ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2888/25

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Піун С.П. на підставі довіреності;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради про стягнення 779 070,77 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі по тексту ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг») звернулося до господарського суду з позовною заявою до комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради (далі по тексту Медичний центр) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 779 070,77 грн, яка складається із суми основного боргу у розмірі 702 381,43 грн, пені у розмірі 56 997,45 грн, 3% річних у розмірі 5 627,72 грн, збитків від інфляції у сумі 14 064,17 грн.

Ухвалою суду від 29.07.2025 дана справа була призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Медичний центр був повідомлений про розгляд судом даної справи шляхом доставлення всіх ухвал до зареєстрованого електронного кабінету відповідачів в підсистемі «Електронний суд».

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

В процесі розгляду даного спору від відповідача надходили клопотання про долучення до матеріалів справи пропозиції про укладення мирової угоди, а також текст мирової угоди з доказами їх направлення на адресу відповідача.

Сторонами не було досягнуто згоди про укладення мирової угоди у зв`язку з чим господарський суд розглядає дану справу по суті за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України, оскільки відзиву на позов відповідачем до суду надано не було..

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

12.11.2024 між ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» (Постачальник) та Медичним центром (Споживач) було укладено договір постачання природного газу №14-7500/24-БО-Т, відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачу природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Згідно з п. п. 2.1, 2.2, 2.3 договору постачання природного газу №14-7500/24-БО-Т від 12.11.2024 Постачальник передає Споживачу на умовах цього договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу з листопада 2024 року по 31 грудня 2024 року включно в кількості 108,91000 тис. куб. метрів. Споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені в п.2.1 цього договору повністю покривають потреби Споживача у відповідному розрахунковому періоді для потреб, визначених пунктом 1.2 цього договору. Відповідальність за правильність визначення замовлених обсягів газу покладається виключно на Споживача. Підписанням цього договору Споживач дає згоду Постачальнику на включення його до Реєстру споживачів Постачальника (надалі - Реєстр або Реєстр споживачів), розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС.

За змістом п. 2.4 договору постачання природного газу №14-7500/24-БО-Т від 12.11.2024 перегляд та коригування замовлених Споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися шляхом підписання сторонами додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду. Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно (до кінця відповідного розрахункового періоду) надавати Постачальнику для оформлення відповідну додаткову угоду на коригування замовлених обсягів за цим договором. В будь-якому випадку, обсяг, визначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленим відповідно до пункту 3.5. цього договору, вважається фактично використаним за цим договором обсягом природного газу.

Згідно з п. п. 3.1, 3.5 договору постачання природного газу №14-7500/24-БО-Т від 12.11.2024 Постачальник передає Споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ Споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ. Приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Умовами пп. 3.5.2, 3.5.3 п. 3.5 договору постачання природного газу №14-7500/24-БО-Т від 12.11.2024 передбачено, що на підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником Постачальника. Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

Відповідно до пп. 3.5.4. п. 3.5 договору постачання природного газу №14-7500/24-БО-Т від 12.11.2024 у випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними Споживача та даними остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору.

Згідно з п. 5.1 договору постачання природного газу №14-7500/24-БО-Т від 12.11.2024 оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору. Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.

Відповідно до п.5.2 договору постачання природного газу №14-7500/24-БО-Т від 12.11.2024 сторони погоджуються, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер договору є обов`язковим. Зміна Споживачем призначення платежу здійснюється виключно листом, який надається Постачальнику, але в будь-якому випадку не пізніше 10 (десяти) календарних днів з дня надходження відповідних коштів на рахунок Постачальника.

Приписами п. 7.2 договору постачання природного газу №14-7500/24-БО-Т від 12.11.2024 у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 13.1 договору постачання природного газу №14-7500/24-БО-Т від 12.11.2024 даний договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) та діє в частині поставки газу до « 31» грудня 2024 року (включно), а в частині розрахунків до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору.

12.12.2024 ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» було складено акт приймання-передачі природного газу за договором постачання природного газу №14-7500/24-БО-Т від 12.11.2024, відповідно до якого відповідачем у листопаді 2024 року було спожито природний газ об`ємом 13,47900 тис. куб. метрів, вартість якого складає 223 129,85 грн. Вказаний акт 12.12.2024 був направлений на електронну пошту відповідача, зазначену в договорі. Також позивач надав докази направлення акту засобами поштового зв`язку 17.12.2024.

