13.11.2025Справа № 910/8234/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХПРОМІМПОРТ»
про розподіл судових витрат у справі №910/8234/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХПРОМІМПОРТ»
до Акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ»
про стягнення 521100,00 грн,
Без виклику представників сторін
Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХПРОМІМПОРТ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» про стягнення 521100,00 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва 06.11.2025 позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХПРОМІМПОРТ» грошові кошти в сумі 521100 грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 7816 грн 50 коп.

11.11.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат, у якій позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн.

Розглянувши дану заяву, суд дійшов висновку про те, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст.244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Судом встановлено, що за наслідками розгляду вказаної справи, при прийнятті рішення Господарським судом міста Києва не було вирішено питання про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем, на підтвердження факту надання правничої допомоги до матеріалів справи додано сформовану 11.11.2025 банківську виписку про надходження коштів у сумі 40000,00 грн, рахунок-фактури №01-06/25 від 11 червня 2025 року на суму 40000,00 грн, договір про надання правової допомоги №45-05/25АО від 29.05.2025.

Дослідивши надані документи, приймаючи до уваги заперечення відповідача викладені у відзив на позовну заяву, суд приходить до висновку про співмірність вартості наданих послуг адвоката із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, виконаних робіт та ціною позову.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.126, ст.ст.232, 233, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХПРОМІМПОРТ» про розподіл судових витрат у справі №910/8234/25 задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» (Україна, 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28; ідентифікаційний код: 30019775) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХПРОМІМПОРТ» (Україна, 01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 7/14, прим. 182; ідентифікаційний код: 42569776) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40000 (сорок тисяч) грн 00 коп.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання: 13.11.2025

Суддя Я.В. Маринченко