ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

17 листопада 2025 року Справа № 922/4030/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Проматом" (вх. № 4030/25 від 13.11.2025) про забезпечення позову, подану у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Проматом" (адреса: 04080, м. Київ, вул. Хвойки Вікентія, буд. 18/14, корп. 1, оф. 304; )
до Приватного акціонерного товариства "Трест Житлобуд - 1" (адреса: 61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 43; )
про стягнення 1602061,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Проматом" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Трест Житлобуд - 1" (далі - відповідач) 1602061,02 грн, з яких:

1450000,00 грн - основної заборгованості;

74143,80 грн - пені;

47447,17 грн - інфляційних втрат;

30470,05 грн - 3% річних.

Позов обгрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов договору підряду № 015556/5103 від 02.12.2024 щодо своєчасного та повного проведення розрахунків за виконані позивачем роботи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання; встановлено сторонам стро для подання заяв по суті спору.

Одночасно з позовною заявою позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову (вх. № 4030/25 від 13.11.2025), в якій просить суд до вирішення спору по суті застосувати наступний захід забезпечення позову:

- накласти арешт на грошові кошти, що належать Приватному акціонерному товариству "Трест Житлобуд - 1", які знаходяться на всіх його рахунках в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах у межах суми позову 1602061,02 грн.

Заява про забезпечення позову мотивована з посиланням на те, що на цей час існують обставини, які можуть ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення у даній справі, в разі його винесення на користь позивача. Зокрема позивач зазначає, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень місяться рішення, які підтверджують сталу практику відповідача не здійснювати розрахунки з контрагентами.

Крім того, позивач зазначає, що порушення строку розрахунку відповідачем триває з 21.04.2025. На думку позивача, зазначене підтверджує наявність ризиків, а також свідчить про те, що відповідач уникатиме та робитеме все можливе для невиконання рішення суду.

Розглянувши заяву позивача (вх. № 4030/25 від 13.11.2025) про забезпечення позову, суд зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пунктом 1 ч. 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 2 ст. 136 ГПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 3-6 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Слід вказати, що з огляду на положення ст. ст. 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову суд констатує, що всупереч зазначеним вище положенням закону позивачем при її поданні не надано жодного доказу існування обставин, з якими закон пов`язує можливість вжиття заходів до забезпечення позову. Зокрема, заявником належними та допустимими доказами не доведено, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі його винесення на користь заявника.

Посилання позивача на тривале прострочення відповідачем виконання зобов`язання за договором підряду № 015556/5103 від 02.12.2024 щодо оплати виконаних позивачем робіт та наявність в ЄДРСР судових рішень про стягнення з відповідача грошових коштів на користь інших суб`єктів господарювання в розумінні відповідних положень ст. 74-78 ГПК України, не свідчить про вчинення відповідачем дій спрямованих на ухилення від виконання рішення, ускладення або неможливість виконання рішення суду у даній справі, у випадку якщо воно буде винесено на користь позивача, а тому не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах заявленої до стягнення суми.

Окрім того, позивачем не надано суду будь-яких доказів неможливості виконання рішення, у випадку його винесення на користь позивача, за рахунок активів підприємства відповідача.

Суд також зазначає та враховує, що предметом позову у даній справі є вимоги про стягнення заборгованості за виконані позивачем роботи, інфляційних, 3% річних та пені. Правомірність та правильність нарахування інфляційних, 3% річних та пені до прийняття відповідного рішення у даній справі, є спірною.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про недоцільність та необґрунтованість поданої позивачем заяви про вжиття заходів забезпечення позову, що, в свою чергу, зумовлює прийняття судом ухвали про відмову в її задоволенні.

Керуючись ст. ст. 73-74, 86, 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Проматом" (вх. № 4030/25 від 13.11.2025) про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статтями 254-258 ГПК України з урахуванням вимог пп. 17.5 п.17 ч. 1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак