ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" листопада 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4194/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кафланової А.С.

розглянувши справу № 916/4194/25 в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Південь Строй Груп /, адреса 67832, Одеська область, Овідіопольський район, смт Великодолинське, вул. Ентузіастів, буд. 10/

до відповідача: Акціонерного товариства Одесагаз /, адреса 65003, Одеська область, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1/

про стягнення 308 081,56 грн

за участі представників учасників справи:

від позивача: не з`явився, через систему «Електронний суд» 11.11.2025 подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (вх. №35899/25 від 11.11.2025);

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Південь Строй Груп /позивач/ звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 4313/25 від 15.10.2025/ до Акціонерного товариства Одесагаз /відповідач/ з вимогами про стягнення заборгованості у розмірі 308 081,56 грн, 40 000,00 грн витрат на правову допомогу та судового збору.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором підряду №2612/2024 від 26.12.2024. Зауважує, що відповідач зобов`язаний був сплатити позивачу: до початку виконання робіт аванс в розмірі 413 909,90 грн; остаточний розрахунок, що становить 308 081,56 грн, протягом п`яти робочих днів після підписання актів виконаних робіт. Однак за період 01.12.2024 - 01.10 2025 року відповідач сплатив лише аванс, тоді як решта договірної ціни у сумі 308 081,56 грн залишилася не сплаченою. Вказує, що ТОВ «Південь Строй-Груп» виконало роботи у повному обсязі та у встановлені договором строки, неодноразово зверталося до відповідача з метою підписання відповідних документів, проте відповідачем борг не було сплачено, та станом на момент подання позову у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 308 081,56 грн.

Ухвалою суду від 20.10.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі № 916/4194/25. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11.11.2025 року на 11:00.

З довідки про доставку електронного документу вбачається, що документ в електронному вигляді «Ст.176 ч.22 Ухвала про відкриття провадження (спрощене)» від 20.10.25 по справі №916/4194/25 (суддя Петренко Н.Д.) було надіслано одержувачу Акціонерне товариство «Одесагаз» в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 21.10.2025 о 17:54.

Згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 252 ГПК днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

За змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.10.2025 було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач міг ознайомитися з текстом цієї ухвали.

До судового засідання учасники справи не з`явились.

Представник позивача ТОВ «Південь Строй Груп» подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Від відповідача будь-яких заяв щодо розгляду справи до суду не надійшло, правом на подання відзиву відповідач не скористався, причини неявки представника суду невідомі.

На підставі ч. ч. 1-3 ст. 202 ГПК України суд вважає можливим розглянути справу по суті.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог про стягнення 308 081,56 грн, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, 26 грудня 2024 року між ТОВ «Південь Строй-Груп» (Підрядник) та АТ «Одесагаз» (Замовник) був укладений Договір підряду №2612/2024.

Відповідно до пункту 2 цього Договору, Підрядник зобов`язується за завданням Замовника своїми силами та на власний ризик виконати на об`єкті роботи: будівництво металевої конструкції кріплення вузла берегового маніфольду на причалі № 9 Південної філії ДП АМПУ за адресою: Одеська область, м. Южне, вул. Брегова, 11, та здати закінчені роботи Замовнику у встановлений Договором термін, та оплатити Договірну ціну в порядку, передбаченому Договором.

Порядок виконання робіт регламентується розділом 6 договору, зокрема, пунктом 6.1 передбачено, що Підрядник виконує роботи відповідно до умов цього Договору, проектно-кошторисної документації (технічного завдання) та діючих на момент виконання цього Договору будівельних норм та правил. Підрядник гарантує відповідальність застосовуваних матеріалів вимогам державних стандартів, технічних умов та ін. нормативних та технічних актів/документів тощо.

В пункті 7.1 зазначається, що Підрядник зобов`язаний виконувати роботи протягом 25 календарних днів з дати підписання Договору, отримання затвердженого Замовником Проекту та передбаченого цим договором авансу.

Відповідно до п. 16.1 Договору строк його дії встановлений з дати підписання Сторонами і до 31 грудня 2025 року, але у будь-якому випадку до повного належного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно з пунктом 3.1 Договору, ціна Договору, яку Замовник зобов`язаний сплатити підряднику, є вартістю всіх робіт, що підлягають виконанню Підрядником за Договором, та за фактом є сумою вартості всіх актів виконаних робіт і становить 721 991,46 грн, у тому числі ПДВ 120 331,91 грн.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що Ціна договору сплачується Замовником наступним чином:

3.2.1. аванс в розмірі 413909,9 грн (у тому числі ПДВ), сплачується Замовником до початку виконання робіт;

3.2.2. Проміжний розрахунок здійснюється на підставі проміжних Актів приймання виконаних робіт за вирахуванням отриманого Підрядником авансу пропорційно вартості виконаних робіт, вказаної в проміжному Акті протягом п`яти робочих днів.

