ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" листопада 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3393/25

Господарський суд Одеської області у складі головуючої судді Демченко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу № 916/3393/25

за позовом: Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (73003, Херсонська область, м. Херсон, пр. Незалежності буд. 37; 73020, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Реал-медіа+1 (73000, м. Херсон, вул. Театральна, буд. 8; )

про стягнення 5 896,45 грн

обставини справи:

22.08.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Реал-медіа+1, у якій воно просить суд стягнути з останнього суму заборгованості у розмірі 5 896,45 грн, з яких: 3 315,40 грн основний борг, 289,75 грн пеня, 165,77 грн 5% штрафу, 331,63 грн 3% річних та 1 793,90 грн інфляційні витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу №03-20-38/21 від 14.09.2021, в частині здійснення своєчасної та повної оплати за договором.

Господарський суд Одеської області ухвалою від 08.09.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №916/3393/25, справу постановив розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У встановлений судом строк відповідач не скористався наданим статтею 165 ГПК України правом та відзив на позовну заяву не подав, як і не надав жодних доказів у справі, тоді як суд вчинив передбачені процесуальними приписами дії з повідомлення відповідного учасника справи про її розгляд.

Суд надіслав ухвалу від 08.09.2025 про відкриття провадження у цій справі відповідачу поштою із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (№807) на адресу відповідача: 73000, м. Херсон, вул. Театральна, буд. 8. Однак 08.10.2025 відправлення було повернуто до суду із зазначенням, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 указав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку - суду (близька за змістом правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Також ухвалу про відкриття провадження у зазначеній справі суд офіційно оприлюднив у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua.

Поряд із цим 17.10.2025 судом зроблено для відповідача публікацію щодо розгляду справи на сайті Господарського суду Одеської області.

З огляду на викладене відповідачу надано право бути обізнаним про прийняті у цій справі рішення та можливість реалізувати право на участь у судовому процесі у передбаченому процесуальним законом порядку.

Водночас відповідач у встановлений судом строк своїм процесуальним правом подання відзиву на позов не скористався, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судове рішення підписано без його проголошення у відповідності до приписів ч.4 ст.240 ГПК України.

установив:

14.09.2021 між Управлінням маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ-МЕДІА+1» (далі Відповідач) було укладено договір про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу № 03-20-38/21 (далі Договір). Договір між сторонами було укладено у зв`язку зі встановленням за рішенням Робочого органу пріоритету ТОВ «РЕАЛ-МЕДІА+1» на місця розташування рекламних засобів від 14.09.2021 № 03-23-53/21.

Предметом, укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору згідно з його пунктом 1.1 є те, що Позивач, як уповноважений Херсонською міською радою орган на умовах та в порядку, передбаченому Договором, надає, а Відповідач приймає в тимчасове платне користування місце, з метою розташування на ньому рекламного засобу, котрий використовується для розміщення зовнішньої реклами.

Пунктами 1.2, 1.3 Договору передбачено, що договір визначає відносини Сторін щодо тимчасового платного користування Відповідачем місцем, а адреса, площа кількість місць, що надаються в користування за Договором, визначаються згідно з додатком 1 до Договору.

Пунктом 8.1. Договору визначено, що Договір вступає в силу з моменту підписання його Сторонами і діє до 13.03.2022.

Протягом періоду з 14.09.2021 по 28.02.2022 Відповідач на підставі встановленого Робочим органом пріоритету від 14.09.2021 № 03-23-53/21 мав право на розміщення рекламних засобів:

- типу лайтбокс двосторонній розміром 0,5х0,8м на фасаді будівлі №57 по просп. Незалежності (Ушакова) № 1 у м. Херсоні;

- типу лайтбокс двосторонній розміром 0,5х0,8м на фасаді будівлі №57 по просп. Незалежності (Ушакова) № 2 у м. Херсоні;

- типу короб з об`ємними літерами розміром 0,9х3,95м на фасаді будівлі №57 по просп. Незалежності (Ушакова) № 2 у м. Херсоні;

- типу короб з об`ємними літерами розміром 0,9х5,45м на фасаді будівлі №57 по просп. Незалежності (Ушакова) № 2 у м. Херсоні;

- типу лайтбокс двосторонній розміром 0,5х0,5м на фасаді будівлі №57 по просп. Незалежності (Ушакова) № 1 у м. Херсоні;

- типу лайтбокс двосторонній розміром 0,5х0,5м на фасаді будівлі №57 по просп. Незалежності (Ушакова) № 2 у м. Херсоні;

- типу короб з об`ємними літерами розміром 1,45х1,25м на фасаді будівлі №57 по просп. Незалежності (Ушакова) у м. Херсоні;

- типу короб світловий розміром 0,45х,2,2м на фасаді будівлі №57 по просп. Незалежності (Ушакова) у м. Херсоні;

- типу торцевий короб з об`ємними літерами 1,3х6,6м на фасаді будівлі №57 по просп. Незалежності (Ушакова) у м. Херсоні.

У період з 14.09.2021 по 28.02.2022 року, розмір щомісячної оплати, що мала вноситися Відповідачем за право розміщення рекламних засобів згідно пріоритету, встановленого Робочим органом, визначено Додатком № 2 до Договору та уточненням від 14.12.2021 до Договору.

Додатком № 2 до Договору визначено, що розмір щомісячної плати з 14.09.2021 по 13.12.2021 складає 595,58 грн.

У зв`язку із продовженням Робочим органом строку дії Пріоритету від 14.09.2021 № 03-23-53/21 до Договору складено уточнення від 14.12.2021 та визначено, що розмір щомісячної плати з 14.12.2021 по 13.03.2022 складає 595,58 грн.

Після 13.03.2022 Договір продовжив свою дію зважаючи на відсутність звернень Відповідача із заявами про припинення дії Пріоритету, а також пролонгацію строку його дії на період воєнного стану та на 3 місяці з дня його припинення чи скасування згідно з підпунктом 5 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2022 № 314 «Деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану» (в редакції до 18.03.2025).

Відповідно до розпоряджень начальника Херсонської міської військової адміністрації від 19.06.2024 № 512р (зі змінами) та від 31.10.2024 № 1005р, плата за тимчасове користування місцями для розміщення рекламних засобів на території Херсонської міської громади не нараховується за період з 01.03.2022 до 31.12.2024, а також з 01.01.2025 до дати завершення бойових дій, визначеної наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, керуючись принципом верховенства права та права на судовий захист, суд дійшов таких висновків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст.626, ст.627, п.1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Спірні правовідносини між сторонами, окрім укладеного Договору, регулюються Законом України "Про рекламу", Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (далі Типові правила), Правилами розміщення та експлуатації об`єктів зовнішньої реклами та інформації в місті Херсоні, затвердженими рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 20.10.2015 № 369 (далі - Правила), розпорядженням начальника Херсонської міської військової адміністрації від 19.06.2024 № 512р «Про врегулювання оплати за тимчасове користування місцями для розміщення (розташування) рекламних засобів в умовах воєнного стану на території Херсонської міської територіальної громади» (зі змінами) та іншими актами законодавства.

Згідно п. 5 Типових правил для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління.

Пунктом 2.1 Правил унормовано, що Робочий орган це виконавчий орган міської ради, уповноважений Херсонською міською радою укладати договори про право тимчасового користування місцями (для розміщення рекламних засобів), що перебувають у комунальній власності Херсонської міської територіальної громади, здійснювати контроль за надходженням плати за договорами, організовувати або здійснювати власними силами та засобами демонтаж самовільно встановлених рекламних засобів та виконувати інші повноваження, передбачені даними Правилами та установчими документами.

Положенням про управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради, затвердженим рішенням Херсонської міської ради від 26.02.2021 № 73 (копія додається), закріплено, що управління уповноважено здійснювати функції робочого органу із регулювання діяльності у галузі розміщення об`єктів зовнішньої реклами на території Херсонської міської територіальної громади, відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 3.2.2 зазначеного Положення передбачено, що до повноважень управління віднесено укладання з розповсюджувачами зовнішньої реклами договорів про право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів на території Херсонської міської територіальної громади.

Пунктом 3.1.16 Правил визначено, що Робочий орган здійснює операторські функції зі справляння плати за укладеними Договорами та контроль за своєчасним надходженням плати.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як передбачено ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, відповідач порушив умови Договору № 03-20-38/21 від 14.09.2021 встановлені пунктами 2.2, 2.3, 2.4, 4.2.4, 6.3, 6.4, 6,17 Договору. Таким чином, у Відповідача перед Позивачем у період з 14.09.2021 по 28.02.2022 утворилась заборгованість у розмірі у розмірі 3 315,40 грн. у зв`язку із не своєчасною та не повною оплатою за право користування місцем для розташування рекламного засобу.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Наявність вказаної заборгованості відповідач не спростував, докази, які б підтверджували факт повної сплати відповідачем спожитого природнього газу в матеріалах справи відсутні.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми основної заборгованості в розмірі 3 315,40 грн за надані послуги з користування місцями для розташування рекламного засобу підлягає судом задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних нарахувань, господарський суд зазначає таке.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, індекс інфляції це додаткова сума, яка сплачується боржником і за своєю правовою природою є самостійним засобом захисту цивільного права кредитора у грошових зобов`язань і спрямована на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань за спірним договором щодо здійснення оплати за поставлений природний газ позивачем нараховано відповідачу:

- 3% річних на загальну суму 331,63 грн., за заборгованістю по сплаті за право користування місцями для розташування рекламного засобу;

- інфляційні витрат на загальну суму 1 793,90 грн., за заборгованістю по сплаті за право користування місцями для розташування рекламного засобу.

Суд, перевіривши здійснені позивачем розрахунки сум 3% річних в розмірі 331,63 грн. та інфляційних витрат в розмірі 1 793,90 грн вважає їх вірними, обґрунтованими та здійсненими відповідно до вимог чинного законодавства.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

З огляду на несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань за спірним договором щодо здійснення оплати за право користування місцями для розташування рекламного засобу позивачем відповідно до п.п. 6.3., 6.4. Договору нараховано відповідачу пеню у розмірі - 289, 75 грн та 5% штрафу у розмірі - 165,77 грн, за несвоєчасну сплату за право користування місцями для розташування рекламного засобу.

Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми пені у розмірі 289, 75 грн та 5% штрафу у розмірі - 165,77 грн, вважає його вірним, обґрунтованим та здійсненими відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1,2,3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

За таких обставин та правового регулювання суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 315, 40 грн. суму основної заборгованості, 289,75 грн. пені, 165,77 грн. 5 % штрафу, 535,66 грн. 3% річних та 1 793,90 грн. інфляційних витрат є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин та правового регулювання господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради.

На підставі ст.129 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позов Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (73003, Херсонська область, м. Херсон, пр. Незалежності буд. 37; 73020, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Реал-медіа+1 (73000, м. Херсон, вул. Театральна, буд. 8; ) про стягнення 5 896,45 грн задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Реал-медіа+1 (73000, м. Херсон, вул. Театральна, буд. 8; ) на користь Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (73003, Херсонська область, м. Херсон, пр. Незалежності буд. 37; 73020, ) заборгованість згідно договору про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу № 03-20-38/21 від 14.09.2021 у розмірі 3 315 (три тисячі триста п`ятнадцять) грн. 40 коп., пені у розмірі 289 (двісті вісімдесят дев`ять) грн 75 коп., 5 % штрафу у розмірі 165 (сто шістдесят п`ять) грн 77 коп, 3% річних у розмірі 535 (п`ятсот тридцять п`ять) грн. 66 коп., інфляційних втрат у розмірі 1 793 (одну тисячу сімсот дев`яносто три) грн. 90 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Згідно з ч.ч.1, 2ст.241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 12 листопада 2025 р.

Суддя Т.І. Демченко