ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2025 Справа № 904/5224/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б.

за позовом Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради, м.Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Прокоф`євої Юлії Олександрівни, м.Дніпро

про стягнення 84489,37 грн

Представники сторін в судове засідання не викликались

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Комунальне підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради (далі-Позивач) 15.09.2025 року через систему "Електронний суд" звернулося з позовом до Фізичної особи-підприємця Прокоф`євої Юлії Олександрівни (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь суму заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 84489,37 грн, з яких: основний борг: 64224,24 грн, 3% річних: 4771,28 грн, інфляційні збитки: 14313,77 грн, пеня: 1180,08 грн та суму судового збору. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором №080450 про постачання теплової енергії від 15.11.2016 року.

За подання позову Позивач сплатив судовий збір на суму 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №12334 від 02.09.2025 року.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

17.09.2025 ухвалою суд позов прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та без виклику сторін не подав.

Поштова кореспонденція направлялась Відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (49000, м.Дніпро, вул.Станична, буд. 80, ідентифікаційний номер ) (арк.с. 58). Поштова кореспонденція була повернута до суду з відміткою підприємства зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою" (арк.с. 62-65).

Ухвала суду від 17.09.2025 була направлені судом на електронну адресу Відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була зазначена Позивачем у позові, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (арк.с. 66), а також була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до яких є вільним, цілодобовим і безкоштовним.

Відповідно до статті 4, ч.1, п.10 ч.2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» на Відповідача покладений обов`язок зазначати достовірні дані щодо власного місцезнаходження. Відповідно до статті 10 зазначеного Закону такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Положеннями частини 7 статті 120 ГПК України визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з частиною 1 статті 232 ГПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на наведене, суд вважає, що Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки з повідомлення про розгляд справи.

3. Позиції інших учасників справи

Заперечення проти позову від Відповідача не надійшли.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

15.11.2016 року між Комунальним підприємством "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Прокоф`євою Юлією Олександрівною укладено Договір №080450 про постачання теплової енергії (арк.с. 18-19).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.09.2025 (зв.арк.с. 24), з 14.04.2010 Відповідач є власником об`єкта нежитлової нерухомості за адресою: м. Дніпро, вул. Червона, буд. 15.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону № 2454-VIII від 07.06.2018 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг», договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом, а у відповідності до ст.12, договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України.

04.09.2019 набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України №830 "Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії" (далі-Постанова 830, Правила 830), на виконання якої Позивачем опубліковано на своєму сайті Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є договором приєднання (далі - Договір Приєднання).

Таким чином, з моменту набрання чинності Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії припинилася дія Договору №080450 від 15.11.2016 і відносини сторін стали регулюватись Договором приєднання.

Крім того, згідно з п. 13 Постанови 830, послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Оскільки протягом 30 днів з моменту опублікування договору і розміщення інформації про договори на інформаційних стендах у Відповідача не виникло заперечень щодо його укладання, між Позивачем та Відповідачем діє Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (зазначене підтверджується правовими висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду викладеними в постанові від 11.11.2019 по справі №646/834/17).

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Таким чином, між Позивачем та Відповідачем діє Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є договором приєднання, опублікований 01.10.2019, що набрав чинності 01.11.2019, із подальшими змінами та доповненнями, відповідно до чинного законодавства і діє станом на дату звернення до суду, в силу відсутності відомостей про відключення приміщення Відповідача від систем теплопостачання у встановленому законодавством порядку.

Оскільки за приміщенням закріплено особовий рахунок 080450, Позивач обліковує відносини із Відповідачем як Договір № 080450 від 15.11.2016 року.

Відповідно до приписів Договору, Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором (п.5 Договору Приєднання).

Відповідно до п.8 Договору Приєднання, Виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості згідно з вимогами пунктів 5 і 6 цього договору до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

З даним кореспондується також правова позиція Верховного суду України, викладена у Постанові від 20 квітня 2016 року по справі №6-2951цс15 - споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до п.11 Договору Приєднання, обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315.

