ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

17.11.2025р. Справа № 905/169/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,

при секретарі Кравець А.Є., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про грошові вимоги до боржника у сумі 285487,07 грн. (вх.№ 2829/25 від 25.04.2025), -

у справі № 905/169/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» (),

розпорядник майна - арбітражний керуючий Карауш Ю.В., -

представників учасників справи не з`явилися, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.03.2025 у справі № 905/169/25, залишеною без змін постановами Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2025 та Верховного суду від 24.09.2025, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Карауш Юлію Вікторівну; призначено попереднє засідання суду.

На офіційній сторінці Верховного суду веб-порталу Судова влада України опубліковано оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" (№ 75623 від 26.03.2025).

24.04.2025 в системі «Електронний суд» від імені ОСОБА_1 представником - адвокатом Трун О.В. подано заяву з грошовими вимогами до боржника на суму 285487,07 грн. (вх.№ 2829/25 від 25.04.2025), в обґрунтування якої посилається на наявність невиконаного ТОВ "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" грошового зобов`язання із виплати заявнику-працівнику заборгованості по заробітній платі за період з 10.04.2018 по 07.10.2024.

Згідно ухвали від 23.06.2025 прийнято заяву ОСОБА_1 з вимогами в розмірі 285487,07 грн. та призначено її до розгляду у попередньому засіданні

Попереднє засідання відкладалось та оголошувались перерви з постановленням відповідних ухвал суду від 24.06.2025, від 22.07.2025, від 04.08.2025.

Згідно ухвали від 23.10.2025 повідомлено заявників кредиторських вимог, боржника та розпорядника майна про призначення попереднього засідання на 17.11.2025.

З матеріалів справи вбачається, що про дату, час та місце судового засідання ОСОБА_1 повідомлений шляхом публікації відповідного оголошення на офіційному сайті Господарського суду Донецької області веб-портала «Судова влада України», інші учасники справи повідомлені в системі "Електронний суд", що підтверджується наявними в матеріалах справи роздруківками оголошень та довідками про доставку електронного листа.

Також, всі процесуальні акти суду у цій справі оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень веб-порталу Судова влада України в мережі Інтернет, відомості якого є офіційними та загальнодоступними для безоплатного перегляду згідно Закону України "Про доступ до судових рішень", що свідчить про наявність додаткової можливості у сторін ознайомитись із судовими рішеннями у даній справі.

З огляду на приписи статей 120, 122, 242 Господарського процесуального кодексу України, сторони вважаються повідомленими про розгляд справи належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України. Застосування положень ГПК України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених КУзПБ.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, заявник та інші учасники провадження не забезпечили явку у судове засідання уповноважених представників, що за умовами ч.1 ст. 202 ГПК України, не перешкоджає розгляду заяви ОСОБА_1 про грошові вимоги до боржника у цьому попередньому засіданні.

Абзацом шостим частини другої статті 45 КУзПБ унормовано, що кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Заява про визнання кредиторських вимог обґрунтована наявністю у ТОВ "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" невиконаного грошового зобов`язання із виплати заявнику-працівнику заборгованості по заробітній платі.

На підтвердження вимог до заяви надані наступні документи: паспортні дані та картка платника податків ОСОБА_1 , витяг з трудової книжки НОМЕР_2 , розрахунковий листок за серпень 2024 року, адвокатський запит від 18.08.2024, поштову накладку від 20.09.2024 та опис вкладення у лист, виписку АТ КБ «ПриватБанк» про рух коштів по рахунку від 24.10.2024 № EAM04UQ10Q08ROVS, довідку Пенсійного фонду України про нараховану заробітку плату (дохід, грошове забезпечення) від 17.11.2024, ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19.03.2025 про відкриття провадження у справі № 932/2376/25 (провадження № 2/932/881/25), правовстановлюючі документи представника.

Частиною 5 статті 45 КУзПБ встановлено, що розпорядник майна не пізніше ніж на 10 день з дня закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення у поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторам.

Розпорядником майна боржника - арбітражним керуючим Карауш Ю.В. не подано повідомлення про результати розгляду грошових вимог ОСОБА_1 .

ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» відзив на заяву з грошовими вимогами також не подано, будь-яких первинних документів, у тому числі з обліку та розрахункових, не надано.

14.11.2025 в системі "Електронний суд" ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» подані додаткові пояснення у справі (вх.№ 7085/25 від 17.11.2025), за змістом яких між іншим зазначає, що представником ОСОБА_1 - адвокатом Трун О.В. не було надано належних доказів наявності повноважень виступати від імені заявника з кредиторськими вимогами у даній справі, тому просить залишити таку заяву з кредиторськими вимогами без розгляду або відмовити у їх визнанні через відсутність належного підтвердження представництва.

17.11.2025 в системі "Електронний суд" ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» подано заяву про проведення засідання за відсутності учасника справи - боржника та його представника (вх.№ 01-41/10697/25).

Розглянувши клопотання боржника, викладене у додаткових поясненнях (вх.№ 7085/25 від 17.11.2025), зокрема про залишення заяв з кредиторськими вимогами без розгляду через відсутність належного підтвердження представництва, суд не знаходить підстав для його задоволення за відсутністю документального підтвердження наведених боржником аргументів. Повноваження представника ОСОБА_1 - адвоката Трун О.В. підтверджуються наявною в матеріалах справи копією ордеру серії АН № 1673222 від 23.04.2025 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 4119 від 22.03.2019, поданими разом із заявою про кредиторські вимоги до боржника.

