ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
"10" листопада 2025 р. Справа № 911/453/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Сибіги О.М.
суддів: Тищенко О.В.
Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Новарент"
про стягнення судових витрат
в межах розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "СС-Сервіс"
на рішення Господарського суду Київської області від 21.05.2025
повний текст рішення складено 27.06.2025
у справі № 911/453/25 (суддя Карпечкін Т.П.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новарент"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СС-Сервіс"
про стягнення 758 950,23 грн, -
Короткий зміст позовних вимог та судових рішень у справі, в межах якої вирішується питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції
Товариство з обмеженою відповідальністю «Новарент» (позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СС-Сервіс» (відповідач) про стягнення 758 950,23 грн.
Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди обладнання № 100822-1О від 10.08.2022.
Рішенням Господарського суду Київської області від 21.05.2025 у справі № 911/453/25 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СС-Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новарент" 758 950,23 грн боргу та 11 384,25 грн витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що позивачем доведено факт порушення відповідачем зобов`язань за договором оренди обладнання № 100822-1О від 10.08.2022 та обов`язок відповідача сплатити заборгованість у заявленому розмірі.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Київської області від 21.05.2025 у справі № 911/453/25, 16.07.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "СС-Сервіс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 21.05.2025 скасувати повністю та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СС-Сервіс" на рішення Господарського суду Київської області від 21.05.2025 у справі № 911/453/25 залишено без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишено без змін.

Короткий зміст вимог клопотання про ухвалення додаткового рішення у суді апеляційної інстанції

20.10.2025 представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Новарент" подано до Північного апеляційного господарського суду клопотання № 50 від 20.10.2025, в якому просить прийняти докази понесених судових витрат в суді апеляційної інстанції по справі № 911/453/25 та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СС-Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новарент" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18 900,00 грн.

Клопотання обґрунтовано тим, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18 900,00 грн за послуги складання процесуальних документів по справі та представництво інтересів клієнта у Північному апеляційному господарському суді.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду клопотання про ухвалення додаткового рішення у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2025 у справі № 911/453/25 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Новарент" про стягнення судових витрат в межах справи № 911/453/25 було призначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що до Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача заперечення на клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі не надходило.

Розглянувши клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Новарент" про ухвалення додаткового рішення, перевіривши матеріали справи, колегією суддів встановлено наступне.

Фактичні обставини, що встановлені судом за результатами розгляду клопотання

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 03.03.2023 між адвокатом Петченко Інною Володимирівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новарент» було укладено Договір про надання правової допомоги № 0303/25 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. адвокат зобов`язується надавати правничу допомогу на умовах та порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується здійснити оплату за неї.

За змістом пункту 4.1. договору сторонами визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за надання правової допомоги клієнту. Загальний розмір гонорару є сума за Актами здачі-приймання виконаних робіт.

Відповідно до пункту 4.2. договору передбачено, що розмір винагороди адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються в додатках до цього договору.

Так, у додатку № 1 до договору сторонами було погоджено перелік замовлених послуг та їх вартість.

У подальшому, 13.10.2025 між клієнтом та адвокатом складено Акт здачі-приймання виконаних робіт №3 в якому зазначено перелік послуг, які були надані адвокатом на загальну суму 9 000,00 грн. Зазначений акт підписано сторонами без претензій та зауважень.

17.10.2025 між клієнтом та адвокатом було складено ще один Акт здачі-приймання виконаних робіт №4 в якому також зазначено перелік послуг, які були надані адвокатом на загальну суму 9 900,00 грн. Зазначений акт підписано сторонами без претензій та зауважень.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, представником позивача до суду апеляційної інстанції також надано копії довіреності б/н від 03.03.2025 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 7269/10 від 07.12.2018.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті додаткової постанови

У відповідності до вимог ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу поданому 25.09.2025 до Північного апеляційного господарського суду представником позивача викладено прохання про стягнення з відповідача судових витрат.

Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Виходячи із змісту положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

При цьому, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 року у справі № 910/4201/19.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Виходячи із змісту статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Так, 20.10.2025 представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Новарент" подано до Північного апеляційного господарського суду клопотання № 50 від 20.10.2025 про понесення судових витрат в суді апеляційної інстанції по справі № 911/453/25 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СС-Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новарент" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 18 900,00 грн.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частини перша, друга статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Так, у відповідності до наданих представником позивача доказів розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу за наслідками розгляду справи у суді апеляційної інстанції становить 18 900,00 грн.

Судом встановлено, що у додатку №1 до договору сторонами зазначена вартість послуг за представництво інтересів клієнта в суді, які будуть надаватись на підставі договору в межах справи №911/453/25.

За результатами надання юридичної допомоги по справі №911/453/25, 13.10.2025 між клієнтом та адвокатом складено Акт здачі-приймання виконаних робіт №3 в якому зазначено перелік послуг, які були надані адвокатом на загальну суму 9 000,00 грн.

Зі змісту вказаного акта вбачається, що адвокатом надано клієнту наступну правову допомогу: (1) участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 09.10.2025 о 14:00 - 4 500,00 грн; (2) підготовка відзиву на апеляційну скаргу - 4 500,00 грн.

17.10.2025 між клієнтом та адвокатом було складено ще один Акт здачі-приймання виконаних робіт №4 в якому також зазначено перелік послуг, які були надані адвокатом на суму 9 900,00 грн.

Із означеного акта вбачається, що адвокатом надано клієнту наступну правову допомогу: (1) виїзд для участі у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 16.10.2025 о 15:30 - 4 500,00 грн; (2) підготовка заяви в порядку ст. 129 ГПК України - 1 800,00 грн; (3) підготовка клопотання про долучення доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції - 3 600,00 грн.

Загальна вартість наданої професійної правничої допомоги за вказаними актами під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції становить 18 900,00 грн.

Представництво інтересів позивача у даній справі здійснювалося адвокатом Петченко Інною Володимирівною на підставі довіреності б/н від 03.03.2025 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 7269/10 від 07.12.2018.

Суд апеляційної інстанції враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21, про те, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Верховний Суд при зменшенні витрат на правову допомогу враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 року у справі № 910/20852/20, у додаткових постановах Верховного Суду від 16.03.2023 року у справі № 927/153/22, від 23.11.2023 року у справі № 911/2408/22, від 30.11.2023 року у справі № 924/878/22).

Так, аналізуючи зміст Акту здачі-приймання виконаних робіт №3 від 13.10.2025 поданий представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Новарент" в межах даної справи відзив на апеляційну скаргу свідчить про сталість (незмінність) правової позиції позивача, при цьому його доводи не зумовили збільшення джерел правового регулювання спірних правовідносин, збільшення доказової бази та обставин, які входять до предмету доказування. Складання кваліфікованим фахівцем у галузі права вищенаведеного документу не потребувало значних зусиль та великих обсягів часу.

Крім того колегія суддів враховує, що адвокатом в Акті здачі-приймання виконаних робіт №4 від 17.10.2025 включено підготовку заяви про стягнення судових витрат по справі № 911/453/25 та клопотання про долучення доказів, що підтверджують розмір таких витрат в суді апеляційної інстанції.

Однак заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню (такий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.02.2024 року у справі № 910/9714/22).

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, п. 269). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі № 914/434/17.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Таким чином, суд вважає, що заявлений представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Новарент" до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям розумності, необхідності, співрозмірності, справедливості і становить надмірний тягар для відповідача, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню за представництво інтересів позивача за наслідками розгляду в суді апеляційної інстанції справи № 911/453/25 складає 13 500,00 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду клопотання

Колегія суддів зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про часткове задоволення клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Новарент" про стягнення судових витрат по справі №911/453/25 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СС-Сервіс" на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 500,00 грн.

З урахуванням того, що за прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат судовий збір не сплачується, то розподіл судового збору у такому випадку не здійснюється.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Новарент" про стягнення судових витрат по справі №911/453/25 - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СС-Сервіс" (08140, Київська область, Бучанський район, с. Білогородка, вул. Володимирська, 27, кв. 15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новарент" (03134, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 7, ) 13 500,00 грн (тринадцять тисяч п`ятсот гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Матеріали справи №911/453/25 повернути до Господарського суду Київської області, доручивши видати наказ на виконання даної додаткової постанови.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Сибіга

Судді О.В. Тищенко

С.А. Гончаров