ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03.11.2025 Справа № 914/1865/25
Господарський суд Львівської області у складі головуючої судді Зоряни Горецької, при секретарі Зоряні Палюх, розглянувши заяву позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у справі
за позовом Громадської організації «Академія для Героїв» ,
до відповідача Фізичної особи підприємця Сушка Юрія Андрійовича,
про стягнення безпідставно збережених коштів,
Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.09.2025 позовні вимоги задоволено повністю та призначено судове засідання для вирішення питання про відшкодування судових витрат.

За вх. №4030/25 від 24.09.2025 надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Позивач просить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 57 500,00 грн.

На підтвердження понесення судових витрат надано наступні докази:

- ордер №1376715 від 13.06.2025;

- договір про надання юридичних послуг №1 від 05.07.2024;

- додатковий договір №1/25 від 11.06.2025 до Договору про надання юридичних послуг №1 від 05.07.2024;

- акт про надану правничу допомогу № 07/25 від 02.09.2025;

- акт про надану правничу допомогу №08/25 від 22.09.2025;

- платіжна інструкція №184 від 13.06.2025;

- платіжна інструкція №78 від 02.09.2025;

- платіжна інструкція №94 від 23.09.2025.

Сторони явку уповноважених представників в судове засідання 03.11.2025 не забезпечили, хоча належним чином повідомлені про вирішення питання відшкодування витрат позивача на правову допомогу. Відповідач на заперечив проти стягнення витрат в заявленому розмірі.

Суд враховуючи викладене, вважає подану заяву про відшкодування витрат на правову допомогу позивача підставною, виходячи з наступного.

22.09.2025 року Господарським судом Львівської області у вищевказаній справі було ухвалено рішення, яким позов ГО «Академія для Героїв» до ФОП Сушка Ю. А. було задоволено повністю.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Статтею 16 Господарського кодексу України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, яка здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до практики суду заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 40 рішення суду ЄСПЛ від 01 лютого 2018 року у справі "Радченко проти України").

Пунктом 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є принципом господарського судочинства, а статті 123, 129 Господарського процесуального кодексу України - нормами процесуального права, які регламентують види судових витрат, розподіл судових витрат та визначають оптимальний порядок застосування.

При цьому, суд зазначає, що приписи статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України є універсальними у правовідносинах при розподілі витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги адвоката, за результатами розгляду справи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 березня 2024 року у справі № 905/1840/21).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до статті 131 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (частина 2 статті 16 Господарського процесуального кодексу України).

Відносини адвоката та клієнта врегульовує договір про надання правової допомоги - домовленість, умови якого визначають зміст очікуваних від адвоката послуг, їх вартість, порядок оплати тощо (пункт 4 частина 1 стаття 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Згідно з частини 1 статті 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в пункті 4 частини 1 статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, згідно з яким договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Відповідно до статті 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно зі статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом із тим, процесуальні норми кожного із кодексів (ГПК, ЦПК, КАС) України визначають критерії, які слід застосовувати суду при визначенні розміру відшкодування стороні понесених нею витрат на правничу допомогу за наслідками судового вирішення спору.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Правило частини 1 статті 124 та частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасника справи у першій заяві по суті спору (позовна заява та відзив на позов) подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Водночас згідно частини 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України, попередній розрахунок розміру судових витрат, в тому числі, на професійну правничу допомогу, не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Судом встановлено, що при поданні відзиву на позовну заяву відповідач 2 зазначив попередній розмір витрат на правову допомогу з конкретизацією вартості кожної наданої послуги.

Клопотання про стягнення судових витрат подано в межах строку, встановленого частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

- 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

- 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правову допомогу повністю або частково - керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.

Аналогічний правовий висновок викладена у постанові Верховного Суду у справі №910/9714/22 від 02 лютого 2024 року.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання критеріїв визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу (статті 126, 129 Господарського процесуального кодексу України), дає підстави дійти висновку, що вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу по суті (розміру суми витрат, які підлягають відшкодуванню) є обов`язком суду, зокрема, шляхом надання оцінки доказам поданим стороною із застосуванням критеріїв визначених у статті 126 та частинах п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Такий обов`язок у кожному конкретному випадку реалізовується на засадах змагальності та рівності сторін, шляхом надання сторонам можливості надати свої міркування/заперечення. За наслідками оцінки обставин справи і наведених учасниками справи щодо цього питання обґрунтувань та дослідження поданих стороною доказів за правилами статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд і ухвалює рішення в цій частині.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19 зазначила, зокрема, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені; відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вказане узгоджується з висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Виходячи із системного аналізу законодавства, надання адвокатом правової допомоги та факт оплати таких послуг може підтверджуватися різними доказами, зокрема, наступними: договір про надання правової допомоги; розрахунок наданих послуг; детальний опис виконаних доручень клієнта; акт прийому-передачі виконаних робіт; платіжні доручення, квитанції або касові чеки на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом; інші документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги.

Саме наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для відшкодування таких витрат.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26 лютого 2015 року, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10 грудня 2009 року, пункт 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12 жовтня 2006 року, пункт 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30 березня 2004 року заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Правнича допомога у цій справі надана позивачу на підставі Договору про надання юридичних послуг №1 від 05.07.2024 року (далі Договір про надання юридичних послуг).

Згідно з п.п. 1.2.6 Договору про надання юридичних послуг послуги, що надаються на підставі цього Договору можуть полягати у представництві прав та інтересів Замовника у судах всіх інстанцій під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, фізичними особами- підприємцями.