Отже, на виконання умов Договорів Позивачем в період листопад 2022 року, лютий- березень 2023 року включно було поставлено, а Відповідачем отримано теплову енергію на загальну суму 64224,24 грн, що підтверджується виставленими для оплати рахунками та актами прийому-передачі послуги за період листопад 2022 року, лютий- березень 2023 року (зв.арк.с 30, арк.с. 31-33), а також актом звіряння взаємних розрахунків (зв.аркс. 36), який підписаний з боку Позивача.

Відповідач свої зобов`язання по повній та своєчасній оплаті отриманих послуг не здійснив, внаслідок чого заборгованість останнього склала 64224,24 грн основного боргу, що підтверджується розрахунком суми основного боргу (зв.арк.с. 33).

У разі несвоєчасного здійснення платежів Споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу (п.45 Договорів).

Згідно з розрахунком Позивача (арк.с. 36) сума пені складає 1180,08 грн, яка нарахована по кожному акту окремо, за періоди з 01.01.2023 по 01.07.2023, з 01.04.2023 по 01.10.2023, з 01.05.2023 по 01.11.2023.

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу 4771,28грн 3% річних за періоди з 01.01.2023 по 05.09.2025 та 14313,77 грн інфляційних втрат за період січень 2023 - липень 2025 року.

Нараховані Позивачем 3% річних та інфляційні втрати відповідають вимогам чинного законодавства.

Під час розгляду справи Відповідач доказів погашення заборгованості не надав.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору про постачання теплової енергії, строк дії договору, строк та порядок надання послуг, загальна вартість наданих за договором послуг, порядок оплати за надані послуги, наявність заборгованості за надані послуги, наявність оплати, наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

Статтею 11 ЦК України встановлено підстави виникнення цивільних прав та обов`язків у громадян України, зокрема, зобов`язання можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Обов`язок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію встановлено ст.19 Закону України "Про теплопостачання".

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, а також положення укладеного між сторонами договору, суд вважає доведеним факт надання Позивачем послуг з теплопостачання на спірну суму та їх неоплату Відповідачем у строки, визначені чинним законодавством.

Щодо стягнення суми пені суд зазначає про таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" 12.03.2020 року на всій території України було встановлено карантин, дія якого тривала до червня 2023 року.

Відповідно до п.п. 4 п. 3 розд. ІІ Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17 березня 2020 року, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Дія п.п. 4 п. 3 розд. ІІ Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", з урахуванням вищевикладеного, у частині правовідносин, що виникли на підставі договору, укладеного сторонами, розповсюджується на відповідача.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" №651 від 27.06.2023 року, з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 року на всій території України відмінений карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

З огляду на положення п.п. 4 п. 3 розд. ІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" №530-ІХ від 17.03.2020, заборона нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги тривала до 30.07.2023 року.

Таким чином, підстави для нарахування пені наявні лише з 31.07.2023 року.

Відповідно до п.45 Типового договору, у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Таким чином, у період з 31.07.2023 по 01.10.2023 пеня на суму боргу за лютий 2023 року складає - 177,39 грн, у період з 31.07.2023 по 01.11.2023 пеня на суму боргу за березень 2023 року складає - 174,42 грн, всього на суму 351,81 грн.

6. Висновок господарського суду за результатами вирішення спору

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, а також встановлений судом факт споживання Відповідачем теплової енергії у період листопад 2022 року, лютий-березень 2023 року, суд задовольняє позовні вимоги Позивача про примусове стягнення з Відповідача основного боргу на суму 64224,24 грн, пені на суму 351,81 грн, 3% річних на суму 4771,28 грн та інфляційних втрат на суму 14313,77 грн.

В решті позову суд відмовляє через необґрунтоване нарахування пені під час дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст.129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради до Фізичної особи-підприємця Прокоф`євої Юлії Олександрівни задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Прокоф`євої Юлії Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради (49081, м.Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 29, офіс 504, ) основний борг: 64224,24 грн, 3% річних: 4771,28 грн, інфляційні втрати: 14313,77 грн, пеня: 351,81 грн та суму судового збору у розмірі 2398,65 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 ГПК України).

Згідно з частиною 2 статті 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 12.11.2025

Суддя Н.Б. Кеся