ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2025 р. Справа№ 911/160/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Сибіги О.М.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Кузьмінської О.Р.,

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 01.10.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго Саплай"

на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 05.08.2025

у справі № 911/160/25(суддя - Колесник Р.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдсістемсекспорт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго Саплай"

про стягнення 381 570, 96 грн,

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 05.08.2025 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдсістемсекспорт" про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/160/25 задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго Саплай" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдсістемсекспорт" 38 157,10 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням, 22.08.2025 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") Товариство з обмеженою відповідальністю "Карго Саплай" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 05.08.2025 у справі № 911/160/25, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Київської області від 05.08.2025 по справі № 911/160/25 та прийняти нове додаткове рішення, яким в задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдсістемсекспорт" Шпортило Ярослава Івановича про стягнення судових витрат (витрат на правову (правничу) допомогу) у справі № 911/160/25 - відмовити повністю.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що в протоколі узгодженої договірної ціни від 30.10.2024 до договору від 24.11.2023 між Адвокатським бюро "Ярослава Шпортило" та ТОВ "Трейдсістемсекспорт" було погоджено, що вартість представництва інтересів клієнта у суді першої інстанції в межах однієї судової справи у відносинах, пов`язаних зі стягненням заборгованості за договорами, укладеними між клієнтом і його контрагентами складає 10 % від ціни позову, але не більше 40000,00 гривень.

Апелянт вказує, що з урахуванням поданих представником Позивача заяв про зменшення розміру позовних вимог, остаточна ціна позову в даній справі становить 248 519,22 гривень. Саме вказану суму боргу стягнено з Відповідача в цій справі за Рішенням Господарського суду Київської області від 12.05.2025, як наслідок, 10% від ціни позову в цій справі становить 24 851,92 грн.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник вказує, що висновок суду першої інстанції в додатковому рішенні щодо стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 38157,10 гривень, є необґрунтованим, оскільки виходячи з конкретних обставин цієї справи такий розмір є завищеним, не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності та пропорційності до предмету спору.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2025, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Тищенко О.В., Сибіга О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго Саплай" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 05.08.2025 у справі № 911/160/25. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго Саплай" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 05.08.2025 у справі № 911/160/25. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 01.10.2025.

10.09.2025 (згідно дати звернення до системи «Електронний суд») від Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдсістемсекспорт" надійшов відзив на апеляційну скаргу, який вмотивований тим, що ТОВ «ТРЕЙДСІСТЕМСЕКСПОРТ» оплатило послуги правової (правничої) допомоги в сумі 38 157,10 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 14.05.2025 року № 539, а також платіжною інструкцією по рахунку АБ «Ярослава Шпортило» про надходження відповідних коштів на рахунок останнього.

Позивач у відзиві вказує, що станом на 15.05.2025 року ТОВ «ТРЕЙДСІСТЕМСЕКСПОРТ» фактично понесло витрати на правову правничу допомогу в сумі 38 157,10 грн, що повністю відповідає викладеному у позові попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, які Позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивач зазначає, що не дивлячись на типовість справи № 911/160/25, обсяг дій вчинених представником Позивача для захисту його інтересів, свідчить про обґрунтованість та співмірність витрат на правову правничу допомогу.

У судове засідання, що відбулось 24.09.2025 з`явилися представники обох сторін, надали свої пояснення щодо суті спору та просили задовольнити вимоги викладені в їх процесуальних документах.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи,

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.05.2025 у справі № 911/160/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдсістемсекспорт" задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго Саплай" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдсістемсекспорт" 100 000,00 гривень основного боргу, 43 974,69 гривень 3% річних, 104 544,53 гривень суми інфляційного збільшення боргу та 3 566,25 гривень судового збору.

Представником позивача сформовано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій заявник просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 38 157,10 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача до заяви, сформованої 16.05.2025, долучено копії: договору про надання послуг з правової (правничої) допомоги від 24.11.2023; акту акт прийому-передачі наданих послуг № 5 від 13.05.2025; рахунку-фактури № CФ-0000007 від 13.05.2025; платіжної інструкції № 539 від 14.05.2025.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго Саплай" колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частинами 1, 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами 1, 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Верховний Суд у постанові від 06.10.2020 № 922/376/20 зазначив, що оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас, в даному випадку, до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Повний текст рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/160/25 складено та підписано 12.05.2025.

Судом встановлено, що із заявою про ухвалення додаткового рішення про судові витрати представник позивача звернувся до суду у строки визначені ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ч. ч. 2-5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З наведених вище норм вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката обмежений їх співмірністю зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін (ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Кодексу).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правничої допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

З наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача до заяви, сформованої 16.05.2025, долучено копії: договору про надання послуг з правової (правничої) допомоги від 24.11.2023; акту акт прийому-передачі наданих послуг № 5 від 13.05.2025; рахунку-фактури № CФ-0000007 від 13.05.2025; платіжної інструкції № 539 від 14.05.2025.

