ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2025 р. Справа№ 920/1557/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Тищенко О.В.

Тарасенко К.В.

за участю секретаря судового засідання Кузьмінської О.Р.,

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 10.09.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро"

на рішення Господарського суду Сумської області від 02.06.2025 (повний текст складено 06.06.2025)

у справі № 920/1557/24(суддя -Резніченко О.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро"

до відповідача-1 - Синівської сільської ради Роменського району Сумської області

до відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермерське господарство "Обрій"

про визнання поновленим договору оренди, визнання відсутнім права оренди,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СК-Агро" (надалі - позивач, скаржник, ТОВ "СК-Агро") звернулось до Господарського суду Сумської області з позовними вимогами до Синівської сільської ради Роменського району Сумської області (надалі - відповідач-1, Синівська сільська рада) та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермерське господарство "Обрій" (надалі - відповідач-2, ТОВ «ФГ «Обрій») про визнання поновленим Договір оренди землі від 07.12.2016 року за №515 на земельні ділянки загальною площею 3,076, у тому числі: рілля - 3,0431 га, сіножаті - 0,2752 га, за кадастровими номерами: :01:005:0041; :01:004:0148, а у зв`язку з інвентаризацією земель, які знаходяться в адмін. межах Синівської сільської ради - актуальні кадастрові номери: :01:005:0125, :01:004:0313. Право оренди зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 17.01.2017 року за номером запису про інше речове право (право оренди): 18639349; - на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені Договором оренди землі №515, вважаючи укладеною Додаткову угоду про поновлення договору оренди землі в редакції, яка наведена у п. 1 прохальної частини позову та визнання відсутнім права оренди за ТОВ "ФГ" ОБРІЙ" () на земельні ділянки за кадастровим номером - :01:005:0125 загальною площею: 3,0341 га (номер запису права оренди: 49732396) та :01:004:0313 загальною площею: 0,2752 га (номер запису права оренди: 49732500).

Рішенням Господарського суду Сумської області від 02.06.2025 у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро" до Синівської сільської ради Роменського району Сумської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермерське господарство "Обрій" про визнання поновленим договору оренди, визнання відсутнім права оренди відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 25.06.2025 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") Товариство з обмеженою відповідальністю "СК-Агро" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Сумської області від 02.06.2025 у справі № 920/1557/24, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 02.06.2025 по справі № 920/1557/24 та прийняти нове рішення, яким позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро" до відповідачів: Синівської сільської ради Роменського району Сумської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермерське господарство "Обрій" про визнання поновленим договору оренди, визнання відсутнім права оренди задовольнити.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що відповідно до п. 2 Договору оренди від 24.03.2023 року з моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на земельну ділянку, передану в оренду за цим Договором Орендодавцем, або державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку за рішенням суду про визнання спадщини відумерлою договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності так і тим фактом що навіть на день подання даної апеляційної скарги право оренди на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:005:0125 та :01:004:0313 зареєстрована за Відповідачем-2 у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції констатовано факт порушення Відповідачем 2 права Позивача на зазначені земельні ділянки. Такі земельні ділянки на момент прийняття рішення та на момент звернення до суду із апеляційною скаргою перебували в оренді Відповідача 2, право оренди Відповідача 2 на такі ділянки зареєстроване у реєстрі речових прав на нерухоме майно. Право власності на земельні ділянки не є предметом спору у справі, а отже судом помилково зроблено висновок про підстави для відмови у задоволенні такої вимоги.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2025, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Тищенко О.В., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро" на рішення Господарського суду Сумської області від 02.06.2025 у справі № 920/1557/24. Витребувано матеріали справи № 920/1557/24 у Господарського суду Сумської області. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро" на рішення Господарського суду Сумської області від 02.06.2025 у справі № 920/1557/24 у судовому засіданні 30.07.2025.

28.07.2025 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермерське господарство "Обрій" адвоката Вовк Наталії Сергіївни до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про проведення засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Судове засідання призначене до розгляду 30.07.2025 не відбулось, у зв`язку з перебуванням головуючого судді та членів колегії суддів у відпустках.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермерське господарство "Обрій" адвоката Вовк Наталії Сергіївни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро" на рішення Господарського суду Сумської області від 02.06.2025 у справі № 920/1557/24 призначено в режимі відеоконференції на 10.09.2025.

