ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

18 листопада 2025 року Справа № 915/1429/25

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О.,

розглянувши заяву б/н від 17.11.2025 (вх.№16076/25 від 17.11.2025) Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" про виправлення помилки у судовому наказі №915/1429/25

за заявою Акціонерного товариства "Миколаївобленерго", вул.Громадянська, 40, м.Миколаїв, 54017

електронна пошта:

представник заявника: Чернюк В.М.

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

про стягнення з Державного підприємства "Дослідне господарство "Зорі над Бугом" Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України", с.Яструбинове, Вознесенський район, Миколаївська область

заборгованості в сумі 16 649,28 грн. за надані послуги з розподілу електричної енергії за березень - травень 2025 року, інфляційних втрат у розмірі 2 261,51 грн., 3% річних у розмірі 603,66 грн. за порушення строків оплати по Договору №50/910 від 23.10.2018.

Акціонерне товариство "Миколаївобленерго" звернулось до Господарського суду Миколаївської області із заявою сформованою в системі «Електронний суд» 17.11.2025 (вх.№16076/25 від 17.11.2025) в якій просить суд виправити помилку в наказі Господарського суду Миколаївської області у справі №915/1429/25 шляхом зазначення розміру судового збору в сумі 242,24 грн.

Заявник через систему «Електронний суд» подав клопотання №б/н від 17.11.2025 (вх.№16126/25 від 17.11.2025) в якому зазначає, що подана 17.11.2025 через систему «Електронний суд» заява про виправлення помилки в наказі по справі №915/1429/25 була подана помилково, у зв`язку з чим просить залишити її без розгляду.

Розглянувши заяву б/н від 17.11.2025 (вх.№16076/25 від 17.11.2025) суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Нормами ст.42 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником подано заяву б/н від 17.11.2025 (вх.№16076/25 від 17.11.2025) про виправлення помилки у судовому наказі №915/1429/25, та 17.11.2025 надано заяву про залишення її без розгляду, як помилково подану.

Відповідно до ч.10 ст.11 Господарського процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону.

Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення.

Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Так, суд вважає за необхідне при вирішенні питання про повернення заявнику заяви б/н від 17.11.2025 (вх.№16076/25 від 17.11.2025) про виправлення помилки у судовому наказі №915/1429/25, застосувати приписи ст.174 ГПК України.

У відповідності до п.3 ч.5 ст.174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

На підставі викладеного, заява б/н від 17.11.2025 (вх.№16076/25 від 17.11.2025) про виправлення помилки у судовому наказі №915/1429/25 - підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 11, 13, 14, 42, 160, 174, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву б/н від 17.11.2025 (вх.№16076/25 від 17.11.2025) про виправлення помилки у судовому наказі №915/1429/25 повернути Акціонерному товариству "Миколаївобленерго".

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили 03.06.2024.

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Ухвала господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256-259 ГПК України.

Суддя Н.О.Семенчук