Так, договір про надання послуг з правової (правничої) допомоги від 24.11.2023 укладений між адвокатським бюро "Ярослава Шпортило" та товариством з обмеженою відповідальністю "Трейдсістемсекспорт, за умовами п. 1.1., якого адвокатське бюро зобов`язується надавати послуги з правової (правничої) допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити такі послуги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з п.п. 4.4. вищезгаданого договору про надання послуг з правової (правничої) допомоги ціна кожного виду послуги з надання правової (правничої) допомоги (гонорару) визначається окремо протоколом узгодження договірної ціни, що є невід`ємною частиною договору та містить комерційну та конфіденційну інформацію. Відповідно до п/п 1 протоколу узгодження договірної ціни вартість представництва інтересів клієнта у суді першої інстанції в межах однієї судової справи у відносинах, пов`язаних зі стягненням заборгованості за договорами, укладеними між клієнтом і його контрагентами складає 10 % від ціни позову, але не більше 40 000,00 гривень.

На підставі вказаного договору між сторонами договору про надання послуг з правової (правничої) допомоги від 24.11.2023 підписано акт приймання-передачі наданих послуг № 5 від 13.05.2025, в якому сторони зафіксували факт надання адвокатом на користь клієнта послуги з правової допомоги під час розгляду справи № 911/160/25 на загальну суму 38 157,10 грн, що складає 10% від первісної ціни позову в розмірі 381 570,96 грн.

Отже, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що загальний розмір фактично понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу пов`язаних із розглядом цієї справи становить 38 157,10 грн.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем в перебігу розгляду справи клопотання про зменшення судових витрат позивача на оплату правничої допомоги у зв`язку із розглядом цієї справи заявлено не було.

Здійснивши аналіз поданих позивачем доказів понесення судових витрат на оплату послуг адвоката, та враховуючи відсутність клопотання відповідача щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем до стягнення з відповідача розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову, а відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 38 157,10 гривень.

Позивач в спростування доводів щодо неспівмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову вказує, що для підготовки позову представником Позивача було опрацьовано більше 250 документів. А загалом лише матеріали позову складаються з 267 документів. Зміст яких потрібно було перевірити на відповідність положенням укладеному між сторонами договору, дійсним господарським правовідносинам та вимогам чинного законодавства. При підготовці позову такі документи були проаналізовані та описані в позові

Також позивачем зазначено, що для належного захисту прав Позивача представник, в тому числі, адвокат здійснив опрацювання матеріалів щодо наявної заборгованості, підготовку і направлення адвокатського запиту щодо надання інформації; опрацювання відповіді на адвокатський запит і наданих документів; підготовку позову, розрахунку ціни позову та інших документів; підготовку копії позову та доданих до нього документів; направлення копії позову з додатками поштовим зв`язком Відповідачу (у Відповідача відсутній електронний кабінет); підготовку скан копії доказів для подання позову за допомогою системи Електронний суд; підготовку заяви про зменшення позовних вимог та повернення судових витрат, а також здійснено перерахунок ціни позову з донарахуванням 3 % річних та інфляційних втрат; направлення копії про зменшення позовних вимог та повернення судових витрат поштовим зв`язком Відповідачу (у Відповідача відсутній електронний кабінет) та суду; підготовку заяви про зменшення позовних вимог, повернення судових витрат та а також здійснено перерахунок ціни позову з донарахуванням 3 % річних та інфляційних втрат та суду; направлення копії про зменшення позовних вимог та повернення судових витрат поштовим зв`язком Відповідачу (у Відповідача відсутній електронний кабінет) та суду; підготовку заяви про стягнення витрат на правову допомогу з доказами їх понесення; направлення копії заяви про стягнення витрат на правову допомогу поштовим зв`язком Відповідачу (у Відповідача відсутній електронний кабінет) та суду.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених, зокрема, в постанові від 26.08.2025 у справі № 910/1128/23, згідно з якими зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу в розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

При застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18).

Під час розгляду справи № 910/15830/20 Верховний Суд в постанові від 05.07.2023 вказав, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених витрат, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення певних дій, зокрема, щодо подання безпідставних касаційних скарг.

Відповідач, отримавши інформацію, що Позивач залучив АБ «ЯРОСЛАВА ШПОРТИЛО» для захисту своїх прав, не вжив заходів щодо погашення боргу до відкриття провадження у справі, хоча знав про обгрунтованість позовних вимог. У подальшому Відповідач перестав отримувати листи від Позивача.

Наявність у Відповідача інформації про залучення Позивачем АБ «ЯРОСЛАВА ШПОРТИЛО» для захисту своїх прав, не спонукало Відповідача до погашення заборгованості в досудовому порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що обсяг дій вчинених представником позивача для захисту його інтересів, свідчить про обгрунтованість та співмірність витрат на правову правничу допомогу, а тому відхиляє доводи відповідача про неспівмірність витрат на правову правничу допомогу є необгрунтованими та безпідставними.

Таким чином, заява представника товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдсістемсекспорт" про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/160/25 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдсістемсекспорт" про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/160/25 повністю та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго Саплай" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдсістемсекспорт" 38 157,10 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго Саплай" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 05.08.2025 у справі № 911/160/25 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карго Саплай" - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Київської області від 05.08.2025 у справі № 911/160/25 - залишити без змін.

Матеріали справи повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 13.11.2025

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді О.М. Сибіга

О.В. Тищенко