Статтею 1 КУзПБ визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

В розумінні даної статті законодавець здійснює класифікацію кредиторів по категоріях, а саме: забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч.2 ст. 47 КУзПБ, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Суд виходить з наведених вище норм КУзПБ у сукупності з положеннями процесуального закону стосовно диспозитивності у господарському процесі, прав і обов`язків сторін у справі про банкрутство, доведення стороною відомостей, викладених в обґрунтування своїх вимог і заперечень, порядку надання доказів, та вважає за необхідне звернутися до усталених правових висновків Верховного Суду стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство, ролі та обов`язків суду на цій стадії провадження у справі про банкрутство, за якими:

- заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18).

- завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанови: від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Як встановлено, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у період з 10.04.2018 по 07.10.2024 перебував у трудових відносинах з ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ», за наказом від 335к від 07.10.2024 звільнений згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, що підтверджується записами трудової книжки заявника НОМЕР_2 .

Згідно ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Відповідно до частин 4 та 7 статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з статтею 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із частиною 5 статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Виходячи з положень КЗпП України, Закону України «Про оплату праці», заробітна плата працівникам виплачується за умови виконання ними своїх функціональних обов`язків на підставі укладеного трудового договору з дотриманням установленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи за умови провадження підприємством господарської діяльності.

Нарахування та виплата заробітної плати працівникам проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатний розклад, розцінки та норми праці, накази та розпорядження (на виплату премій, доплат, надбавок тощо), табель обліку використаного часу, розрахункова-платіжна відомість.

Обов`язок здійснювати нарахування та виплату заробітної плати, інших виплат, належних працівникові, а так само вести бухгалтерський, податковий облік тощо, лежить на працедавцеві, а не на працівникові.

За змістом статей 115, 116 КЗпП України, відсутність заборгованості перед працівником має довести саме роботодавець, але це не позбавляє працівника від обов`язку доведення наявності права на отримання певних сум.

Як зазначає заявник, після звільнення роботодавцем (боржником) не проведено виплат всіх сум, що йому належать, заборгованість із нарахованої але не виплаченої заробітної плати становить 285487,07 грн.

До заяви з кредиторськими вимогами додано розрахунковий листок за серпень 2024 року, згідно з яким ОСОБА_1 нараховано 49297,98 грн., після утримання податків і зборів до видачі на банкомат - 39684,87 грн. Розрахункових листків за весь час роботи у ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» (з 10.04.2018 по 07.10.2024) заявником не надано.

Згідно наданої довідки Пенсійного фонду України про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) від 17.11.2024, ОСОБА_1 від ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» нарахована заробітна плата у період з квітня по грудень 2018 року у загальній сумі 82000,59 грн., за 2019 рік - 139407,01 грн., за 2020 рік - 108923,66 грн., за 2021 рік - 250866,03 грн., за 2022 рік - 422251,08 грн., за 2023 рік - 546205,27 грн., за 2024 рік (січень-червень) - 306019,07 грн., що разом становить 1.855.672,71 грн.

Суд враховує, що офіційні відомості Пенсійного фонду України щодо розміру заробітної плати за формою ОК-5 підтверджують лише страховий стаж заявника та не можуть бути прийняті судом як належні докази щодо розміру заробітної плати та розміру заборгованості по ній.

До заяви з кредиторськими вимогами не надано доказів розміру заробітної плати, зміст заяви не містить відомостей про період виникнення заборгованості помісячно та її дійсний розмір, не наведено розрахунку вимог.

Працівнику на руки виплачується «чиста» сума заробітної плати, яка є результатом відрахування з нарахованого доходу податків та зборів. Основні утримання - це податок на доходи фізичних осіб (ПДФО - утримується у розмірі 18%) та військовий збір (утримується у розмірі 1,5%).

Оскільки роботодавець (боржник) не надав суду облікових документів щодо заробітної плати заявника, суд виходить з даних, наданих разом із заявою з кредиторськими вимогами, у тому числі довідки Пенсійного фонду України щодо розміру заробітної плати ОСОБА_1 за формою ОК-5.

Після відрахування податків та зборів (ПДФО - 18%, ВЗ - 1,5%) з нарахованого ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» доходу (1.855.672,71 грн.) до виплати працівнику підлягала заробітна плата в загальній сумі 1.493.816,53 грн.

Згідно наданої довідки АТ КБ "Приватбанк" від 24.10.2024 № EAM04UQ10Q08ROVS про рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 28.11.2018 по 13.09.2024 перераховано 1.306.365,99 грн.

Різниця між нарахованим доходом (після утримання податків і зборів) - 1.493.816,53 грн. та фактично сплаченою сумою - 1.306.365,99 грн. становить 187.450,54 грн.

Боржник-роботодавець не надав суду будь-яких доказів невиконання заявником-працівником своїх функціональних обов`язків у період його робити у ТОВ "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ", не надано суду належних доказів відсутності заборгованості перед заявником.

Відтак, суд констатує, що кредиторські вимоги ОСОБА_1 відносно боржника підлягають визнанню частково та внесенню до Реєстру вимог кредиторів відповідно до частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства в сумі в сумі 187.450,54 грн., в іншій частині вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 234-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" () в сумі 187.450,54 грн.

В решті вимог відмовити.

Ухвали, прийняті господарським судом у справі про банкрутство набирають законної сили з моменту їх прийняття та можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Ухвала підписана 17.11.2025

Суддя Н.В. Величко