08.09.2025 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") від представника Синівської сільської ради Роменського району Сумської області Ломаки Юрія Миколайовича до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про проведення засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 заяву представника Синівської сільської ради Роменського району Сумської області Ломаки Юрія Миколайовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро" на рішення Господарського суду Сумської області від 02.06.2025 у справі № 920/1557/24 призначено в режимі відеоконференції на раніше визначену дату 10.09.2025.

У судове засідання, що відбулось 10.09.2025 з`явились представники позивача, відповідача-1 та відповідач-2 надали свої пояснення щодо суті спору та просили задовольнити вимоги викладені в їх процесуальних документах.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 07.12.2016 між Саївською сільською радою Липоводолинського району Сумської області (правонаступником якої є Синівська сільська рада Роменського району Сумської області) та позивачем у було укладено Договір №515 оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :01:005:0041 та :01:004:0148, що входять до складу спадщини та перебувають в управлінні сільської ради (надалі по тексту - договір від 07.12.2016).

Відповідно до п. п. 1.1., 2.1., 2.2. договору від 07.12.2016 в оренду позивачу були передані земельні ділянки загальною площею 3,325 га, у тому числі рілля - 3,050 га, сіножаті 0,275 га, з кадастровими номерами :01:005:0041, :01:004:0148, що входять до складу спадщини та перебувають в управлінні відповідача-1.

Строк дії договору - до 07 грудня 2023 року. Орендна плата складає 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік користування земельною ділянкою.

Договір оренди від 07.12.2016 укладався згідно з рішенням Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 06.12.2016 №80-11/2016.

Відповідно до списку непереоформлених земельних часток (паїв), визначених рішенням від 06.12.2016 №80-11/2016, земельні ділянки з кадастровими номерами :01:005:0041 та :01:004:0148, які є предметом договору оренди від 07.12.2016, належать ОСОБА_1 (земельна ділянка № НОМЕР_1 ).

Позивач відповідно до п. 3.3. договору від 07.12.2016 скористався переважним правом на поновлення договору на новий строк у зв`язку з чим 25.09.2023 нарочно подав відповідачу 1 лист-повідомлення з проектом додаткової угоди. У листі-повідомленні позивач зазначив, що у зв`язку з інвентаризацією земель були змінені кадастрові номери земельних ділянок, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0148 на кадастровий номер :01:004:0313, а земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0041 на кадастровий номер :01:005:0125.

Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України за №723-Р від 12.06.2020 року "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Сумської області", Саївська сільська рада Липоводолинського району Сумської області була приєднана до Синівської територіальної громади (сільської ради) Липоводолинського району Сумської області, тому всі права та обов`язки перейшли до останньої.

Відповідач-1 відмовив 24.10.2023 позивачу та зазначив, що позивач помилково вважає, що були змінені кадастрові номери земельних ділянок, які знаходяться у нього в оренді згідно договору від 07.12.2016.

25.11.2021 рішенням відповідача-1 було затверджено акт проведення інвентаризації земель, власники яких померли, та формування земельних ділянок як об`єктів цивільних прав (додаток №1 до рішення від 25.11.2021). При цьому, до акту інвентаризації був включений земельний пай № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , загальною площею 3,325 га, у тому числі рілля - 3,050 га, сіножаті - 0,275 на.

Крім цього, рішенням від 25.11.2021 також затверджено додаток №2 - перелік земельних ділянок та земельних часток (паїв), власники яких померли, до якого також включений земельний пай № НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 .

Рішенням відповідача-1 від 24.03.2023 "Про надання в оренду земельних ділянок, які знаходяться на території Саївського старостинського округу Синівської сільської ради, власники яких померли" було затверджено додатковий перелік та було передано в оренду відповідачу-2 земельні ділянки згідно додатку до рішення. У перелік переданих в оренду земельних ділянок згідно рішення від 24.03.2023 під №8 включено пай №515, що належить ОСОБА_1 , та який складається з земельних ділянок з кадастровими номерами :01:005:0125, :01:004:0313.

Договір оренди від 07.12.2016 має номер 515, тобто номер договору відповідає номеру паю, визначеного у додатку до рішення від 06.12.2016 №80-11/216.

