язання.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.07.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 908/969/25. Доручено Господарському суду Запорізької області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 908/969/25.

14.07.2025 матеріали даної справи надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.07.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Інтурист-Запоріжжя» на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.06.2025 у справі №908/969/25 залишено без руху. Рекомендовано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду належні докази направлення копії апеляційної скарги із доданими до неї документами позивачу/ ТОВ «Торгова електрична компанія», надавши строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

17.07.2025 від скаржника до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання, яким долучено до матеріалів справи докази направлення копії апеляційної скарги із доданими до неї документами позивачу/ТОВ «Торгова електрична компанія», зокрема, квитанцію № 4008259 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Інтурист-Запоріжжя» на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.06.2025 у справі №908/969/25; вирішено розглядати апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Постановою НКРЕКП №899 від 28.08.2018 було прийнято рішення про видачу ліцензії Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

09.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» (Постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Інтурист Запоріжжя» (Споживач) укладений договір № 336/2020-Е про постачання електричної енергії споживачу, за умовами якого (п. 2.1.) Постачальник продає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику вартість купованої електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 2.2. договору, обов`язковою умовою для постачання електричної енергії Споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу (передачі) договору про надання послуг з розподілу (передачі), на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу (передачі) електричної енергії.

Згідно п. 3.2. договору Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у Комерційній пропозиції, яка є Додатком 1 до цього Договору (далі - Комерційна пропозиція).Розділом 5 договору сторонами обумовлено ціна, порядок обліку та оплати електричної енергії.

Так, Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, що зазначений в Комерційній пропозиції (п. 5.1.). Спосіб визначення ціни електричної енергії зазначається в Комерційній пропозиції Постачальника. (п. 5.2.). Ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.3.). Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.4.). Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки передбачені Комерційною пропозицією. Зазначений строк не може бути меншим за 5 (п`яти) днів з дня надання платіжного документа Споживачу.

Відповідно до розділу 5 Комерційної пропозиції (додаток 1 до Договору) кінцевий розрахунок по факту споживання електричної енергії в розрахунковому періоді (місяці) здійснюється протягом 5-й банківських днів з моменту надання рахунку. В разі якщо день проведення платежу припадає на вихідній, святковий або останній банківський день місяця, днем для здійснення платежу вважається день, що передує вихідному, святковому га останньому банківському дню місяця.

Згідно з п.6.2. Договору споживач зобов`язався забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 13.7 Договору платіжні документи на оплату надсилаються на електронну пошту Споживача/рекомендованим листом/вручаються кур`єром/особисто за зазначеними в цьому Договорі адресами Сторін, в терміни визначені в Комерційній пропозиції. Кожен з вказаних варіантів доставки вважається фактом отримання платіжного документу.

Позивачем було надано відповідачу електричну енергію за договором № 336/2020-Е про постачання електричної енергії споживачу від 09.10.2020 за січень квітень 2022 року на загальну суму 1 312 204,78 грн.

Відповідачем частково сплачені рахунки за електроенергію, поставлену у вказаний період у розмірі 220 000,00 грн, внаслідок чого сума основного боргу становить 1 092 204,78грн.

Обсяги поставок та вказана заборгованість за електричну енергію визнаються відповідачем. Так, своїми листами відповідач неодноразово визнавав борг та пропонував розстрочити його погашення. Проте, запропонованих ним графіків погашення боргу не дотримувався.

06.02.2024 рішенням Господарського суду Запорізької області у справі № 908/3208/23 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» до Приватного акціонерного товариства «Інтурист - Запоріжжя» про стягнення 177410,19 грн заборгованості, з яких: 1092204,78 основного боргу за електричну енергію, 3% річних у сумі 56098,34 грн, інфляційних витрат у сумі 289772,80 грн, пені в сумі 339334,27 грн за договором № 336/2020-Е про постачання електричної енергії споживачу від 09.10.2020.

Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Інтурист-Запоріжжя» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» заборгованість за електричну енергію в розмірі 1 092 204,78 грн, інфляційні нарахування в розмірі 289 772,80 грн, 3% річних в розмірі 56 098,34 грн, пеню в розмірі 339 334,27 грн, судовий збір 26 661,15 грн.

18.02.2025 постановою Центрального апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Запорізької області від 06.02.2024 у справі № 908/3208/23 залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

У позовній заяві № ЮР/5603 від 12.10.2023 відповідачу були нараховані 3 % річних з моменту прострочення зобов`язання по 09.10.2023, та інфляційні втрати за загальний період з лютого 2022 року по серпень 2023 року.

29.10.2024 Приватним акціонерним товариством «Інтурист - Запоріжжя» сплачено заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 1 092 204,78 грн.

19.03.2025 господарським судом на виконання рішення від 06.02.2024 видано відповідні накази.

Оскільки повне погашення заборгованості зі сплати вартості електричної енергії в розмірі 1 092 204,78 грн, яка стягнута рішенням господарського суду Запорізької області від 06.02.2024 у справі №908/3208/23, відбулося лише 29 жовтня 2024 року, позивач на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України донарахував відповідачу 3 % річних та інфляційні втрати за додатковий період до моменту фактичного виконання зобов`язання.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.02.2024 у справі №908/3208/23, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2025, позов ТОВ «Торгова електрична компанія» до приватного акціонерного товариства «Інтурист-Запоріжжя» було задоволено повністю, стягнуто з відповідача 1 092 204,78 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію, 339 334,27 грн пені, 56 098,34 грн 3 % річних та 289 772,80 грн інфляційних втрат.

Під час розгляду справи №908/3208/23 позивачем, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України було заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 23 659,18 грн на прострочену суму заборгованості за загальний додатковий період з 10.10.2023 по 28.10.2024, а також інфляційні втрати у сумі 67 510,44 грн за додатковий період з вересня 2023 року по жовтень 2024 року.

Судом першої інстанції вірно враховано, що приписи статті 625 ЦК України не забороняють звернення кредитора з вимогою про стягнення з боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, суми, на яку заборгованість за грошовим зобов`язанням підвищена в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов`язання.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань, пені та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум за весь період прострочення.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Враховуючи, що повне виконання відповідачем грошового зобов`язання відбулося лише 29.10.2024, позивач правомірно нарахував 3 % річних у сумі 23 659,18 грн та інфляційні втрати у сумі 67 510,44 грн за період до моменту фактичного погашення боргу - з 10.10.2023 по 28.10.2024 (3 % річних) та з 01.09.2023 по 28.10.2024 (інфляційні втрати).

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.04.2025 про розстрочення виконання рішення суду від 06.02.2024 у справі №908/3208/23 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не стосуються спірного періоду, який є предметом розгляду в цій справі.

Правильність розрахунків перевірена судом першої інстанції, апеляційним судом арифметичних помилок не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального права, а доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих підстав для зміни або скасування ухваленого рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Враховуючи спірний характер правовідносин сторін, колегія суддів вважає, що наведена міра обґрунтування даного судового рішення є достатньою у світлі конкретних обставин справи, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Доводи апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Інтурист-Запоріжжя» у даній справі не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення в розумінні ст. 277 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт, звертаючись з апеляційною скаргою, не довів неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі рішення.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Інтурист-Запоріжжя» на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.06.2025 у справі №908/969/25 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 16.06.2025 у справі №908/969/25 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника - Приватне акціонерне товариство «Інтурист-Запоріжжя».

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв