номер провадження справи 33/111/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2025 Справа № 908/2338/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні матеріали справи №908/2338/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ринок колос (54034, Миколаївська обл., м. Миколаїв, проспект Миру, буд. 2, ідентифікаційний код 39033536)

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС (69096, м.Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11-А, кабінет № 8, ідентифікаційний код 40308189)

про стягнення 99 741,20 грн.

за участю представників сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Ринок колос з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС заборгованості в сумі 99 741,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на виконання договорів на поставку нафтопродуктів від 31.10.2023 №59/10 та від 17.12.2024 № 1013 позивач сплатив відповідачу передоплату в сумах 77 985,00 грн. та 53 990,00 грн. відповідно. Відповідачем передано позивачу для отримання бензину А-95 на АЗС мережі відповідача АВІАС скретч-картки в кількості 110 штук в обсязі 1500 літрів на загальну суму 77 985,00 грн. договором 31.10.2023 №59/10, а також скретч-картки в кількості 80 штук в обсязі 1000 літрів на загальну суму 53 990,00 грн. за договором від 17.12.2024 № 1013. Протягом жовтня 2024 року за договором поставки № 59/10 від 31.10.2023 позивачем частково було отримано товар об`ємом 620 літрів на загальну суму 32 233,80 грн. Разом із тим, з кінця грудня 2024 року на АЗС мережі АВІАС відповідача було неможливо отримати продукцію за скретч-картками у зв`язку з відсутністю бензину та припиненням роботи АЗС. Позивач не використав з незалежних від нього причин 60 скретч-карток на отримання 880 літрів бензину на суму 45 751,20 грн. за договором №59/10 від 31.10.2023. Окрім цього, позивач не використав з незалежних від нього причин 80 скретч-карток на отримання 1000 літрів бензину на суму 53 990,00 грн. за договором № 1013 від 17.12.2024. Таким чином, за вищезазначеними договорами позивач не використав 140 скретч-карток на отримання 1880 літрів бензину на загальну суму 99 741,20 грн. У зв`язку з неможливістю отримати товар позивач 19.05.2025 звернувся до відповідача з вимогою повернути суму вартості не отриманого товару, але дана вимога відповідачем залишена без реагування, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення грошової суми з відповідача за не отриманий товар за договорами поставки № 59/10 та № 1013.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 509, 526, 610, 693, 712 Цивільного кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2025 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 33/111/25, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу строк для надання суду відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; для надання заперечень на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Встановлено позивачу строк для надання суду відповіді на відзив на позов - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Повідомлено сторін, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення, необхідно подати у строк до 03.09.2025.

Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів сторін 04.08.2025 о 21 год. 20 хв., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відповідач відзив на позов не надав, причин неявки суду не повідомив, повідомлений про розгляд справи належним чином.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За результатами дослідження матеріалів справи суд ухвалив перейти до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, виходячи з такого.

За твердженням позивача, позивач не використав з незалежних від нього причин 60 скретч-карток на отримання 880 літрів бензину на суму 45 751,20 грн. за договором №59/10 від 31.10.2023. Окрім цього, позивач не використав з незалежних від нього причин 80 скретч-карток на отримання 1000 літрів бензину на суму 53 990,00 грн. за договором № 1013 від 17.12.2024. Загалом, за твердженням позивача, за вищезазначеними договорами позивач не використав 140 скретч-карток на отримання 1880 літрів бензину на загальну суму 99 741,20 грн.

Номінали талонів відображені у специфікаціях до видаткових накладних за кожним договором.

Ухвалою суду від 26.09.2025 ухвалено розгляд справи №908/2338/25 здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, замінено розгляд справи по суті підготовчим засіданням, підготовче засідання призначено на 13.10.2025 о 10 год. 30 хв. Запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали надати суду та надіслати відповідачу письмові пояснення щодо номіналу наданих талонів: 30 А95 015, а також докази на підтвердження видачі їх за договором №59/10 від 31.10.2023.

Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів сторін 26.09.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

01.10.2025 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, яка фактично за змістом є заявою про зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до цієї заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 99701,20 грн. Також до заяви про уточнення позовних вимог додано письмові пояснення на виконання ухвали суду від 26.09.2025.

06.10.2025 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

В судове засідання 13.10.2025 сторони своїх представників не направили.

З огляду на те, що представники усіх учасників справи в судове засідання не з`явилися, судове засідання проводилося без фіксування технічними засобами, на підставі ч.3 ст. 222 ГПК України.

Суд прийняв до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, ухвалив розглядати наступні позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 99701,20 грн. за не отриманий товар за договорами поставки № 59/10 та № 1013.