3.2.3. Остаточний розрахунок здійснюється після прийняття закінчених робіт за останнім Актом приймання виконаних робіт протягом п`яти робочих днів.

З акту звірки взаємних розрахунків за період 01.12.2024 - 01.10.2025 вбачається, що відповідачем було сплачено лише аванс.

Судом встановлено, що предметом позову у даній справі є стягнення з Акціонерного товариства Одесагаз на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Південь Строй Груп заборгованості за Договором підряду №2612/2024 від 26.12.2024 року в розмірі 308 081,56 грн.

Позивач зазначає, що ТОВ «Південь Строй-Груп» виконало роботи у повному обсязі та у встановлені договором строки, та неодноразово зверталося до відповідача з метою підписання відповідних документів.

21 серпня 2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Південь Строй Груп» було направлено відповідачу лист від 20.08.2025 року щодо підписання Акту виконаних робіт, складеного за результатами виконання робіт відповідно до Договору №2612/2024 від 26.12.2024 на будівництво металевої конструкції кріплення вузла берегового маніфольду на причалі №9 Південної філії ДП «АМПУ» за адресою: Одеська обл., м. Южне, вул. Брегова, 11, та повернути екземпляри, підписані з боку АТ «Одесагаз», а саме: відомості ресурсів до локального кошторису, договірна ціна, локальний кошторис на будівельні роботи, підсумкова відомість ресурсів, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акт №1.

Відповідно до інформації, яка міститься у повідомленнях про вручення поштового відправлення стало відомо, що Акціонерне товариство «Одесагаз» отримало відправленні документи від 25.08.2025 року, однак відповіді на вказаний лист надано не було.

02 вересня 2025 року позивач направив на адресу відповідача претензію вих. №7-П щодо погашення заборгованості за Договором підряду №2612/2024 від 26.12.2024 року в загальному розмірі 308081,56 грн. В претензії позивач просив сплатити вказану суму у строк, що не перевищує 10 календарних днів з моменту її отримання.

Від відповідача надійшла відповідь на претензію від 11.09.2025 р. № 3593, якою повідомлено, що АТ «Одесагаз» здійснить оплату заборгованості в розмірі 308081 грн 56 коп. найближчим часом.

Позивач вказує, що на теперішній час вказана заборгованість стороною відповідача не погашена.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому ст. 627 ЦК України встановлює, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що відповідачем на спростування позовних вимог будь-яких доказів не надано. При цьому в листі від 11.09.2025 №3593, вих.№7-П від 02.09.2025 відповідач фактично визнав наявність боргу в розмірі 308081,56 грн.

Згідно з ст. ст. 73, 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вірогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При цьому доказами, згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими та електронними доказами, відповідно до частини другої наведеної норми. Докази, які надаються учасниками справи до суду, мають відповідати встановленим критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, що визначені статтями 76 - 79 ГПК України.

Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності господарського судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені.

За приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з засад господарського судочинства.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що у позовній заяві, датованій 15.10.2025, позивачем визначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у розмірі 40 000,00 грн.

На підтвердження повноважень на ведення справи в інтересах позивача ТОВ «Південь Строй Груп» адвокатом Уртаєвим О.І. суду надано ордер №1593886 від 15.10.2025 на надання правничої допомоги на підставі договору про надання правничої допомоги №30-04/25 від 30.04.2025. При цьому копії вказаного договору матеріали справи не містять. Стороною позивача суду надано лише детальний орієнтований опис наданих послуг адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги на суму 40 000,00 грн, датований 15.10.2025.

Враховуючи вищевикладене, в зв`язку з ненаданням до матеріалів справи копії договору про надання правничої допомоги №30-04/25 від 30.04.2025, суд зазначає про неможливість визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката та відсутність підстав для стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 3696,98 грн, що вбачається з квитанції про сплату № FZ71-8STM-EMBE від 15.10.2025.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір у розмірі 3696,98 грн підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-251 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Південь Строй Груп до Акціонерного товариства Одесагаз про стягнення 308 081,56 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства Одесагаз /, адреса 65003, Одеська область, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1/ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Південь Строй Груп /, адреса 67832, Одеська область, Овідіопольський район, смт Великодолинське, вул. Ентузіастів, буд. 10/ заборгованість за Договором підряду № 2612/2024 від 26.12.2024 у розмірі 308 081,56 грн /триста вісім тисяч вісімдесят одна гривня 56 копійок/ та судовий збір у розмірі 3 696,98 грн /три тисячі шістсот дев`яносто шість гривень 98 копійок/.

3. В задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 40 000,00 грн відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 17 листопада 2025 р.

Суддя Н.Д. Петренко