Відповідно до п. 1.3. Договору про надання юридичних послуг чіткий перелік та обсяг Послуг, а також строк надання кожної Послуги узгоджується Сторонами у замовленні.

Згідно з п. 1 Додаткового договору №1/25 від 11.06.2025 (надалі Додатковий договір) до Договору про надання юридичних послуг №1 від 05.07.2024 року Сторони вирішили продовжити строк Договору про надання юридичних послуг до 31.12.2025 включно.

Згідно з п.2 Додаткового договору Замовник надає, а Виконавець приймає замовлення на надання правничої допомоги Замовнику щодо стягнення в судовому порядку коштів із ФОП Сушка Юрія Андрійовича. Правнича допомога може полягати в збиранні та поданні до суду доказів, наданні консультацій Замовнику, підготовці та поданні до суду процесуальних документів ( в т.ч. позовної заяви, відповіді на відзив, заяви про забезпечення позову, письмових пояснень тощо, апеляційної та касаційної скарг, відзивів на скарги), участі та представництві Замовника в судових засіданнях тощо.

Відповідно до п. 3 Додаткового договору Сторони погодили, що розмір гонорару Виконавця за надання правничої допомоги Замовнику у наведеній в п. 2 цього Додаткового договору справі становить: фіксований гонорар за представництво прав та законних інтересів Замовника в суді першої інстанції становить 50 000,00 грн та додатково 2500,00 грн - гонорар за участь та представництво прав Замовника в одному судовому засіданні (незалежно від тривалості судового засідання)/

Згідно з п. 3.1.Гонорар за надання правничої допомоги в суді першої інстанції сплачується в безготівковій формі в наступному порядку: частина гонорару в розмірі 25 000,00 грн сплачується Замовником у строк не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з дня укладення цього Додаткового договору; 25 000,00 грн сплачується Замовником у строк не пізніше 5 робочих днів з дня постановлення судом рішення у справі, що зазначена в п. 2 цього Додаткового договору; крім того, за підсумком кожного календарного місяця Виконавець виставляє Замовнику рахунок за участь та представництво прав Замовника в судових засіданнях у відповідному місяці, що підлягає оплаті Замовником протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунку.

Відповідно до п. 1 Акту про надану правничу допомогу № 07/25 від 02.09.2025 (надалі Акт № 07/25) до Договору про надання юридичних послуг №1 від 05.07.2024 Виконавець надав, а Замовник прийняв у липні-серпні 2025 року такі послуги:

- представництво інтересів Клієнта та участь в судовому засіданні у справі 914/1865/25

у Господарському суді Львівської області 21.07.2025 на суму 2 500,00 грн;

- представництво інтересів Клієнта та участь в судовому засіданні у справі 914/1865/25 у Господарському суді Львівської області 18.08.2025 на суму 2 500,00 грн. Загальна вартість наданих послуг без ПДВ становить 5 000,00 грн.

Відповідно до п. 1 Акту про надану правничу допомогу № 08/25 від 22.09.2025 (надалі Акт № 08/25) до Договору про надання юридичних послуг №1 від 05.07.2024 Виконавець надав, а Замовник прийняв у вересні 2025 року такі послуги: представництво інтересів Клієнта та участь в судовому засіданні у справі 914/1865/25 у Господарському суді Львівської області 22.09.2025 на суму 2 500,00 грн; надання правничої допомоги у суді першої інстанції у справі № 914/1865/25 на суму 25 000,00 грн. Загальна вартість наданих послуг без ПДВ становить 27 500,00 грн.

Тобто, загальний розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених позивачем у суді першої інстанції у справі № 914/1865/25 становить 57 500,00 грн.

Відповідно до платіжних інструкцій № 184 від 13.06.2025 на суму 25 000,00 грн; №78 від 02.09.2025 року на суму 5 000,00 грн; №94 від 23.09.2025 року на суму 27 500,00 грн ГО «Академія для Героїв» було оплачені надані юридичні послуги в повному обсязі.

В межах цієї справи адвокатом Бойко В.В. було надано правничу допомогу у таких формах:

- ознайомлення з документами Клієнта та підготовка заяви про забезпечення позову;

- збір доказів, ознайомлення із судовою практикою у схожих правовідносинах, обрання ефективного та належного способу захисту;

- підготовка та подача позовної заяви;

- представництво прав та законних інтересів Клієнта у судових засіданнях 21.07.2025, 18.08.2025, 22.09.2025.

Суд вважаємо, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката Вікторії Бойко є співмірним із ціною позову, (оскільки становить приблизно 1,5 % від ціни позову та стягнутої судом на користь позивача суми), складністю справи та наданими адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг (в тому числі із врахуванням розрахунків виконаних робіт та використаних виконавцем матеріалів за умов неподання відповідачем таких документів), обсягом наданих адвокатом послуг.

Стягненню з відповідача на корить позивача підлягають судові витрати в розмірі 57 500,00 грн.

Керуючись, ст. ст. 126, 129, 244, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву про відшкодування судових витрат вх. №4030/25 від 24.09.2025 задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця Сушка Юрія Андрійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Громадської організації «АКАДЕМІЯ ДЛЯ ГЕРОЇВ» (70005, м. Львів, пл. Петрушевича Є., буд. 3, ) витрати за надану правничу допомогу у справі № 914/1865/25 у розмірі 57 500,00 грн.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257ГПК України.

Суддя Горецька З.В.