Відповідач відзив на позов не надав, причин неявки суду не повідомив.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд дійшов висновку, що питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, судом вирішені і наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті.

Ухвалою суду від 13.10.2025 закрито підготовче провадження у справі №908/2338/25, призначено справу №908/2338/25 до розгляду по суті на 11.11.2025 о 10 год. 00 хв.

Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів сторін 17.10.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

У судове засідання 11.11.2025 сторони своїх представників не направили.

10.11.2025 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач причин неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У зв`язку з неявкою представників сторін фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не здійснювалось.

В судовому засіданні 11.11.2025 судом прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Ринок Колос» (далі покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (далі постачальник, відповідач) укладено договори на поставку нафтопродуктів №59/10 від 31.10.2023 (далі договір №59/10) та №1013 та 17.12.2024 (далі договір №1013), разом - договори.

Відповідно до умов пунктів 1.1 договорів відповідач приймає на себе зобов`язання передати позивачу у власність товар, а позивач зобов`язується сплатити і прийняти товар.

У пунктах 1.2 договорів визначено: найменування товару - згідно видаткових накладних на товар.

Згідно з пунктами 1.5 договорів відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картками).

На виконання договору № 59/10 відповідач виставив позивачу рахунок-фактуру №0009/0000872 від 14.10.2024 для оплати товару (бензину А-95 у кількості 1500 літрів за ціною 51,99 грн. з ПДВ за 1 літр) на суму 77 985,00 грн. Даний рахунок оплачено позивачем платіжною інструкцією №571 від 14.10.2024 на суму 77 985,00 грн.

На підставі видаткової накладної № 0009/0000842 від 15.10.2024 та специфікації до неї № 0009/0000842-С від 15.10.2024 відповідач передав позивачу скетч-картки в кількості 110 штук на отримання бензину А-95 на загальну суму 77 985,00 грн.

Окрім цього, на виконання договору №59/10 позивач сплатив відповідачу передоплату в сумі 51990,00 грн. за 1000 літрів бензину А95 та отримав 80 скретч-карток (40 талонів номіналом 10 літрів та 40 талонів номіналом 15 літрів). Зазначене підтверджується рахунком-фактурою №0009/0000656 від 13.08.2025 постачальника, випискою з банківського рахунку від 13.08.2024 позивача, видатковою накладною №0009/0000617 від 14.08.2024 та специфікацією до неї №0009/0000617-С.

На виконання договору №1013 відповідач виставив позивачу рахунок-фактуру №0010/0002345 від 17.12.2024 для оплати товару (бензину А-95 у кількості 1000 літрів за ціною 53,99 грн. з ПДВ за 1 літр) на суму 53 990,00 грн. Даний рахунок оплачено позивачем платіжною інструкцією №715 від 17.12.2024 на суму 53 990,00 грн.

На підставі видаткової накладної № 0010/0003229 від 17.12.2024 та специфікації до неї № 0010/0003229-С від 17.12.2024 відповідач передав позивачу скетч-картки в кількості 80 штук на отримання бензину А-95 на загальну суму 53 990,00 грн.

Відповідно до умов п. п. 5.1 5.2 договорів строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу (скетч-картки). Передача товарів здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч-картки. Скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці.

У пунктах 5.3 договорів визначено умови постачання товару самовивезення. Покупець зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі.

Постачальник, у свою чергу, за умовами пунктів 6.3 договорів зобов`язаний забезпечити поставку товарів у строки, встановлені договорами, забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, встановленими розділом 2 вказаних договорів.

Строк дії договорів становить один рік (п. 10.2 договорів).

Отже, строк дії договору №59/10 становить до 30.10.2024, строк дії договору №1013 до 17.12.2025.

Позивач вказує у позовній заяві, що з кінця грудня 2024 року на АЗС мережі «АВІАС» відповідача було неможливо отримати продукцію за скетч-картками, у зв`язку з відсутністю бензину та припиненням роботи АЗС.

За твердженням позивача, позивач не використав з незалежних від нього причин 140 скретч-карток за обома договорами на отримання 1880 літрів бензину А-95 на загальну суму 99701,20 грн.

У зв`язку з неможливістю отримати товар, позивач звернувся до відповідача з претензією вих. № 9 від 19.05.2025, в якій вимагав повернути суму вартості не отриманого товару.

Відповідач отримав дану претензію 30.05.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак не надав відповіді на претензію, вимоги позивача не задовольнив.

