ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2025 р. Справа № 924/232/22 (924/990/25)

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О. за участю секретаря судового засідання Мізика М.А., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" м.Хмельницький

до Акціонерного товариства "Проскурів" м. Хмельницький

про стягнення 126568,78 грн

(в межах справи №924/232/22 про банкрутство Акціонерного товариства "Проскурів")

Представники сторін: не з`явилися

В судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Хмельницької області 25.09.2025 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" до Акціонерного товариства "Проскурів" про стягнення 126568,78 грн, з яких 119320,73 грн заборгованість за спожиту електричну енергію, 6041,59 грн інфляційні втрати, 1206,46 грн 3% річних. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 01.01.2021 відповідач приєднався до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом підписання заяви - приєднання на умовах комерційної пропозиції 1 УП, яка є додатком 4 до договору. За результатами перевірки обсягів споживання електричної енергії по договору №22103716, відповідачем за період з жовтня 2024 року по квітень 2025 року використано 11343 кВт/год за ТКО з ЕІС - кодом 62Z53N. Факт споживання електричної енергії підтверджується листом АТ "Хмельницькобленерго" №4-3479-031202/25 від 14.05.2025. Виконання договору підтверджується рахунками - фактурами, які є документальними актами виконання постачальником та використання споживачем фактично спожитої електричної енергії. Відповідач взятих на себе договірних зобов`язань з оплати поставленої електричної енергії у встановленому договором порядку і строки не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 119320,73 грн. За несвоєчасне виконання зобов`язань по оплаті за спожиту електричну енергію відповідачу нараховано 1206,46 грн 3% річних та 6041,59 грн інфляційних втрат. Відповідачу також було надіслано претензію №1142 від 06.05.2025, однак остання залишена без відповіді, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.09.2025, вказану позовну заяву передано для розгляду судді Субботіній Л.О.

Ухвалою суду від 06.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/232/22 (924/990/25) в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 10:00 год. 05 листопада 2025 року, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та наявних у нього доказів до 22 жовтня 2025 року включно, встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив та наявних у нього доказів до 03 листопада 2025 року включно.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, до суду надіслала клопотання, в якому просила розгляд справи провести без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами. Вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, про дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином шляхом надіслання ухвали суду від 06.10.2025 до електронного кабінету.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи та не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні та подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступні обставини.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (далі - постачальник) та Акціонерним товариством "Проскурів" (далі - споживач) укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір) шляхом підписання заяви - приєднання відповідача до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №22103716 від 10.12.2020, що є додатком №1 до вказаного договору.

Цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 631, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору, згідно із заявою - приєднання, яка є додатком 1 до цього договору (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 1.2 договору умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.

За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 2.1 договору).

Датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата зазначена в заяві - приєднання (п. 3.4 договору).

Відповідно до п. 3.5 договору постачання електричної енергії споживачу, що не є побутовим, здійснюється постачальником на підставі поданої споживачем заявки на постачання електричної енергії споживачу (далі - заявка), форма якої наведена в додатку 3 до цього договору, яка має містити: інформацію щодо об`єкта (об`єктів) постачання електричної енергії, в тому числі найменування (за наявності), адресу, ЕІС код об`єкта, відомості щодо строку (періоду) постачання електричної енергії (в тому числі дату початку постачання) за кожним об`єктом споживача.

Заявка є невід`ємною частиною цього договору (п. 3.7 договору).

У розділі 5 договору визначені ціна, порядок обліку і оплати електричної енергії.

Зокрема, відповідно до п. 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 4 до цього договору.

За умовами п. 5.2 договору спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію.

Відповідно до п. 5.3 договору ціна на електричну енергію визначається постачальником у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1 глави 3 цього договору та у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої Регулятором.

Згідно з п. 5.5 договору ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України "Про ринок електричної енергії" і ПРРЕЕ. Сторони домовилися про те, що ціна на електричну енергію, сформована постачальником відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, повинна бути обов`язкова для сторін з дати її введення в дію.

Відповідно до п. 5.6 договору інформація про діючу ціну на електричну енергію постачальника має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування.

Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.7 договору).

За умовами п. 5.8 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (далі - спецрахунок).

Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем (п. 5.10 договору).

Відповідно до п.п. 1 п. 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

Згідно з п.п. 1 п. 7.1 договору постачальник має право отримувати від споживача оплату за поставлену електричну енергію та інші послуги згідно з умовами цього договору.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п. 9.1 договору).

У п. 13.1 договору зазначено, що цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві - приєднанні.

Додатком №1 до договору сторони оформили заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, згідно з якою керуючись статтями 631, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, та ознайомившись з умовами договору про постачання електричної енергії споживачу (далі договір) на сайті ТОВ "Хмельницькенергозбут" (постачальник) в мережі інтернет за адресою: https://energo.km.ua/ відповідач приєднався до умов договору на умовах комерційної пропозиції постачальника №1УП з такими нижченаведеними персоніфікованими даними: найменування споживача: ПАТ "Проскурів". Початок постачання - з 01.01.2021.

