ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"11" листопада 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4502/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Профелітмедицина" про забезпечення позову /вх. № 2-1751/25 від 07.11.2025/ у справі № 916/4502/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Профелітмедицина" /, адреса - 65009, м. Одеса, бул. Французький, 60/

до відповідачів:

1) Фізичної особи-підприємця Яворського Олександра Васильовича /РНОКПП НОМЕР_1 , адреса - АДРЕСА_1 /;

2) Фізичної особи-підприємця Яворської Антоніни Василівни /РНОКПП НОМЕР_2 , адреса - АДРЕСА_2 /;

3) Фізичної особи-підприємця Стоянової Наталі Георгіївни /РНОКПП НОМЕР_3 , адреса - АДРЕСА_3 /;

про визнання недійсним (фраудаторним) договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Профелітмедицина" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. №4632/25 від 07.11.2025/ до відповідачів, в якій позивач просить визнати недійсним (фраудаторним) договір купівлі-продажу житлового будинку загальною площею 163,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 , та земельної ділянки загальною площею 0,048 га. за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :01:003:4779, укладений 26.09.2024 р. між Яворською Антоніною Василівною та Стояновою Наталею Георгіївною , посвідченого приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Гранкіною Г.П., зареєстрованого під № 1830, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника Яворського Олександра Васильовича РНОКПП НОМЕР_1 .

Позов пред`явлено на підставі ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 60, 63 СК України, пункт 6 статті 3, частина третя статті 13, ст. ст. 203, 234, ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України.

Ухвалою суду від 10.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4502/25; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 03.12.2025 на 11:30.

Разом з позовною заявою Одеською міською радою подано до суду заяву про забезпечення позову /вх. № 2-1751/25/, в якій позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок загальною площею 163,1 кв. м. за адресою: АДРЕСА_4 та земельну ділянку загальною площею 0,048 га. за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :01:003:4779.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ТОВ "Профелітмедицина" посилається на те, що 18.12.2021 р., між фізичною особою - підприємцем Яворський Олександром Васильовичем та ТОВ «Профелітмедицина», в особі директора Горяної О.В., був укладений договір з організації робіт по виготовленню столярних виробів № 198, за умовами п. 3.1., 3.2. якого, ФО-П Яворський О.В., як Виконавець, зобов`язаний був виготовити на замовлення позивача столярні вироби в строк встановлений договором та доставити товар на об`єкт замовника з монтажем. А позивач в свою чергу, як замовник, відповідно до умов п. 2.1. Договору, зобов`язаний був прийняти товар у відповідача по акту прийому-передачі та оплатити його виготовлення, доставку та монтаж.

Позивач вказує, що 18.12.2021 передав відповідачу першу передоплату в розмірі 10 000 доларів США, отримання якого зафіксовано в п. 9 Договору особистим підписом ФО-П Яворського Олександра Васильовича. Після чого відповідач почав запевняти позивача в тому, що найближчим часом прогнозується збільшення вартості матеріалів необхідних для виготовлення товару, що неминуче призведе до подорожчання товару, переконуючи позивача в тому, нібито, у італійського виробника алюмінієвого профілю повинна збільшитися вартість, а також прогнозується збільшення вартості скла у турецького виробника, що неминуче відобразиться на вартості замовленого позивачем товару, і щоб уникнути збільшення вартості виробництва, умовив позивача скоріше перерахувати йому ще додаткову суму авансу в розмірі 1 780 000 грн., з чим погодився позивач, та 11.02.2022 р. перерахував на банківський рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 1 780 000 грн., як авансовий внесок за столярні вироби, що підтверджується платіжним дорученням від 11.02.2022 р. № 83, проведеного ПАТ «АТБ Банк» 11.02.2022 р. Далі відповідач почав тягнути з виконанням Договору, постійно висловлював обіцянки доставити товар та відкладав дати поставки, а з часом, і зовсім припинив будь-який зв`язок з позивачем.