13.01.2025 ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» було складено акт приймання-передачі природного газу за договором постачання природного газу №14-7500/24-БО-Т від 12.11.2024, відповідно до якого відповідачем у грудні 2024 року було спожито природний газ об`ємом 28,95100 тис. куб. метрів, вартість якого складає 479 251,58 грн. Вказаний акт 13.01.2025 був направлений на електронну пошту відповідача, зазначену в договорі. Також позивач надав докази направлення акту засобами поштового зв`язку 16.01.2025.

На підтвердження факту постачання відповідачу природного газу у листопаді-грудні 2024 року ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» також було надано суду відомості з інформаційної платформи оператора ГТС щодо споживача за період з 14.11.2024 до 31.12.2024, а також лист ТОВ «Оператор ГТС України» про обсяги спожитого, зокрема Медичним центром природного газу протягом періоду з 14.11.2024 по 31.12.2024.

У поданій до суду позовній заяві ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» було наголошено, що відповідачем у порушення прийнятих на себе зобов`язань не було сплачено вартість спожитого у листопаді-грудні 2024 року природного газу на загальну суму 702 381,43 грн, що стало підставою для звернення позивача до господарського суду із даними позовними вимогами.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу визначаються Законом України «Про ринок природного газу» № 329-VIII від 09.04.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що 12.11.2024 між ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» та Медичним центром було укладено договір постачання природного газу №14-7500/24-БО-Т, за умовами якого позивачем були прийняті на себе зобов`язання щодо постачання відповідачу природного газу з листопада 2024 року до грудня 2024 року.

На підтвердження факту виконання прийнятих на себе зобов`язань за договором №14-7500/24-БО-Т від 12.11.2024 ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» було надано суду акти приймання-передачі природного газу, які були направлені на електронну пошту відповідача, вказану в договорі, та направлені на його адресу засобами поштового зв`язку. Згідно наданих позивачем актів загальна вартість поставленого відповідачу природного газу складає 702 381,43 грн.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи відмови Медичного центру від підписання актів, направлені позивачем акти вважаються прийнятими відповідачем згідно з пп. 3.5.4. п. 3.5 договору постачання природного газу №14-7500/24-БО-Т від 12.11.2024.

Відповідач в процесі вирішення даного спору не заперечував наявність заборгованості та намагався врегулювати спір шляхом укладання мирової угоди.

З викладених обставин, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» до Медичного центру позовних вимог в частині стягнення основного боргу у розмірі 702 381,43 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З посиланням на приписи ст. 625 ЦК України ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» було заявлено до стягнення 3% річних у сумі 5 627,72 грн, які були нараховані за зобов`язаннями за листопад 2024 року та грудень 2024 року в період з 16.01.2025 по 15.05.2025, в період з 18.02.2025 року по 15.05.2025 року відповідно.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення збитки від інфляції у розмірі 14 064,17 грн, які були нараховані на заборгованість за листопад-грудень 2024 року з урахуванням показників інфляції за лютий-квітень 2025 року.

З посиланням на умови п. 7.2 договору постачання природного газу №14-7500/24-БО-Т від 12.11.2024, а також приписи чинного законодавства, позивачем було заявлено до стягнення пеню у розмірі 56 997,45 грн, яка була нарахована за актом за листопад 2024 року з 16.01.2025 по 15.05.2025 та за актом за грудень 2024 року з 18.02.2025 по 15.05.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок збитків від інфляції, 3% річних та пені господарський суд дійшов висновку про їх правильність та обґрунтованість. Наведене має наслідком необхідність задоволення заявлених ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» позовних вимог у названій частині шляхом присудження до стягнення з Медичного центру пені у розмірі 56 997,45 грн, 3% річних у розмірі 5 627,72 грн, збитків від інфляції у розмірі 14 064,17 грн.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про необхідність задоволення заявлених товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради позовних вимог шляхом присудження до стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 702 381,43 грн, пені у розмірі 56 997,45 грн, 3% річних у розмірі 5 627,72 грн, збитків від інфляції у розмірі 14 064,17 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240, ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради /65006, Одеська область, м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, буд.9; ідентифікаційний код 38644773/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» /04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд.1; ідентифікаційний код 42399676/ суму основного боргу у розмірі 702 381,43 грн /сімсот дві тисячі триста вісімдесят одна грн 43 коп./, пеню у розмірі 56 997,45 грн /п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот дев`яносто сім грн 45 коп./, 3% річних у розмірі 5 627,72 грн /п`ять тисяч шістсот двадцять сім грн 72 коп./, збитки від інфляції у сумі 14 064,17 грн /чотирнадцять тисяч шістдесят чотири грн 17 коп./, судовий збір у розмірі 9 348,85 грн /дев`ять тисяч триста сорок вісім грн 85 коп./.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 13 листопада 2025 р.

Суддя С.П. Желєзна