ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" листопада 2025 р. м. ХарківСправа № 5023/5567/12

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

секретар судового засідання Кончаренко В.Ю.

розглянувши заяву АТ "Універсал Банк" вх. №23120 від 06.10.2025 про заміну кредитора його правонаступником

по справі за заявою Фізична особа - підприємець Адікайбе Крістіантус Онебучі

до Фізична особа - підприємець Адікайбе Крістіантус Онебучі

про визнання банкрутом

інші учасники справи:

- ліквідатор Безпалий С.О.

- ФОП Онугху Т.Ю.

- АТ "Універсал Банк"

- Бартоломеу Едвард Джеймс

- АТ "Сенс Банк"

за участю:

ліквідатора - Безпалого С.О.

АТ "Універсал Банк" - Гаврилюк С.В. в режимі відеоконференції

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Харківської області від 17.12.2012 ФОП Адікайбе К.О. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

06.10.2025 до суду надійшла заява АТ "Універсал Банк" в якій заявник просить суд замінити кредитора у справі №5023/5567/12 - Акціонерне товариство Універсал Банк, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал (ідентифікаційний код юридичної особи 35234236).

До своєї заяви Банком було додано копію договору №UB-OP/17-118, копію акту приймання-передачі реєстру боргових зобов`язань, копію акту приймання-передачі документації, копію витягу з реєстру боргових зобов`язань, копію меморіального ордеру про оплату купівельної ціни.

Вказану заяву було призначено до розгляду в судовому засіданні на 03.11.2025.

Представник АТ "Універсал Банк" в судовому засіданні підтримав заяву, просив замінити АТ "Універсал Банк" його правонаступником.

Ліквідатор в судовому засіданні заперечував проти заяви АТ "Універсал Банк", надав суду письмові пояснення (вх. № 23879 від 14.10.2025).

Також до суду надійшли пояснення від ТОВ Фінансова компанія Кредит-Капітал в яких товариство зазначено, що відповідно до умов договору відступлення права вимоги №UB-OP/17-118 ним було набуто право вимоги до ФОП Адікайбе К.О.

До своїх пояснень ТОВ Фінансова компанія Кредит-Капітал було подано копію договору №UB-OP/17-118, копію акту приймання-передачі реєстру боргових зобов`язань, копію акту приймання-передачі документації, копію витягу з реєстру боргових зобов`язань, копію платіжного доручення про оплату купівельної ціни.

В обґрунтування своєї заяви Банк посилається на те, що між Акціонерне товариство Універсал Банк та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Кредит-Капітал було укладено договір відступлення права вимоги №UB-OP/17-118 "Про відступлення прав вимоги".

У постанові від 06.05.2021 у справі №910/2526/14 колегія суддів Касаційного господарського суду із посиланням на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 18.02.2020 у справі No 918/335/17 дійшла висновку про те, що стосовно спорів, які згідно зі ст. 7 КУзПБ розглядають за правилами позовного провадження в межах справи про банкрутство, мають застосовувати загальні положення щодо правонаступництва, передбачені ГПК України, і, зокрема, ст. 52 цього Кодексу. Для заміни кредитора у справі про банкрутство, вимоги якого вніс до реєстру кредиторських вимог правонаступник, мають застосовуватися спеціальні норми законодавства про банкрутство (ст. 43 КУзПБ).

Такий саме висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду від 28.01.2021 у справі №50/311-б.

Згідно позиції Верховного Суду, висловленої у постанові у справі від 19.05.2021 №925/236/15, з урахуванням приписів ч. 6 ст. 12 ГПК України норми Закону про банкрутство (КУзПБ) застосовують переважно як спеціальні норми права. Якщо в спеціальному Законі з питань банкрутства (КУзПБ) немає іншого врегулювання інституту правонаступництва, норми чинного ГПК України мають бути застосовані як загальні норми процесуального права.

Статтею 43 КУзПБ встановлено наступне:

1. У разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.

2. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Водночас самого лише факту заміни кредитора у зобов`язанні за участю боржника банкрута недостатньо для того, щоб новий кредитор набув відповідного статусу в процедурі банкрутства. З огляду на це Верховний Суд напрацював практичні аспекти регламентації порядку та підстав заміни кредитора у справах про банкрутства.