14.03.2024 р. позивачем була направлена на електронну адресу відповідача ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) претензія, відповіді на яку не отримав. Внаслідок чого, позивач запідозрив шахрайську поведінку у діях ФО-П Яворського Олександра Васильовича та звернувся до органів поліції з відповідною заявою, на підставі якої, 18.03.2024 р. ВП № 2 ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області були внесені відомості до ЄРДР за № 0000502 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.09.2025 р. у справі № 916/1984/25 стягнуто з фізичної особи підприємця Яворського Олександра Васильовича на користь ТОВ «Профелітмедицина» попередню оплату у розмірі 2 051 929,00 грн, 3% річних у розмірі 178 602,15 грн, збитки від інфляції у розмірі 746 873,16 грн, судовий збір у розмірі 24 931,27 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 25.09.2025 р. у справі № 916/1984/25 стягнуто з фізичної особи підприємця Яворського Олександра Васильовича на користь ТОВ «Профелітмедицина» витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 150,20 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 40 000,00 грн.

Отже загальна сума боргу відповідача Яворського Олександра Васильовича перед ТОВ «Профелітмедицина» складає 3 042 485, 78 грн. 13.10.2025 р. Господарським судом Одеської області виданий Наказ про примусове виконання рішення господарського суду Одеської області від 08.09.2025 р. по справі № 916/1984/25, яке набрало законної сили 09.10.2025 р. 15.10.2025 року Приватним виконавцем Цинєвим А.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 79360929 на підставі зазначеного наказу суду.

15.10.2025 приватним виконавцем Цинєвим А.О. було винесено постанови про накладення арешту на майно боржника та кошти боржника. На рахунках боржника виявились незначні кошти (у зрівнянні із сумою боргу), а саме: 20 436,04 грн., які приватний виконавець не зміг списати у зв`язку із накладенням іншого арешту. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватним виконавцем Цинєвим А.О. було направлено запити до реєструючих установ з метою встановлення майнового стану боржника.

Матеріалами виконавчого провадження № 79360929 підтверджується те, що за боржником відсутнє будь-яке зареєстроване майно або кошти, при зверненні на які можливо було б виконати рішення суду.

Однак, згідно відповіді Державної податкової служби України на запит приватного виконавця Цинєва А.О. № 296686543 від 15.10.2025, боржник задекларував наступні доходи: - за 2024 рік (ознака доходу 512 - річна декларація) - 1 330 542,60 грн. (з них податок 66 527,13 грн); - за перше півріччя 2025 року (ознака доходу 506 - піврічна декларація) - 558 980,50 грн. (з них податок 27 949,03 грн). Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.09.2025 р. у справі № 916/1984/25 у справі №916/1984/25, що набрало законної сили, встановлено, що «строк виконання ФОП Яворським О.В. прийнятих на себе зобов`язань сплинув 05.06.2022». Отже маючі реальну можливість сплатити хоча б половину заборгованості, боржник Яворський Олександр Васильович не здійснив жодних дій щодо погашення своїх зобов`язань перед ТОВ "Профелітмедицина.

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №7 від 15.10.2025 р., з 22.10.1994 року до теперішнього часу боржник Яворський Олександр Васильович одружений на Яворській Антоніні Василівні , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що підтверджується актовим записом про шлюб № 1640 від 22.10.1994 р. складеним Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.

18.04.2024 р., в межах кримінального провадження за № 0000502 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, що перебуває у провадженні ВП № 2 ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області, був допитаний боржник Яворський Олександр Васильович , в присутності його адвоката Гицюк О.О., що підтверджується копією протоколу допиту від 18.04.2024 р. (додається).

