РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.11.2025Справа № 910/12087/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Джі Ві Груп Менеджмент» (вул. Панаса Мирного, буд. 6, каб. 506, м. Київ, 01011; ідентифікаційний код 43979007)

до 1) Благодійної організації «Благодійний фонд «Істинна Освіта» (вул. Панаса Мирного, буд. 6, м. Київ, 01011; ідентифікаційний код 39238648)

2) Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (вул. М. Омеляновича - Павленка, 15, м. Київ, 01010; ідентифікаційний код 37401206)

про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та зобов`язання вчинити дії,

Представник сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Бі Джі Ві Груп Менеджмент» (далі за текстом - ТОВ «Бі Джі Ві Груп Менеджмент», Позивач) з позовом до Благодійної організації «Благодійний фонд «Істинна Освіта» (далі за текстом - БО «БФ «Істинна Освіта», Відповідач-1), Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (далі за текстом - Печерська РДА в м. Києві, Відповідач-2) в якому Позивач просить суд:

- усунути перешкоди ТОВ «Бі Джі Ві Груп Менеджмент» у користуванні нерухомим майном, розташованим за адресою м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд. 6, шляхом встановлення відсутності місцезнаходження Відповідача за адресою м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд. 6;

- зобов`язати Відповідача-2 внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Відповідача-1, а саме видалити відомості про місцезнаходження БО «БФ «Істинна Освіта» за адресою вул. Панаса Мирного, буд. 6, м. Київ, 01011.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що він є власником адміністративно-офісного будинку, розташованого за адресою: вул. Панаса Мирного, 6, м. Київ, за якою також зареєстроване місцезнаходження Відповідача-1.

При цьому, Позивач зазначає, що фактично Відповідач-1 за вказаною адресою не знаходиться, жодних договорів з ним чи то з попереднім власником на користування нерухомим майном з Відповідачем-1 не укладалося, що свідчить про незаконність використання останнім адреси місцезнаходження.

Згідно доводів Позивача використання Відповідачем-1 адреси вул. Панаса Мирного, 6, м. Київ, як місцезнаходження юридичної особи є неправомірним та свідчить про його протиправну поведінку, оскільки формальне використання зазначеної адреси для визначення місцезнаходження юридичної особи без згоди власника об`єкта нерухомого майна, створює перешкоди у здійсненні права власності та є порушенням прав Позивача.

Оскільки будь-які способи та можливості зв`язку з Відповідачем-1 у Позивача відсутні, останній звернувся до суду з даним позовом.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.25 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 27.10.2025.

Підготовче засідання 27.10.2025 відкладено на 10.11.2025.

У підготовчому засіданні 10.11.2025 судом закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 17.11.2025.

У судове засідання 17.11.2025 представники сторін не з`явилися, належним чином повідомлялися про місце, дату та час розгляду справи.

Суд зазначає, що ухвали по даній справі, зокрема, ухвала про відкриття провадження від 02.10.2025 отримана представником Відповідача-1 16.10.2025 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № R21, а Відповідачу-2 доставлена до особистого кабінету в підсистемі Електронний Суд, однак відзиви на позовну заяву до справи на надано.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, у судовому засіданні 17.11.2025 відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) судом ухвалено рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав станом на 01.07.2024 Позивач є власником нерухомого майна - адміністративно-офісного будинку, розташованого за адресою: вул. Панаса Мирного, 6, м. Київ, набутого на підставі договору купівлі - продажу від 01.07.2024 № 3201.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнахоженням (юридичною адресою) Відповідача-1 зазначено: вул. Панаса Мирного, 6, м. Київ.

Згідно доводів Позивача, він як власник нерухомого майна за вказаною адресою, не укладав жодних договорів з Відповідачем-1 на користування нерухомим майном, що могло б бути законною підставою для місцезнаходження Відповідача-1 за вказаною адресою та її використання у якості достовірних відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно відповіді попереднього власника нерухомого майна, розташованою за спірною адресою (лист ТОВ «Сервісна бурова компанія» від 24.09.2025 № 01-09/2025) з Відповідачем-1 не укладалось жодних договорів щодо адміністративно-офісного будинку, розташованого за адресою: вул. Панаса Мирного, 6, м. Київ.

Дата реєстрації Відповідача-1, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є - 03.06.2014.

Так, згідно доводів Позивача використання Відповідачем-1 адреси його місцезнаходження є неправомірним та свідчить про його протиправну поведінку, оскільки формальне використання зазначеної адреси для визначення місцезнаходження юридичної особи без згоди власника об`єкта нерухомого майна, створює перешкоди у здійсненні права власності та є порушенням прав Позивача.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів Відповідача на спростування заявлених вимог.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Статтею 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань» визначено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно частини 1 статті 10 зазначеного закону документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як встановлено судом вище, офіційною адресою місцезнаходження Відповідача-1 є: вул. Панаса Мирного, 6, м. Київ.

Однак, згідно доводів Позивача, що не заперечується та не спростовується Відповідачами, Відповідач - 1 фактично відсутній за місцем своєї реєстрації, а використовує таку адреси без згоди власника нерухомого майна, яке знаходиться за вказаною адресою (Позивач).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі - виконавчий орган).

У відповідності до частини 4 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються: рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, а також установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі.

Пунктом 2 частини 2 статті 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» до компетенції загальних зборів учасників належать: визначення основних напрямів діяльності товариства; внесення змін до статуту товариства, прийняття рішення про здійснення діяльності товариством на підставі модельного статуту.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства у визначеному вказаною статтею порядку.

Так, вирішення питання про зміну місцезнаходження Відповідача-1 з внесенням змін до статуту такого товариства віднесено до виключної компетенції вищого органу управління відповідача - загальних зборів учасників Відповідача-1, про що і просить Позивач в прохальній частині позову.

Згідно частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 та 2 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Особа набуває річ (майно) у власність з метою задоволення особистих інтересів. Цей інтерес власника полягає в отриманні вигоди або користі від користування річчю (майном). Саме через користування реалізується призначення речі. Використання нерухомого майна Позивача Відповідачем в якості місцезнаходження без наявності правових підстав свідчить про незаконність такого використання.

Бездіяльність Відповідача-1 щодо необхідної зміни місцезнаходження товариства з адреси належного майна Позивача, з внесенням відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, є протиправним, а використання адреси нерухомого майна для визначення місцезнаходження юридичної особи та отримання від цього відповідної вигоди, без отримання згоди власника об`єкта нерухомого майна, є порушенням права власності та створює перешкоди власнику (в даному разі Позивачу) у здійсненні ним своїх прав вільно та на власний розсуд користуватись та розпоряджатись майном

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, власник має право вимагати усунення порушень свого права власності у будь який час.

Негаторний позов пред`являється власником за умови, що він має майно у своєму володінні, однак протиправна поведінка інших осіб перешкоджає йому здійснювати права користування та розпорядження ним. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.04.2020р. у справі №212/6724/17.

Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Об`єктом захисту, в тому числі судового, може бути порушене, невизнане або оспорюване право.

У розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Тобто вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Статтею 16 ЦК України закріплено способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Також суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Підсумовуючи викладене вище, суд погоджується з доводами Позивача, що формальне використання зазначеної адреси Відповідачем-1 для визначення місцезнаходження юридичної особи, без згоди власника об`єкта нерухомого майна, створює перешкоди у здійсненні права власності та є порушенням прав Позивача, а відтак Позивач має право на усунення таких порушень, а обраний Позивачем спосіб захисту є ефективним, що свідчить про наявність підстав для задоволення позову.

При цьому судом встановлено, що станом на дату ухвалення даного рішення місцезнаходження Відповідача-1 з адреси належного Позивачу нерухомого майна не змінено, про що відповідно не внесено відомостей до Єдиного державного реєстру не внесено, які фактично містять недостовірну інформацію стосовно Відповідача, а чинне законодавство України не містить будь-яких інших механізмів, які дозволяють Позивачу встановити певний факт та вплинути на відповідача, ніж вирішення спору судом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно із пункту 2 частини 1 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», у тому числі щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

За змістом пункту 3 частини 5 статті 25 «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті, проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини).

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 в справі № 910/7164/19.

У постанові Верховного Суду у складі Колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.02.2020 у справі № 914/393/19 зроблено висновок, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

При цьому, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, необхідно виходити з його ефективності. Це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

За приписами частини 2 статті 5 ГПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (пункт 8.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18).

Отже, виходячи із вище викладеного, можна дійти висновку, що процедура зміни адреси місцезнаходження Відповідача-1 має супроводжуватись виключенням відповідних (попередніх) даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань в силу чого вимога Позивача про зобов`язання Відповідача-2 провести реєстраційну дію підлягає задоволенню.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище та враховуючи встановлені судом обставини за сукупність наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що Позивачем доведено факт порушення Відповідачем-1 його прав, як власника об`єкта нерухомого майна, що відповідно є підставою для задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача-1.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Джі Ві Груп Менеджмент» - задовольнити.

2. Усунути перешкоди Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Джі Ві Груп Менеджмент» (ідентифікаційний код юридичної особи: 43979007) у користуванні нерухомим майном, розташованим за адресою: Україна, 01011, місто Київ, вулиця Панаса Мирного, 6, шляхом встановлення відсутності місцезнаходження Благодійної організації «Благодійний фонд «Істинна Освіта» (ідентифікаційний код юридичної особи: 39238648) за адресою: Україна, 01011, місто Київ, вулиця Панаса Мирного, 6.

3. Зобов`язати Печерську районну в місті Києві державну адміністрацію внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо Благодійної організації «Благодійний фонд «Істинна Освіта», а саме: видалити відомості про місцезнаходження Благодійної організації «Благодійний фонд «Істинна Освіта» (ідентифікаційний код юридичної особи: 39238648) за адресою: Україна, 01011, місто Київ, вулиця Панаса Мирного, 6.

4. Стягнути з Благодійної організації «Благодійний фонд «Істинна Освіта» (вул. Панаса Мирного, буд. 6, м. Київ, 01011; ідентифікаційний код 39238648) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Джі Ві Груп Менеджмент» (вул. Панаса Мирного, буд. 6, каб. 506, м. Київ, 01011; ідентифікаційний код 43979007) судовий збір - 4 844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 80 коп.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 17.11.2025

Суддя Антон ПУКАС