ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10 листопада 2025 року м. Черкаси Справа № 925/834/24

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Паланської сільської ради про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі

за позовом керівника Уманської окружної прокуратури, в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає

позивач - Черкаська обласна державна (військова) адміністрація,

до відповідача 1. - Паланської сільської ради,

до відповідача 2. - Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача:

Центрально-західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства,

Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Центральний лісовий офіс",

про визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації речового права комунальної власності,

за участю представника прокуратури: Олійник І.А., заступник начальника відділу Черкаської обласної прокуратури, посвідчення № 065683 від 23.10.2021,

інші учасники участі не брали.

УСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Черкаської області перебувала справа за позовом керівника Уманської окружної прокуратури, в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає позивач - Черкаська обласна державна (військова) адміністрація, до відповідача 1. - Паланської сільської ради, до відповідача 2. - Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Центрально-західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Центральний лісовий офіс", про визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації речового права комунальної власності.

30.10.2024 суд ухвалив рішення, яким позов задовольнив повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Паланська сільська рада звернулася з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою від 18.03.2025 Північний апеляційний господарський суд рішення Господарського суду Черкаської області від 30.10.2024 залишив без змін.

Постановою від 08.07.2025 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 та рішення Господарського суду Черкаської області від 30.10.2024 у справі № 925/834/24 скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовив. Стягнув з Черкаської обласної прокуратури (м. Черкаси, бул. Шевченка, 286, ) на користь Паланської сільської ради (с. Паланка, Уманський р-н., Черкаська обл., вул. Грушевського, буд. 11, ) 7 267,20 грн судового збору за подання апеляційної скарги та 9 689,60 грн судового збору за подання касаційної скарги. Доручив Господарському суду Черкаської області видати відповідний наказ.

18.08.2025 господарський суд на виконання постанови Верховного Суду від 08.07.2025 видав відповідний наказ.

21.10.2025 Паланська сільська рада подала заяву про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення з вимогою змінити спосіб виконання судового наказу Господарського суду Черкаської області від 18.08.2025 року в справі №925/834/24 та стягнути з Черкаської обласної прокуратури (м. Черкаси, бул. Шевченка, 286, ) на користь виконавчого комітету Паланської сільської ради (як головного розпорядника коштів Паланської сільської ради) (с. Паланка, Уманський р-н., Черкаська обл., вул. Грушевського, буд. 11, ) 7 267,20 грн судового збору за подання апеляційної скарги та 9 689,60 грн судового збору за подання касаційної скарги.

В обґрунтування поданої заяви Паланська сільська рада зазначає, що вона звернулась до Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області щодо виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 18.08.2025 по справі №925/834/24, проте 17.10.2025 на адресу Паланської сільської ради надійшов лист від Головного управління Державної казначейської служби України в Черкаській області, де зазначено, що вчинення дій щодо безспірного списання коштів неможливе тому, що в заяві зазначені реквізити банківських рахунків виконавчого комітету Паланської сільської ради. Паланська сільська рада зауважує, що не є розпорядником бюджетних коштів та не має рахунків у фінансових установах. Головним розпорядником коштів, який здійснює видатки є виконавчий комітет Паланської сільської ради. Саме виконавчий комітет Паланської сільської ради здійснює заходи, що реалізуються за рахунок коштів бюджету, у тому числі щодо сплати судового збору за подачу позовних заяв та інших заяв до суду для захисту прав та інтересів територіальної громади в особі Паланської сільської ради.

Ухвалою від 22.10.2025 суд заяву Паланської сільської ради про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення призначив до розгляду у судовому засіданні на 10.11.2025 о 15:30.

У судовому засіданні 10.11.2025 взяла участь прокурор, інші учасники справи у судовому засіданні участі не брали, про дату та час розгляду заяви належно повідомлені, що підтверджується довідками про доставку електронних листів (копій ухвал суду від 22.10.2022) до електронних кабінетів останніх. Прокурор не заперечував проти задоволення заяви відповідача.

Розглянувши заяву Паланської сільської ради суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Отже положеннями наведеної норми встановлено, що розгляд заяви про встановлення чи зміну способу або порядку виконання постанови Верховного Суду від 08.07.2025 відноситься саме до повноважень Господарського суду Черкаської області.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 01.11.2022 у справі № 910/14341/18, від 24.07.2024 у справі № 910/7987/22, від 26.02.2025 у справі № 552/1759/19, від 17.06.2025 у справі № 916/959/22.