Згідно Інформаційної довідки з ДРРП на нерухоме майно сформованої станом на 20.03.2024 р. на підставі запиту уповноваженої особи Головного управління Національної поліції в Одеській області, за громадянкою Яворською Антоніною Василівною (РНОКПП НОМЕР_2 ), яка є дружиною боржника Яворського Олександра Васильовича , ІНФОРМАЦІЯ_3 на праві власності був зареєстрований житловий будинок загальною площе. 163,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 на земельній ділянці пл. 0,048 га. кадастровий номер :01:003:4779 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100), а отже, як вказує позивач, цей будинок разом з земельною ділянкою вважається спільною сумісною власністю подружжя, відповідно до положень ч. 2 ст. 60 Сімейного кодексу України.

Позивач звертає увагу на те, що 26.09.2024 р. Яворська Антоніна Василівна уклала з Стояновою Наталі Георгіївною договір купівлі-продажу вказаного будинку та земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Гранкіною Г.П. під № 1830. При цьому в пункті 11 зазначеного договору купівлі-продажу зазначено про те, що правочин вчинений за письмовою заявою чоловіка Продавця, Яворського Олександра Васильовича , про згоду на відчуження нерухомого майна, справжність підпису під якою засвідчена Гранкіною Г.П., приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області від 26.09.2024 р. за реєстровим № 1828.

Отже, зважаючи на положення ст. 60 СК України, ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України, позивач наголошує на тому, що боржник Яворський Олександр Васильович володіє рівною часткою у спільному майні, а саме: 1/2 частинами житлового будинку загальною площею 163,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 , разом з земельною ділянкою під будинком загальною площею 0,048 га. кадастровий номер :01:003:4779.

Позивач зазначає, що саме після того як боржник Яворський Олександр Васильович отримав від замовника товару претензію від 14.03.2024 р. та його допиту слідчим 18.04.2024 р., з метою уникнення сплати боргу ТОВ «Профелітмедицина» та звернення стягнення за рахунок належного йому майна, 26.09.2024 р., умисно надав своїй дружині Яворській Антоніні Василівні згоду на укладення фраудаторного договору купівлі-продажу від 26.09.2024 р., що свідчить про його недобросовісність і використання приватно-правового інструментарію з наміром завдати шкоду кредитору ТОВ «Профелітмедицина».

Метою подання позову ТОВ «Профелітмедицина» визначає повернення майна боржнику Яворському Олександру Васильовичу задля визначення його частки у спільній сумісній власності подружжя в порядку ст. 335 ГПК України з подальшим зверненням стягнення на майно боржника, тобто, щоб кредитор ТОВ «Профелітмедицина» опинився в тому положенні, яке він мав до вчинення фраудаторного правочину, щоб гарантувати інтереси кредитора «через можливість доступу до майна боржника», навіть і того, що знаходиться в інших осіб.

На підставі викладеного позивач просить під час відкриття судового провадження, розглянути мою заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок загальною площею 163,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 та земельну ділянку загальною площею 0,048 га. за адресою: Одеська область, Одеський район, сщ. Таїрове, вул. Парусна, ділянка 17, кадастровий номер :01:003:4779, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Вжиті судом заходи забезпечення позову гарантує позивачу виконання рішення суду як ефективний спосіб судового захисту порушених прав позивача.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Профелітмедицина" про забезпечення позову /вх. № 2-1751/25 від 07.11.2025/ у справі № 916/4502/25, господарський суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" зазначено, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову. (Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 29.07.2019 у справі № 905/491/19).

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому судових рішень і задоволених вимог позивача.

Водночас забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Крім того, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Колегія суддів зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 914/2072/20.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Водночас, для встановлення наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття відповідних заходів має значення правильне визначення предмета спору.

Разом з цим, при дослідженні наявності або відсутності підстав для забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Судом встановлено, що предметом позову у даній справі є визнання недійсним (фраудаторним) договір купівлі-продажу житлового будинку загальною площею 163,1 кв.м. за адресою: Одеська область, Одеський район, сщ. Таїрове вул. Парусна, буд. 17, та земельної ділянки загальною площею 0,048 га. за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :01:003:4779, укладений 26.09.2024 р. між Яворською Антоніною Василівною та Стояновою Наталею Георгіївною , посвідченого приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Гранкіною Г.П., зареєстрованого під № 1830, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника Яворського Олександра Васильовича .

З матеріалів позовної заяви вбачається, що в добровільному порядку відповідач рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2025 не виконує, після допиту боржника Яворського О.В. в ході кримінального провадження ним була надана згода на відчуження нерухомого майна його дружиною Яворською А.В .

На теперішній час нерухоме майно, на яке просить накласти арешт позивач, належить відповідачу Стояновій Н.Г. , що вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на запит суду.

Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Створення для особи, яка звернулась за захистом порушеного права, становища, коли захист такого права не відбудеться у межах одного судового провадження, є неприпустимим.

Викладене свідчить про те, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При вирішенні питання щодо вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд зобов`язаний на підставі поданих заявником доказів та аргументів оцінити саме обґрунтованість припущення можливості ухилення від виконання судового рішення та забезпечення ефективного захисту порушених інтересів держави.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.11.2021 у справі № 344/14718/20).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.09.2020 у справі № 320/3560/18.

Господарський суд зауважує, що заходи забезпечення позову спрямовані на усунення перешкод для подальшого виконання рішення у справі, адже їх незастосування може суттєво ускладнити чи взагалі унеможливити виконання такого рішення та ефективно захистити порушені інтереси держави через виникнення потреби у повторному зверненні до суду з іншим позовом.

Суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову у даному випадку не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні проте тимчасові заходи, спрямовані на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Обраний ТОВ «Профелітмедицина» захід забезпечення позову відповідає його предмету, його вжиття не зумовлює фактичного вирішення спору по суті спору.

Виходячи зі змісту спірних правовідносин, вжиті заходи забезпечення позову мають наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду цієї справи по суті та ніяким чином не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті. Дані заходи забезпечать збалансованість інтересів сторін, оскільки нададуть можливість захисту порушеного права у разі задоволення позову та не призведе до втручання у господарську діяльність відповідачів, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо розпорядження цим майном відповідачами задля запобігання перешкод у поновлені порушеного права у разі задоволення позову.

Разом із тим, застосування заходів забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідачів у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не призведе до втручання у звичайну діяльність учасників судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо розпорядженням нерухомим майном, існування якого дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у поновлені порушеного права у разі задоволення позовних вимог.

Отже, застосування заходу забезпечення позову гарантуватиме у майбутньому поновлення порушеного права у разі задоволення позову.

Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Профелітмедицина" про забезпечення позову /вх. № 2-1751/25 від 07.11.2025/ у справі № 916/4502/25, в зв`язку з чим вказана заява підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена.

Суд зауважує на тому, що зазначені заходи забезпечення позову є тимчасовими (до закінчення розгляду справи) та спрямовані на збереження існуючого становища до розгляду спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду цієї справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту та поновлення порушеного права в разі задоволення задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 141, 144, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Профелітмедицина" про забезпечення позову /вх. № 2-1751/25 від 07.11.2025/ у справі № 916/4502/25 - задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт на житловий будинок загальною площею 163,1 кв. м. за адресою: Одеська область, Одеський район, сщ. Таїрове вул. Парусна, буд. 17 та земельну ділянку загальною площею 0,048 га. за адресою: Одеська область, Одеський район, сщ. Таїрове, вул. Парусна, ділянка 17, кадастровий номер :01:003:4779.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" для виконання судових рішень.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Профелітмедицина" /, адреса - 65009, м. Одеса, бул. Французький, 60/

Боржник: Фізична особа-підприємець Стоянова Наталя Георгіївна /РНОКПП НОМЕР_3 , адреса - АДРЕСА_3 /

Ухвала дійсна до пред`явлення до виконання згідно положень ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала складена та підписана 11.11.2025.

Ухвала набрала законної сили 11.11.2025 та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 254, 255 ГПК України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Петренко Наталія Дмитрівна