На підставі вказаних обставин позивач просить стягнути з відповідача вартість не отриманого товару за договорами №59/10 та №1013 в сумі 99701,20 грн.

Спірні правовідносини сторін врегульовані договорами на поставку нафтопродуктів від 31.10.2023 №59/10 та від 17.12.2024 № 1013, які за змістом закріплених у них прав та обов`язків сторін є договорами поставки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За умовами пунктів 1.1, 1.5, 6.3 договорів відповідач зобов`язаний забезпечити поставку товарів шляхом відпуску товару з АЗС за довірчими документами (скретч-картками).

На час звернення до суду з позовом позивач має в наявності 140 оплачених скретч-карток за обома договорами на отримання 1880 літрів бензину А-95 на загальну суму 99701,20 грн., але отримати цей товар не може у зв`язку з його відсутністю на АЗС.

Вимогу повернути вартість непоставленого товару відповідач не задовольнив.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивач довів, що на виконання договору №59/10 сплатив відповідачу передоплату в сумі 129 975,00 грн. за 2500 літрів бензину А95 та отримав 190 скретч-карток для отримання цього бензину на АЗС постачальника. У зв`язку з припиненням роботи АЗС позивачем не використано за договором №59/10 62 скретч-картки на отримання 900 літрів бензину А95 на загальну суму 46791,00 грн.

На виконання договору поставки від 17.12.2024 року №1013 позивачем сплачено 53990,00 грн. за 1000 літрів бензину А95 та не використано 78 скретч-карток на 980 літрів бензину А95 на суму 52910,20 грн.

Номери та номінали талонів відображені у специфікаціях до видаткових накладних за кожним договором. До позову позивач надав копії невикористаних талонів, за якими на АЗС відповідача не здійснено відпуск оплаченого бензину А-95.

Відповідач не надав доказів відпуску позивачу попередньо оплаченого товару за договором №59/10 на суму 46791,00 грн. та за договором №1013 на суму 52910,20 грн. або доказів повернення коштів передоплати. Заперечень проти позову відповідач також не надав.

Загальна сума невикористаних позивачем талонів за обома договорами складає 140 штук на 1880 літрів бензину А-95 на загальну суму 99701,20 грн.

Розрахунок суми заборгованості є наступним.

За договором №59/10 не отоварені талони:

- по специфікації №0009/0000842-С: 11 талонів номіналом 20л - на 220 літрів, 17 талонів номіналом 10л - на 170 літрів, 14 талонів номіналом 15л на 210 літрів, всього 42 талони на 600 літрів.

- по специфікації №0009/0000617-С не отоварені 20 талонів номіналом 15л на 300 літрів.

Загалом за договором №59/10 не отоварені талони на отримання 900 літрів бензину А-95 за ціною 51,99 грн. з ПДВ на загальну суму 46791,00 грн.

За договором №1013 не отоварені 40 талонів номіналом 15л на 600 літрів, 38 талонів номіналом 10л на 380 літрів, всього 78 талонів на 980 літрів бензину А-95 за ціною 53,99 грн. з ПДВ на загальну суму 52910,20 грн.

Загальна сума передоплати, на яку позивачем не отримано товар, за обома договорами складає 99701,20 грн.

Враховуючи викладене, суд задовольнив позовні вимоги. Ухвалив стягнути з відповідача на користь позивача суму 99701,20 грн. вартості не отриманого товару за договорами №59/10 та №1013.

Згідно з п. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовна заява містить вимоги майнового характеру на суму 99701,20 грн. та подана в 2025 році через систему «Електронний суд».

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року в розмірі 3 028,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, судовий збір за розгляд позовної заяви в даній справі про стягнення 99701,20 грн. складає: 3028,00 грн. (мінімальна ставка) х 0,8 = 2422,40 грн.

За розгляд позовної заяви позивач сплатив судовий збір у сумі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №422 від 24.07.2025 на суму 2422,40 грн. та платіжною інструкцією №433 від 30.07.2025 на суму 605,60 грн. Судовий збір зараховано до Державного бюджету України. Переплата судового збору становить 605,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Переплата судового збору в сумі 605,60 грн. може бути повернута позивачу ухвалою суду за його клопотанням на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 252, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС (69096, м.Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11-А, кабінет № 8, ідентифікаційний код 40308189) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ринок колос (54034, Миколаївська обл., м. Миколаїв, проспект Миру, буд. 2, ідентифікаційний код 39033536) суму вартості не отриманого товару в розмірі 99701,20 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч сімсот одна грн. 20 коп.) та витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.).

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено та підписано 17.11.2025.

Суддя М.В. Мірошниченко