Договори оренди від 24.03.2023 укладені щодо земельних ділянок з кадастровими номерами №:01:004:0313 загальною площею 0,2752 га (сіножаті) та з кадастровим номером :01:005:0125, загальною площею 3,0431 га (рілля) та мають номери 369-2023, 368-2023. При цьому, у п. 7 договорів визначено, що земельні ділянки входять до складу спадщини ОСОБА_1 .

З метою реалізації свого переважного права на поновлення Договору на новий строк позивачем подано нарочно відповідачу-1 (Синівській сільській раді) відповідні лист-повідомлення з проектом додаткової угоди.

Право оренди позивача на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0041 було зареєстровано позивачем в Державному реєстрі речових прав.

Право оренди позивача на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0148 зареєстроване не було.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач-1, всупереч діючому законодавству, прийняв 24.03.2023 рішення про передачу в оренду земельних ділянок відповідачу-2, які на час прийняття рішення знаходились в оренді у позивача на підставі договору оренди від 07.12.2016.

Земельні ділянки, передані відповідачу-2 в оренду, є тотожними із земельними ділянками, які знаходяться в оренді у позивача, не зважаючи на зміну кадастрових номерів.

Відповідач-1 заперечуючи проти позовних вимог у суді першої інстанції вказував, що висновки позивача, про те, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:005:0041, :01:004:0148 є земельними ділянками з кадастровими номерами :01:005:0125 і :01:004:0313 є хибними, необґрунтованими і такими, що не відповідають обставинам справи.

Також відповідач-1 зазначав, що додані позивачем документи не підтверджують наявність у нього будь-яких речових прав (права власності чи права оренди) щодо земельних ділянок, площею 3,0431 га з кадастровим номером :01:005:0125 та площею 0,2752 га з кадастровим номером :01:004:0313, а тому відповідач-1 вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро" колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідач-1 передав 24.03.2023 в оренду відповідачу-2 земельні ділянки, які на момент прийняття рішення та укладення договорів оренди (тобто 24.03.2023) перебували в оренді у позивача згідно діючого договору оренди від 07.12.2016, з наступними кадастровими номерами: :01:005:0041, :01:004:0148.

Вказані обставини підтверджуються однаковими номерами паїв - 515, одним власником паю №515 - ОСОБА_1 .

Також відповідач не надав доказів, що на території Саївського старостинського округу Синівської сільської ради ОСОБА_1 належить декілька земельних ділянок за одним номером паю.

Уточнення площ частини земельних ділянок та зміна кадастрових номерів після розроблення та затвердження Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельні ділянки не спростовує того факту, що це ті самі земельні ділянки на території Саївського старостинського округу Синівської сільської ради.

11.04.2023 року позивач отримав від відповідача 2 письмове повідомлення, що вони є Орендарями земельних ділянок та про нагальну потребу передати земельні ділянки, чим додатково підтвердив, що в повторну оренду Відповідачу-2 були передані ті самі земельні ділянки, що вже перебували в користування позивача. Зокрема, в п.8 зазначеного листа вказано про необхідність звільнити земельну ділянку, що належить ОСОБА_1 (паї №515, №515.01).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач належним доказами довів факт виникнення у нього права на спірні земельні ділянки, які були передані йому за договором оренди від 07.12.2016, та факт передачі саме цих земельних ділянок в оренду відповідачу-2 згідно договорів оренди від 24.03.2023.

Як вже зазначалось, строк дії договору оренди від 07.12.2016 - до 07.12.2023, тобто передача в оренду земельних ділянок відповідачу-2 відповідачем-1 відбулась під час дії договору оренди від 07.12.2016.

Чинним законодавством України, у тому числі Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" не передбачено право сільської, селищної, міської ради передавати у користування (оренду) невитребувані та неуспадковані частки (паї), які на правовій підставі вже знаходиться у користуванні (в оренді) іншої особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, у рішенні Господарського суду Сумської області від 21.11.2023 у справі 920/719/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро" до відповідача: Синівської сільської ради Роменського району Сумської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермерське господарство "Обрій", про визнання незаконним та скасування рішення, витребування з чужого незаконного володіння земельних ділянок, скасування державної реєстрації, яке набрало законної сили 29.03.2024, також було установлено, що рішення 27 сесії восьмого скликання Синівської сільської ради Роменського району Сумської області від 24.03.2023 року "Про надання в оренду земельних ділянок, які знаходяться на території Саївського старостинського округу Синівської сільської ради, власники яких померли" щодо надання в оренду ТОВ "ФГ "Обрій" спірних земельних ділянок порушує права позивача, як землекористувача земельних ділянок за діючими договорами оренди.

При цьому, предметом дослідження у справі у справі 920/719/23 були, у тому числі земельні ділянки з кадастровими номерами :01:005:0041, :01:004:0148.

10.04.2025 рішенням відповідача-1 "Про визнання земельних ділянок належними до комунальної власності та забезпечення проведення державної реєстрації права власності" було визначено належними до комунальної власності Синівської сільської територіальної громади земельні ділянки, а саме:

- Земельна ділянка площею 3,0431 га (рілля) з кадастровим номером :01:005:0125;

- Земельна ділянка площею 0,2752 га (сіножаті) з кадастровим номером :01:004:0313.

29.04.2025 була проведена державна реєстрація права комунальної власності територіальної громади Синівської сільської ради на зазначені земельні ділянки.

Як вже встановлено, об`єктами договорів оренди від 07.12.2016 та від 24.03.2023 земельні ділянки, що входять до складу спадщини ОСОБА_1 та перебувають в управлінні відповідача-1.

Отже, відносини, пов`язані з орендою невитребуваних земельних ділянок, виділених власникам земельних часток (паїв), регулюються як Законом України "Про оренду землі", так і Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Статтею 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачена можливість користування на правах оренди нерозподіленими (невитребуваними) земельними ділянками, проте виключно до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності (у редакції станом на момент укладення договору оренди від 07.12.2016) та до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку (у редакції станом на момент укладення договору оренди від 24.03.2023).

Відповідні положення були обумовлені сторонами у договорах оренди. Так, у п. 3.2. договору оренди від 07.12.2016 було передбачено, що у разі державної реєстрації права власності на земельну ділянку спадкоємця або набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини, до складу якої входить земельна ділянка, відумерлою дія Договору припиняється, але не раніше завершення сезонних робіт, необхідних для збору врожаю на відповідних земельних ділянках. Також у розділі 2 (п. 2) договору оренди від 24.03.2023 установлено, що з моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на земельну ділянку, передану в оренду за цим Договором Орендодавцем, або державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку за рішенням суду про визнання спадщини відумерлою договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності.

Як вже зазначалось, 10.04.2025 відповідач-1 прийняв рішення, згідно якого визнав належними до комунальної власності Синівської сільської територіальної громади земельні ділянки з кадастровими номерами :01:005:0125 та :01:004:0313, а також провів їх державну реєстрацію, обґрунтовуючи рішення наступним:

"Враховуючи факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , коли на момент відкриття спадщини діяли норми Цивільного кодексу Української СРСР, беручи до уваги архівні данні та матеріали спадкової справи, згідно з якими спадкоємці за заповітом і за законом не прийняли спадщину (відмовилися від її прийняття), зважаючи на положення статті 555 Цивільного кодексу УРСР (чинного на момент відкриття спадщини), відповідно до яких у випадку відсутності спадкоємців або їхньої відмови від прийняття спадщини майно спадкодавця переходило у власність держави в порядку спадкування за законом без необхідності отримання свідоцтва про право на спадщину, встановивши, що до складу спадкового майна ОСОБА_1 входить земельна частка (пай), яка належала йому як колишньому члену колективного сільськогосподарського підприємства, взявши до відома факт формування на підставі технічної документації із землеустрою земельних ділянок сільськогосподарського призначення з присвоєнням їм кадастрових номерів та визначенням меж цих земельних ділянок на місцевості; з`ясувавши, що сформовані земельні ділянки розташовані на території, яка сьогодні належить до Синівської територіальної громади за межами населених пунктів; беручи до уваги, що з 27.05.2021 року землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, та усвідомлюючи необхідність державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки; зважаючи на правову позицію Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладену в Постанові від 24 травня 2021 року у справі №671/22/19, яка відповідно до статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень, щодо автоматичного переходу спадщини до держави за статтею 555 ЦК У PCP, якщо спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року; керуючись Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" № 1423-ІХ від 28.04.2021 року, пунктом 24 розділу X "перехідні положення" Земельного кодексу України, пунктом 34 статті 26, статтею 33, частиною 1 статті 59, частиною 1 статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"

Також як вже було встановлено судом, що зазначені земельні ділянки були предметом договорів оренди від 07.12.2016 та від 24.03.2023.

