ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 листопада 2025 року Черкаси справа №925/1390/25

Суддя Господарського суду Черкаської області Кучеренко О.І., розглянувши матеріали

позовної заяви Носенка Ігоря Юрійовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Державного підприємства «Златодар» Державного агентства резерву України (вулиця Шевченка, 47, місто Золотоноша, Черкаська область, 19700, ідентифікаційний код 00952545)

про стягнення 46234,64 грн,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2025 ОСОБА_1 звернувся у Господарський суд Черкаської області із позовом до Державного підприємства «Златодар» Державного агентства резерву України, у якому просить суд стягнути з відповідача 46234,64 грн заборгованості із заробітної плати невиплаченої на день звільнення. У позовній заяві позивач вказав, що він звільнений від сплати судового збору на підставі частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Мотивуючи подання цього позову до Господарського суду Черкаської області, позивач вказав на те, що Господарським судом Черкаської області порушено справу про банкрутство №925/1770/15. Процедура розпорядження майном боржника триває до цього часу.

Дослідивши зміст позовної заяви та додані до неї документи, суд зазначає, що згідно з пунктом 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства. Однією з ключових новел цього Кодексу є повна концентрація майнових спорів за участю боржника саме у справі про банкрутство за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 7 Кодексу України з питань банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Системний аналіз положень законодавства про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України. Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, порушення провадження у справі про банкрутство боржника обумовлює особливість вирішення таких спорів і полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються по суті саме у межах справи про банкрутство.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07.12.2015 порушено провадження у справі у справі №925/1770/15 про банкрутство Державного підприємства «Златодар», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника.

Водночас, суд зазначає, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17.04.2024 закрито провадження у справі у справі №925/1770/15 про банкрутство Державного підприємства «Златодар», скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, який введений ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07.12.2015 чи будь-які інші обмеження щодо розпорядження майном цього боржника. Ця ухвала суду набрала законної сили 17.04.2024.

Отже, станом на день надходження (07.11.2025) позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства «Златодар» про стягнення 46234,64 грн, провадження у справі про банкрутство Державного підприємства «Златодар» закрито, що виключає можливість розгляду позову ОСОБА_1 про стягнення заборгованості із заробітної плати у межах провадження у справі №925/1770/15 про банкрутство Державного підприємства «Златодар».

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина 1 статті 2 Господарського процесуального Кодексу України).

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів визначені у статті 20 Господарського процесуального Кодексу України, спір про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати не належить до юрисдикції господарських судів.

Справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів визначені у статті 19 Цивільного процесуального Кодексу України, за частиною першої якої визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, спір про стягнення заробітної плати віднесено до юрисдикції місцевих загальних судів у порядку цивільного судочинства за встановленою Цивільного процесуального кодексу України підсудністю.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Оскільки вказаний спір не відноситься до юрисдикції Господарського суду Черкаської області, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Златодар» про стягнення 46234,64 грн.

Суд на виконання положень частини 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України роз`яснює позивачу, що розгляд вказаної справи віднесено до юрисдикції загальних судів за правилами цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 175, статтями 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Златодар» про стягнення 46234,64 грн.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя О.І.Кучеренко