У заяві зазначено, що погодившись з цією заявою-приєднанням (акцептувавши її), споживач засвідчує вільне волевиявлення щодо приєднання до умов договору в повному обсязі. З моменту підписання цієї заяви-приєднання споживач та постачальник набувають всіх прав та обов`язків за договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинними законодавством України.

Додатком 3 до договору оформлено заявку на постачання електричної енергії споживачу, згідно з якою обсяг постачання електричної енергії у 2022 році складав 89,8 тис. кВт/год.

Також в матеріалах справи міститься комерційна пропозиція №1УП, яка є додатком 4 до договору.

Згідно з комерційною пропозицією № 1УП, у розділі "Ціна" зазначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Розрахунок ціни універсальної послуги за 1 кВт*год здійснюється постачальником у відповідності до Порядку формування цін на універсальні послуги, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 року №1177 (зі змінами). При зміні Регулятором тарифів/складових ціни на електричну енергію постачальника універсальних послуг, постачальник застосовує при розрахунках нові тарифи/ціни з дати введення їх в дію Регулятором. Інформація щодо розмірів та порядку застосування тарифів/цін постачальника універсальних послуг розміщуються на сайті Регулятора: www.nerc.gov.ua та на сайті постачальника https://energo.km.ua. Розрахунок вартості електричної енергії у розрахунковому періоді здійснюється шляхам множення обсягу електричної енергії спожитої в розрахунковому періоді на ціну універсальної послуги за 1 кВт*год (далі Цпуп) відповідного ОСР або ОСП.

Відповідно до розділу "Спосіб оплати" вказаної комерційної пропозиції, оплата електричної енергії здійснюється споживачем самостійно у формі 100% попередньої (авансової) оплати заявленого споживачем обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку. Попередня (авансова) оплата (далі - А) здійснюється споживачем самостійно до 25 числа місяця, що передує розрахунковому, в розмірі, що визначається за наступною формулою: А = Обсягзаяв*Цпуп), де Обсягзаяв - заявлений споживачем обсяг споживання електричної енергії на розрахунковий період. Оплата здійснюється на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника, зазначений у договорі, або розрахункових документах. Сума переплати/недоплати споживача, яка виникла внаслідок різниці між Обсягзаяв та обсягом фактично відпущеної електричної енергії визначається після завершення розрахункового періоду. Сума недоплати споживача підлягає безумовній оплаті споживачем не пізніше 5 банківських днів з дня отримання рахунку.

Згідно з умовами, визначеними у розділі комерційної пропозиції "Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та термін його оплати", рахунок за фактично спожиту електричну енергію надається не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим. Споживач самостійно отримує рахунок на оплату за електричну енергію через особистий кабінет на сайті постачальника. У разі необхідності, рахунок в паперовому вигляді споживач може отримати у постачальника, звернувшись в центр обслуговування клієнтів. Адреси центрів обслуговування клієнтів https://energo.km.ua/page/servisni-tsentri. Якщо рахунок за фактично спожиту електричну енергію не був отриманий споживачем ні засобами електронного зв`язку (чи через електронний кабінет), ні в паперовому вигляді у постачальника до 5 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим - він вважається отриманим споживачем 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, споживач вважається з рахунком ознайомленим.

Матеріали справи містять рахунок - фактуру №22103716 від 01.11.2024 на оплату фактично спожитої відповідачем електричної енергії у жовтні 2024 року в обсязі 5838 кВт*год на суму 58068,37 грн з ПДВ, рахунок - фактуру №22103716 від 01.11.2024 на оплату фактично спожитої відповідачем електричної енергії у квітні 2025 року в обсязі 5505 кВт*год на суму 61252,36 грн з ПДВ.

У зв`язку із несвоєчасною оплатою вартості спожитої електроенергії позивач звертався до відповідача з претензією №1142 від 06.05.2025, згідно з якою просив сплатити заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 119 320,73 грн, 1 317,22 грн 3% річних та 4 095, 13 грн інфляційного збільшення.

Додатками до претензії оформлено рахунки-фактури №22103716 від 06.05.2025 та №22103716/1 на оплату заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат. На підтвердження надіслання претензії з додатками позивачем долучено до матеріалів справи фіскальний чек відділення поштового зв`язку від 06.05.2025.

Враховуючи, що відповідач не сплатив наявну заборгованість, позивач звернувся до суду із даним позовом.

На підтвердження обсягу спожитої відповідачем електричної енергії за період з 01.10.2024 по 30.04.2025 (загальний обсяг 11343 кВт*год) позивач долучив до матеріалів справи лист АТ "Хмельницькобленерго" №4-3479-031202/25 від 14.05.2025.

Також матеріали справи містять акт № 2160 пломбування вузла обліку електричної енергії, встановленого в електроустановках напругою до 1000В, від 29.04.2025.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів регулюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до ст. 4 вказаного Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, серед іншого, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (п. 15).

Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу (ч. 7 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Регулятор затверджує примірний договір постачання електричної енергії споживачу, типовий договір постачання електричної енергії споживачу на умовах надання універсальної послуги та типовий договір постачання електричної енергії споживачу постачальником "останньої надії" (ч.11 ст. 56 Законом України "Про ринок електричної енергії").

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила) та типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до Правил).

Пунктом 1.1.2 Правил передбачено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - домовленість між постачальником універсальних послуг та побутовим або малим непобутовим споживачем, або іншим споживачем, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу постачальником універсальних послуг за цінами постачальника універсальних послуг.

Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку (п. 1.2.8 Правил).

Згідно з п. 3.1.1 Правил постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії". Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку.

Пунктом 3.1.5 Правил передбачено, що електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на власному офіційному вебсайті, про що повідомити Регулятора.

Договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами (п. 3.1.7 Правил в редакції, чинній на момент укладення договору).

Відповідно до п. 3.1.8 Правил договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

За приписами п. 3.2.1 Правил (в редакції, чинній на момент укладення договору) електропостачальники, які постачають електричну енергію споживачам на роздрібному ринку, мають самостійно розробити форму відповідного договору на основі примірного чи типового договору, який є додатком до цих Правил. Розроблені форми договорів електропостачальники мають оприлюднювати на своїх офіційних вебсайтах. Постачальники універсальних послуг та постачальники "останньої надії" повинні оприлюднити на своїх вебсайтах типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" відповідно.

У п. 3.2.13 Правил зазначено, що споживач, обравши комерційну пропозицію, надає електропостачальнику заповнену заяву-приєднання разом із необхідними для укладення відповідного договору документами.

Договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку (п. 3.2.14 Правил).

Суд встановив, що між ТОВ "Хмельницькенергозбут" (постачальник) та ПАТ "Проскурів (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом підписання заяви - приєднання відповідача до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №22103716 від 10.12.2020, що є додатком №1 до вказаного договору.

Відповідно до заяви-приєднання від 10.12.2020, відповідач приєднався до умов договору на умовах комерційної пропозиції постачальника №1УП.

На підставі договору відповідач в період з жовтня 2024 року по квітень 2025 року спожив електричну енергію в загальному обсязі 11 343 кВт*год на суму 119320,73 грн з ПДВ, що підтверджується рахунками-фактурами №22103716 від 01.11.2024, а також листом АТ "Хмельницькобленерго" №4-3479-031202/25 від 14.05.2025.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 5.2.1 Правил, електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (п. 1 ч. 3 ст. 58 вищевказаного закону, п. 5.5.5 Правил).

Згідно з п. 4.7 Правил оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.

Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору) (п. 4.8 Правил).

У п. 5.1. договору визначено, що споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку) затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 4 до цього договору.

Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника (п.5.2 договору).

За умовами п. 5.8 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Пунктом 5.10 договору визначено, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Згідно з комерційною пропозицією № 1УП, оплата електричної енергії здійснюється споживачем самостійно у формі 100% попередньої (авансової) оплати заявленого споживачем обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку. Попередня (авансова) оплата (далі - А) здійснюється споживачем самостійно до 25 числа місяця, що передує розрахунковому, в розмірі, що визначається за наступною формулою: А = Обсягзаяв*Цпуп), де Обсягзаяв - заявлений споживачем обсяг споживання електричної енергії на розрахунковий період. Оплата здійснюється на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника, зазначений у договорі, або розрахункових документах. Сума переплати/недоплати споживача, яка виникла внаслідок різниці між Обсягзаяв та обсягом фактично відпущеної електричної енергії визначається після завершення розрахункового періоду. Сума недоплати споживача підлягає безумовній оплаті споживачем не пізніше 5 банківських днів з дня отримання рахунку.

Відповідно до умов, визначених у розділі комерційної пропозиції "Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та термін його оплати", рахунок за фактично спожиту електричну енергію надається не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим. Споживач самостійно отримує рахунок на оплату за електричну енергію через особистий кабінет на сайті постачальника. У разі необхідності, рахунок в паперовому вигляді споживач може отримати у постачальника, звернувшись в центр обслуговування клієнтів. Адреси центрів обслуговування клієнтів https://energo.km.ua/page/servisni-tsentri. Якщо рахунок за фактично спожиту електричну енергію не був отриманий споживачем ні засобами електронного зв`язку (чи через електронний кабінет), ні в паперовому вигляді у постачальника до 5 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, він вважається отриманим споживачем 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, споживач вважається з рахунком ознайомленим.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд враховує, що відповідач не надав, а матеріали справи не містять доказів оплати вартості отриманої електроенергії за період з жовтня 2024 року по квітень 2025 року на суму 119 320,73 грн.

За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача вказаної заборгованості за спожиту електричну енергію є правомірною та обґрунтованою.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив до стягнення 3% річних в розмірі 1206,46 грн, які нараховані за період з 12.11.2024 по 15.06.2025, та інфляційні втрати в розмірі 6041,59 грн, які нараховані за листопад-квітень 2025 року.

Суд враховує, що нарахування на суму боргу 3% річних та інфляційних втрат відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання та виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та у отриманні компенсації від боржника.

Разом з тим, ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 29.11.2024 було, зокрема відкрито провадження у справі № 924/232/22 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Проскурів" за заявою фізичної особи - підприємця Крищука Максима Володимировича та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника ПАТ "Проскурів".

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач заявив до стягнення:

- заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 58068,37 грн за жовтень 2024 року, яку відповідач зобов`язаний був оплатити (з врахуванням умов комерційної пропозиції № 1УП) по 11 листопада 2024 року включно (не пізніше 5 банківських днів з дня отримання рахунку, який вважається отриманим до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим);

- заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 61252,36 грн за квітень 2025 року, яку відповідач зобов`язаний був оплатити по 09 травня 2025 року включно.

Отже, заборгованість в розмірі 58068,37 грн виникла до відкриття провадження у справі № 924/232/22 про банкрутство АТ "Проскурів", заборгованість в розмірі 61252,36 грн - після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Водночас, за приписами ч. 5 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, якими відповідно до ст. 1 зазначеного Кодексу є кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, оскільки заборгованість в розмірі 58068,37 грн виникла до відкриття провадження у справі про банкрутство АТ "Проскурів", то на неї поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів і з 29.11.2024 (дата відкриття провадження у справі про банкрутство АТ "Проскурів" та введення мораторію) не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання вказаного грошового зобов`язання та три проценти річних від простроченої суми.

Щодо заборгованості в розмірі 61252,36 грн, яка виникла після відкриття провадження у справі, суд зазначає, що дана заборгованість є поточною і на неї не поширюється дія мораторію.

З врахуванням зазначеного суд провів перерахунок та встановив, що правомірним буде нарахування 3% річних в загальному розмірі 257,12 грн, а саме:

- 80,91 грн, які нараховані за період з 12.11.2024 по 28.11.2024 (17 днів) на заборгованість в розмірі 58068,37 грн;

- 176,21 грн - за період з 12.05.2025 по 15.06.2025 (35 днів, з урахуванням заявленого позивачем періоду) на заборгованість в розмірі 61252,36 грн.

З приводу нарахованих інфляційних втрат суд зазначає, що згідно з правовим висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 щодо порядку нарахування інфляційних втрат, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зважаючи на викладене та встановлені судом вище обставини, позивач правомірно здійснив нарахування інфляційних втрат в розмірі 1103,30 грн на заборгованість в сумі 58068,37 грн за листопад 2024 року (індекс інфляції 101,9%), оскільки період прострочення становить 17 календарних днів, та в розмірі 796,28 грн на заборгованість в сумі 61252,36 грн за травень 2025 року (індекс інфляції 101,3%), з врахуванням заявленого позивачем періоду, а всього - 1899,58 грн.

У стягненні 949,34 грн 3% річних та 4142,01 грн інфляційних втрат суд відмовляє, оскільки вказані нарахування проведені на заборгованість, що виникла до відкриття провадження у справі про банкрутство АТ "Проскурів", в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Приймаючи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає правомірними та такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 119 320,73 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 1899,58 грн інфляційних втрат, 257,12 грн 3% річних. У стягненні 949,34 грн 3% річних та 4142,01 грн інфляційних втрат суд відмовляє.

Згідно з ч. 9 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, в зв`язку із тим, що спір виник внаслідок неналежного виконання останнім своїх зобов`язань.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 247, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" м.Хмельницький до Акціонерного товариства "Проскурів" м. Хмельницький про стягнення 126568,78 грн задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Проскурів" (м. Хмельницький, вул.Глушенкова Володимира, буд.11, код 30593842) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергозбут" (м.Хмельницький, вул. Бандери Степана, буд. 1/1, код 42035266) 119320,73 грн (сто дев`ятнадцять тисяч триста двадцять гривень 73 коп.) заборгованості за спожиту електричну енергію, 1899,58 грн (одну тисячу вісімсот дев`яносто дев`ять гривень 58 коп.) інфляційних втрат, 257,12 грн (двісті п`ятдесят сім гривень 12 коп.) 3% річних, 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) витрат на оплату судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У стягненні 949,34 грн 3% річних та 4142,01 грн інфляційних втрат відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 12.11.2025.

Суддя Л.О. Субботіна