Положеннями ст. 13 Закону України "Про "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" є імперативними нормами, а тому їх застосування (у відповідній редакції) залежить виключно від факту набуття права власності власниками земельних паїв (часток) (державної реєстрації права власності) і не залежить від домовленостей сторін договору.

Частинами 1, 2 ст. 124 ЗК України (в редакції, чинній на час укладення договорів оренди) було передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" (в редакції, чинній на час укладення договору оренди від 24.03.2023) з моменту реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності.

Таким чином, дія договору оренди від 24.03.2023 припинилася з моменту державної реєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:005:0125 та :01:004:0313 за територіальною громадою Синівської сільської ради, тобто з 29.04.2025. Зазначені земельні ділянки можуть бути передані власником в оренду з дотриманням вимог ЗК України та Закону України "Про оренду землі".

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.11.2023 у справі №906/1314/21 за загальним правилом дії законів у часі до правовідносин щодо процедури укладення договору оренди землі на новий строк в порядку реалізації переважного права орендаря застосуванню підлягає ст. 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції, чинній на момент звернення з такою вимогою.

Тому, ураховуючи положення ст. 33 Закону України "Про оренду землі", ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", п. 3.2. договору оренди від 07.12.2016, даний договір міг поновлюватися на новий строк у порядку реалізації позивачем переважного права на це лише до моменту державної реєстрації права власності на земельні ділянки, тобто до 29.04.2025.

В свою чергу, суд першої інстанції вірно зазначив, що позивач не позбавлений права отримати земельні ділянки, які є об`єктами права власності територіальної громади Синівської сільської ради, у оренду, у порядку, визначеному ЗК України та Закону України "Про оренду землі".

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку, що вимога позивача про визнання поновленим договору оренди землі від 07.12.2016 задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги про визнання відсутнім права оренди за ТОВ "ФГ "Обрій" обґрунтовано тим, що на думку позивача, йому було безпідставно відмовлено у поновленні договору оренди від 07.12.2016, а натомість земельні ділянки, які знаходились в оренді у позивача, під час дії договору оренди від 07.12.2016 були передані в оренду відповідачу-2 на підставі договору оренди від 24.03.2023.

Також позивач вказував, що якщо первинний орендар має право на укладення договору оренди (додаткової угоди до неї), то наявні два різні порушення прав первинного орендаря: з боку орендодавця (який відмовляється укладати додаткову угоду до договору оренди) та з боку наступного орендаря (який незаконно заволодів майном - правом оренди - шляхом реєстрації цього права).

Належним способам захисту прав первинного орендаря відповідають дві позовні вимоги - про спонукання до укладення додаткової угоди (тобто про визнання такої угоди укладеної) та про визнання відсутнім права оренди наступного орендаря.

Вимога про визнання відсутнім права оренди безпосередньо є похідною вимогою про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди.

У зв`язку із відмовою у задоволенні вимоги позивача про визнання поновленим договору оренди від 07.12.2016 (в редакції додаткової угоди) не може бути задоволеною і вимога про визнання відсутнім права оренди у відповідача 2 саме з огляду на підстави, визначені у позовній заяві.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку в частині відмови у задоволені позовних вимог про визнання відсутнім права оренди за ТОВ "ФГ "Обрій".

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро" до Синівської сільської ради Роменського району Сумської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермерське господарство "Обрій" про визнання поновленим договору оренди, визнання відсутнім права оренди в повному обсязі.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро" на рішення Господарського суду Сумської області від 02.06.2025 у справі № 920/1557/24 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Агро" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Сумської області від 02.06.2025 у справі № 920/1557/24 - залишити без змін.

Судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 11.11.2025

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді О.В. Тищенко

К.В. Тарасенко