В обґрунтування поданої заяви Паланська сільська рада покликається на положення ст. 115 (Обчислення процесуальних строків), ст. 121 (Зміст ухвали про повідомлення чи виклик) ГПК України.

З викладеного випливає, що заявник керується нормами ГПК України, які були чинними до 15.12.2017, оскільки такій редакції ГПК України, норми, на які покликається заявник - ст. 115, 121 ГПК України регулювали питання обов`язковості виконання судових рішень та відстрочки або розстрочки виконання рішення, зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що заявник покликається на зміст правових норм, які підлягали застосуванню до викладення ГПК України в новій редакції.

Так у чинному ГПК України порядок відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, зміна способу та порядку виконання судового рішення передбачений у статті 331.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 232 ГПК України, судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. (ч. 1 ст. 147 ГПК України)

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (ч. 1 ст. 148 ГПК України)

Водночас стаття 327 ГПК України регулює питання видачі наказу відповідно до якого здійснюється виконання судового рішення.

Отже, 18.08.2025 господарський суд видав наказ в порядку статті 327 ГПК України саме на виконання постанови Верховного Суду від 08.07.2025, а не судовий наказ в розумінні ст. 147, 148, 232 ГПК України отже, в порядку ст. 331 ГПК України встановленню чи зміні способу або порядку виконання підлягає саме рішення суду, тобто постанова Верховного Суду від 08.07.2025.

Водночас суд враховує, що завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення ЄСПЛ у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів"). Водночас принцип jura novit curia ("суд знає закон") зобов`язує суд визначити яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору та надати правову кваліфікацію відносинам сторін з огляду на факти встановлені під час розгляду справи, застосувавши положення які дійсно регулюють відповідні правовідносини.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 та від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 зроблено правовий висновок про те, що посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені в позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв`язку із цим суд, з`ясувавши при розгляді справи, що позивач послався не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує в рішенні саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. (ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження")

Поняття "спосіб" і "порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Отже, під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. Зокрема, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми виконання (грошової чи майнової), тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом на гарантування виконання рішення (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2015 № 11-рп/2012).

Зміна способу та порядку виконання рішення, здійснена судом в порядку, визначеному ст. 331 ГПК України, не є прийняттям нового рішення, яке підлягає окремому виконанню, але означає прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання. Отже, така ухвала є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення та спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 905/3250/16.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. (ч. 1 ст. 18 ГПК України)

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. (ч. 1 ст. 326 ГПК України)

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. (абз. 1 ч. 1 ст. 327 ГПК України)

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. (ст. 129-1 Конституції України)

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини")

У ч. 1 ст. 6 Конвенції закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі Шмалько проти України (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду. У рішенні від 17.05.2005 по справі Чіжов проти України (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення від 19.03.1997 зі справи "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України").

З матеріалів поданої заяви випливає, що Паланська сільська рада звернулась до Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області із заявою щодо виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 18.08.2025 по справі № 925/834/25 про стягнення з Черкаської обласної прокуратури судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 7 267,20 грн та судового збору за подання касаційної скарги у сумі 9 869,60 грн.

У відповідь, 10.10.2025 Головне управління Державної казначейської служби України в Черкаській області надіслало Паланській сільській раді лист № 04-16-02-10/10779 про відкладення безспірного списання коштів, в якому повідомило, що згідно п. 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 у заяві про виконання рішення має бути зазначено реквізити банківського рахунка з назвою банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти. Однак, при вивченні дій щодо здійснення безспірного списання коштів встановлено, що в заяві зазначені реквізити банківських рахунків територіальної громади с. Паланка та виконавчого комітету Паланської сільської ради, на які потрібно перерахувати кошти. Натомість, до заяви додані копії платіжних інструкцій в яких платником судового збору є виконавчий комітет Паланської сільської ради. Крім того, як вбачається зі змісту судових рішень учасником по справі № 925/834/24 була саме Паланська сільська рада. Стягувачі - це фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів. Отже, судове рішення у справі № 925/834/24 може бути виконано виключно на користь Стягувача, а саме: Паланська сільська рада ().

У свою чергу заявник зазначає, що Паланська сільська рада не є розпорядником бюджетних коштів та не має рахунків у фінансових установах. Головним розпорядником коштів, який здійснює видатки є виконавчий комітет Паланської сільської ради. Саме виконавчий комітет Паланської сільської ради здійснює заходи, що реалізуються за рахунок коштів бюджету, у тому числі щодо сплати судового збору за подачу позовних заяв та інших заяв до суду для захисту прав та інтересів територіальної громади в особі Паланської сільської ради.

Суд зазначає, що у пп. 1 п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України визначено установити, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань. Видатки бюджетних установ, щодо яких прийнято рішення про накладення на них арешту, дозволяється здійснювати в частині видатків, які статтею 55 цього Кодексу визначено як захищені, у разі зазначення про це у судовому рішенні.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011. (далі - Порядок).

Рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). (п. 3 Порядку)

Виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами. (ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні")

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. (ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні")

Виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету. (ч. 1 ст. 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні")

Сільські, селищні, міські, районні в містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрями їх використання. (ч. 2 ст. 64 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні")

Головні розпорядники бюджетних коштів - бюджетні установи в особі їх керівників, які відповідно до статті 22 цього Кодексу отримують повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень. (п. 18 ст. 2 Бюджетного кодексу України)

Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. (п. 3 ч. 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України)

Наказом Міністерства фінансів України від 22.12.2011 № 1691 визначено порядок формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, згідно з відомостями якого Паланська сільська рада не є ані розпорядником, ані одержувачем бюджетних коштів. Розпорядником та одержувачем бюджетних коштів є Виконавчий комітет Паланської сільської ради.

Отже, оскільки Паланська сільська рада не є розпорядником та одержувачем бюджетних коштів, не має відкритих рахунків в Управлінні, суд доходить висновку, що у цьому випадку зазначене є обставинами, які унеможливлюють виконання постанови Верховного Суду від 08.07.2025 у справі № 925/834/24.

Крім того, суд бере до уваги, що відповідно до платіжної інструкції від 18.12.2024 № 647 про сплату судового збору у сумі 7 267,20 грн за подання апеляційної скарги та платіжної інструкції від 14.04.2025 № 187 про сплату судового збору у сумі 9 689,60 грн за подання касаційної скарги, платником зазначено саме Виконавчий комітет Паланської сільської ради (ідентифікаційний код 04409878).

За таких умов суд вважає доцільним змінити порядок виконання постанови Верховного Суду від 08.07.2025 у справі № 925/834/24 в частині стягнення з Черкаської обласної прокуратури на користь виконавчого комітету Паланської сільської ради (як головного розпорядника коштів Паланської сільської ради) 7 267,20 грн судового збору за подання апеляційної скарги та 9 689,60 грн судового збору за подання касаційної скарги.

При цьому суд зауважує, що така зміна виконання постанови Верховного Суду від 08.07.2025 у справі № 925/834/24 є саме зміною порядку, а не способу її виконання.

Проте зважаючи на обов`язок суду забезпечити належну реалізацію правозахисної функції держави у розрізі реалізації принципу виконуваності судового рішення та дотримання приписів ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, беручи до уваги, що фактично наказ у даній справі є невиконаним, не вдаючись до надлишкового формалізму, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Паланської сільської ради про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення (постанови Верховного Суду від 08.07.2025) в частині стягнення з Черкаської обласної прокуратури на користь виконавчого комітету Паланської сільської ради (як головного розпорядника коштів Паланської сільської ради) 7 267,20 грн судового збору за подання апеляційної скарги та 9 689,60 грн судового збору за подання касаційної скарги. (до подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 08.09.2025 № 910/16226/21)

Відповідно до ч. 7 ст. 331 ГПК України, про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись ст. 234, 235, 255, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Паланської сільської ради про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення задовольнити частково.

Змінити порядок виконання постанови Верховного Суду від 08.07.2025 у справі № 925/834/24, встановивши новий порядок виконання.

Здійснити стягнення з Черкаської обласної прокуратури (м. Черкаси, бул. Шевченка, 286, ) на користь виконавчого комітету Паланської сільської ради (як головного розпорядника коштів Паланської сільської ради) (с. Паланка, Уманський р-н., Черкаська обл., вул. Грушевського, буд. 11, ) 7 267,20 грн судового збору за подання апеляційної скарги та 9 689,60 грн судового збору за подання касаційної скарги.

В решті заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її оголошення.

Копії ухвали надіслати учасникам за допомогою системи "Електронний суд".

Повну ухвалу складено та підписано 10.11.2025.

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА