ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"10" листопада 2025 р. Справа№ 910/5291/25

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Андрієнко В.В.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 (повний текст рішення складено 08.08.2025)

у справі № 910/5291/25 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Акціонерного товариства "Банк Альянс"

до 1) ОСОБА_2

2) ОСОБА_1

про стягнення 59 697 401,37 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 у справі № 910/5291/25 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 та з ОСОБА_1 , як солідарних боржників за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл", на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" 57 000 000,00 грн заборгованості за кредитом та 2 697 401,37 грн заборгованості за процентами. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" 447 730,51 грн витрат зі сплати судового збору. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" 447 730,51 грн витрат зі сплати судового збору.

28.10.2025 ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 у справі №910/5291/25 та постановити нове, яким відмовити Акціонерному товариству "Банк Альянс" в задоволенні позову.

Крім того, скаржник у своїй апеляційній скарзі просив суд поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження, а також відстрочити сплату судового збору.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 03.11.2025, матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 по справі № 910/5291/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Андрієнко В.В., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 256 та 258 ГПК України з наступних підстав.

Суд зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень;

2) докази сплати судового збору;

3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі з урахуванням положень ст. 42 цього кодексу;

4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Приписами ст. 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено чіткий перелік підстав, у разі наявності яких існує можливість для відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Так, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Однак в матеріалах апеляційної скарги відсутні відомості про річний дохід скаржника за 2024 календарний рік (попередній календарний рік).

Враховуючи наведені вище обставини, суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлено з 1 січня - 3028 грн.

Згідно підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється, зокрема, за подання позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється, зокрема, за подання апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на вищевикладені приписи Закону України «Про судовий збір» сума судового збору, яка повинна бути сплачена скаржником за подання даної апеляційної скарги, становить 1 074 553, 22 грн.

Проте з матеріалів апеляційної скарги вбачається, що скаржником не надано жодних доказів сплати судового збору.

Частиною 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього кодексу, а також подана особою, яка відповідно до ч. 6 ст. 6 цього кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення ст. 174 цього кодексу.

У свою чергу, абз. 1 ч. 1 ст. 174 ГПК України містить положення, відповідно до якого суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 у справі № 910/5291/25 підлягає залишенню без руху на основі вищезазначених приписів процесуального законодавства з підстави несплати судового збору за її подання у встановленому законом розмірі.

Разом з тим, суд наголошує, що скаржник не обмежений у своєму праві на повторне звернення з заявою про відстрочення сплати судового збору за подачу зазначеної апеляційної скарги разом з наданням відповідних відомостей про річний дохід за 2024 календарний рік.

Стосовно клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд зазначає, що частиною другою статті 256 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України - суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до частини 3 статті 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є змагальність сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно з вимогами статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

У своєму клопотанні скаржник зазначив, що повний текст оскаржуваного рішення він не отримував та дізнався про його існування з єдиного державного реєстру судових рішень 08.10.2025.

Суд визнає зазначені обставини неповажними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що 08.08.2025 Господарським судом міста Києва складено повний текст оскаржуваного рішення.

Частиною 5 статті 242 ГПК України зазначено про те, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

02.09.2025 конверт з копією повного тексту рішення від 31.07.2025 у справі № 910/5291/25 надійшов на адресу Господарського суду міста Києва з зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Дата відмітки 28.08.2025.

Відповідно до пунктів 4 та 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З наведеного вище вбачається, що останнім днем двадцятиденного строку на оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 є 17.09.2025, проте з апеляційною скаргою скаржник звернувся лише 28.10.2025.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Частиною 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, оскільки суд визнав підстави, вказані скаржником у заяві неповажними. Скаржнику слід дотриматися зазначених в цій ухвалі вказівок і надати суду заяву про поновлення з зазначенням інших причин пропуску процесуального строку.

Одночасно суд звертає увагу скаржника, що відповідно до ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього кодексу.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 3 частини третьої статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно статті 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасниками справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Таким чином, документами про відправлення сторонам у справі копії апеляційної скарги і доданих до неї документів є квитанція поштового відправлення або фінансовий чек поштового відділення з описом вкладення. Одночасно, доказом надіслання копії заяви може бути також документ, що видається кур`єрськими службами доставки, а також відмітка про вручення нарочним. Розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії апеляційної скарги і доданих до неї документів. Реєстр поштових відправлень, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії, також може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні копії скарги; таким доказом може бути й засвідчений належним чином витяг з відповідного реєстру.

Аналіз положень статей 174, 258, 260 ГПК України дозволяє зробити висновок про те, що апеляційна скарга приймається до розгляду у випадку виконання скаржником вимог статті 258 ГПК України, зокрема подання доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Водночас норми статті 259 ГПК України по суті конкретизують та деталізують вимоги наведеного пункту 3 частини третьої статті 258 ГПК України в частині того кому, які документи і яким саме чином має надіслати особа, яка подає апеляційну скаргу.

Варто зазначити, що наведена у пункті 3 частини третьої статті 258 ГПК України вимога щодо надання доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі, в першу чергу покликана на необхідність забезпечення дотримання принципів рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, а також надати рівну можливість з іншими особами представити свою позицію перед судом.

Ненадання суду належних доказів надсилання копії апеляційної скарги іншій стороні листом з описом вкладення позбавляє суд можливості встановити дійсність факту надсилання іншій стороні цієї апеляційної скарги.

Проте, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доказів відправки іншим учасникам справи.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

Згідно частини 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п.3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаного недоліку.

Відповідно до ч. 6 ст. 260 ГПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 у справі № 910/5291/25 залишити без руху, надавши скаржникові строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

3. Попередити ОСОБА_1 , що у випадку неусунення у встановлений термін недоліків в частині надання доказів відправки копії апеляційної скарги іншим сторонам у справі та сплати судового збору у визначеному законом розмірі, дана апеляційна скарга буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню скаржникові, а у випадку неусунення у встановлений термін недоліків в частині подання заяви про поновлення строку з зазначенням інших обставин - у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В.В. Андрієнко