Під час вирішення зазначеного питання заміни кредитора у справі про банкрутство, перш за все, необхідно враховувати, що чинним законодавством передбачено порядок заміни правонаступником саме кредитора боржника, тобто особи, грошові вимоги якої уже визнав суд та "формалізував" відповідним процесуальним рішенням. Саме такий висновок випливає із положень ч. I ст. 43 КУзПБ, згідно з якою в разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника чи іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.

Водночас Касаційний господарський суд неодноразово зазначав, що набуття статусу кредитора остаточно формалізується ухвалою суду про визнання вимог кредитора. Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах від 23.01.2020 у справі №913/444/18, від 16.07.2020 у справі №910/4475/19.

У постанові Касаційного господарського суду від 10.02.2021 у справі №6/1-10 колегія суддів суду касаційної інстанції наголосила, що для правильного вирішення питання заміни кредитора у справі про банкрутство його правонаступником слід встановити, чи було визнано кредиторські вимоги право попередника та в якому розмірі, а також обсяг переданих правонаступнику прав вимоги до банкрута. Водночас, оцінюючи обсяг переданих прав, необхідно врахувати загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

Передумовами для заміни кредитора у справі про банкрутство правонаступником є: а) формалізація вимог право попередника у відповідній ухвалі про визнання кредиторських вимог; б) визначення обсягу прав вимоги, за яким відбувається відступлення. Саме ці аспекти є вкрай важливими до врахування під час практичного застосування механізму процесуального правонаступництва.

Передання за договором відступлення права вимоги (договором цесії) від кредитора своїх прав іншій особі є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має звернутись до суду із заявою про заміну кредитора у справі про банкрутство (або у виконавчому провадженні щодо боржника) з наданням йому відповідного статусу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ч. ч. 1 - 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 1 ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст. 77 (допустимість доказів) ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За змістом ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, з наданих Банком копій документів, які були подані до його заяви про заміну кредитора правонаступником, а саме, реєстру боргових зобов`язань (а.с. 52-54 т. 19) взагалі неможливо встановити будь-які данні про боржника, в тому числі й відомості про те, що новому кредитору було передано право вимоги до боржника у справі та в якому розмірі, оскільки, якість поданої копії не дозволяє суду дослідити інформацію, яка в ній зазначена.

Крім того, суд зазначає, що кредитором не було подано весь реєстр боргових зобов`язань до договору №UB-OP/17-118, оформлений належним чином (прошитий, пронумерований, підписаний сторонами), а лише неналежної якості копію витягу з реєстру, а саме першого та останнього аркушів та аркуша, на якому як зазначає кредитор містяться відомості про передачу права вимоги до ОСОБА_1 .

При цьому, суд дослідивши витяг з реєстру боргових зобов`язань, який було подано до пояснень ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", зазначає, що такий витяг не містить інформації про договір уступки права вимоги до якого було складено цей реєстр, та на відміну від реєстру, поданого кредитором, який містить 29 колонок, містить лише 26 колонок, що свідчить про те, що ці реєстри, витяги з яких подані АТ "Універсалбанк" та ТОВ "ФК "Кредит - Капітал" не є ідентичними.

Крім іншого, суд зауважує, що згідно реєстру кредиторів АТ "Універсалбанк" є кредитором ОСОБА_1 з вимогами в розмірі 203 361,81 грн, тоді як з витягу з реєстру боргових зобов`язань, який було подано до пояснень ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" вбачається, що розмір заборгованості переданої до нового кредитора становить 357 397,941 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що поданими до матеріалів справи доказами не підтверджено, що по договору №UB-OP/17-118 від 14.03.2017 р. кредитором - АТ "Універсал Банк" було передано ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" саме право грошових вимог до боржника у справі №5023/5567/12, у зв`язку з чим, в задоволенні заяви про заміну кредитора його правонаступником слід відмовити.

Керуючись ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 3, 13, 52, 73-79, 86, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви АТ "Універсал Банк" вх. №231207 від 06.10.2025 про заміну кредитора у справі №922/5567/12.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення - 03.11.2025 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 10.11.2025.

Суддя Прохоров С.А.