ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2025 р. Справа №6/95-8/165(914/2513/25)

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення сторін

апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 01.10.2025 (вх. №01-05/2872/25 від 02.10.2025)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.09.2025 (суддя Морозюк А.Я.)

у справі №6/95-8/165 (914/2513/25)

за позовом: ОСОБА_1 , м. Львів

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Пасавтопром», м. Львів

про: стягнення 19 821 грн. 75 коп.

у межах справи № 6/95-8/165

за заявою: Державної інноваційної фінансово-кредитної установи, м. Київ

про: банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Пасавтопром» (ідентифікаційний код 05808787)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.09.2025 у справі №6/95-8/165 (914/2513/25) позовну заяву ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Пасавтопром» про стягнення 19 821 грн. 75 коп. повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.09.2025 у справі №6/95-8/165 (914/2513/25) та прийняти нове рішення, яким стягнути з ВАТ «Пасавтопром» недоплачену заборговану заробітну плату за період з 01.04.2008 01.12.2008 в розмірі 1837,90 грн. і інфляційні нарахування за період 01.04.2008 по 01.05.2021 в сумі 17983,85 грн., всього 19821,75 грн. Судові витрати покласти на боржника.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2025 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.10.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі №6/95-8/165 (914/2513/25) залишено без руху

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.10.2025, після усунення недоліків апеляційної скарги, ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 15.09.2025 у справі №6/95-8/165 (914/2513/25), відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд справи до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.273 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, з огляду на таке:

Розгляд справи в суді першої інстанції. Короткий зміст оскарженої ухвали.

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа №6/95-8/165 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Пасавтопром».

15.08.2025 до Господарського суду Львівської області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Пасавтопром» недоплаченої заборгованої заробітної плати за період з 04.11.2008 в розмірі 19821,75 грн.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, під час розподілу позовної заяви визначено єдиний унікальний номер судової справи №6/95-8/165(914/2513/25), головуючим суддею визначено суддю Морозюка А.Я., в провадженні якого перебуває справа №6/95-8/165 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Пасавтопром», що розглядається у складі колегії суддів: Морозюка А.Я.(головуючий суддя), Чорній Л.З., Цікала А.І.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.08.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу 10 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Зокрема, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначено такі недоліки:

- до позовної заяви не додано обґрунтованого розрахунку суми, яку позивач просить стягнути в розмірі 19 821 грн. 75 коп.;

- до позовної заяви не додано доказів, що ВАТ «Пасавтопром» є правонаступником ВАТ «Львівський автобусний завод» і що тому заборгованість по заробітній платі в сумі 19 821,75 грн. підлягає стягненню з ВАТ «Пасавтопром»;

- у позовній заяві не зазначено, які докази не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), та які оригінали документи, копії яких додано до заяви, є в наявності у позивача або іншої особи;

- позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

- позивач не підтвердив, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

08.09.2025 позивач подав на адресу суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі від 20.08.2025.

15.09.2025 місцевий господарський суд постановив ухвалу про повернення позовної заяви, у якій навів таке обґрунтування:

- позивач ухвалу в частині надання суду обґрунтованого розрахунку суми, яку просить стягнути в розмірі 19 821 грн. 75 коп. не виконав, обґрунтованого розрахунку не надав;

- у заяві про усунення недоліків позивач вказав, що обґрунтовано розрахунок суми до стягнення в розмірі 19 821,75 грн. в додатках №3 арк. 9 («Порівняльна величина до виплати заборгованості заробітної плати»), №4 арк. 1-4 («Розрахунок компенсації за затримку виплати недоплаченої суми 1837,90 за період з 01.01.2008 по теперішній час»);

- позивач не надав доказів, що ВАТ «Пасавтопром» є правонаступником ВАТ «Львівський автобусний завод» і що тому заборгованість по заробітній платі в сумі 19 821,75 грн. підлягає стягненню з ВАТ «Пасавтопром»;

- позивач не виконав ухвалу суду в частині зазначення які докази не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), та які оригінали документів, копії яких додано до заяви, є в наявності у позивача або іншої особи, а також що позовна заява не містить вказівки на те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- враховуючи те, що позивач не усунув недоліків, про які зазначено в ухвалі від 20.08.2025, позовна заява підлягає поверненню.

Узагальнені доводи апелянта.

Вимоги апеляційної скарги позивача обґрунтовано такими доводами:

- суд здійснив вибіркове судове розслідування при порушенні ст.ст.43 п.2, 45, п.4, те, що ВАТ «Пасавтопром», є правонаступником ВАТ «Львівський автобусний завод», підтверджено ліквідатором арбітражним керуючим Козієм В.Ю. у відзиві 02-28/215 від 24.07.2023 на сторінці 1, абзац останній, і ст.ст. 2 п.3, 76-79 оцінювання доказів, - ГПК України;

- судом не розглянуто наданих доказів фальсифікації, підробки розрахункових листків (дод.№1, арк 3-6) і звітів про виплату (дод.№1, арк.1, 2) наданих представником власника ВАТ «Львівський автобусний завод»;

- судом не взято до розгляду докази (дод.№3, арк.1-8), які відповідають ст.ст.76 79 ГПК України, що підтверджено листом ГУ ПФУ (дод.№5, арк.1,2);

- судом не взято до уваги рішення Господарського суду Дніпропетровської обл. (дод.№8, арк 1-6), в якому на стор.5 абз.8 засвідчено, не ТзОВ ЛАЗ», а ВАТ «Львівський автобусний завод» і його правонаступник ВАТ «Пасавтопром» відповідальний за заборговану зар.плату за 04-11.2008.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті четвертої Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст.171 ГПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Як встановлено апеляційним судом з матеріалів справи №6/95-8/165(914/2513/25) ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до ВАТ «Пасавтопром» про стягнення заборгованості зі сплати заробітної плати.

У прохальній частині позовної заяви позивач просив:

- взяти до розгляду, визнати заявлену вимогу до ВАТ «Пасавтопром» та стягнути з нього на користь позивача недоплачену заборговану заробітну плату в сумі 19821,75 грн.;

- відповідно до ст.ст.91-107 ГПК України провести експертну оцінку доказів представника власника ВАТ «ЛАЗ» (дод.№2.ю арк.3-5);

- витрати по справі покласти на ВАТ «Пасавтопром» згідно зі ст.5 Закону України «Про судовий збір» (позивач є інвалідом 2 групи).

Вимоги до форми та змісту позовної заяви визначено у статті 162 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд першої інстанції, оцінивши подану позовну заяву на предмет додержання вимог ст.162 ГПК України, встановив ряд недоліків та постановив ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідно до ч.4 ст.174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

У зв`язку з тим, що за висновком місцевого господарського суду, позивач не у повному обсязі усунув недоліки позовної заяви, суд постановив оскаржувану ухвалу про повернення позовної заяви.

Зокрема, відповідно до п.3 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Проте, у позовній заяві зазначено, що ціна позову в розмірі 19 821,75 грн. є попередньою, у додатку №4, у якому наведено розрахунок інфляційного збільшення, зазначено що очікувана заборгованість становить 24 380,25 грн.

В заяві про усунення недоліків позивач вказав, що обґрунтовано розрахунок суми до стягнення в розмірі 19 821,75 в додатках №3 арк.9 («Порівняльна величина до виплати заборгованості заробітної плати»), №4 арк. 1-4 («Розрахунок компенсації за затримку виплати недоплаченої суми 1837,90 за період з 01.01.2008 по теперішній час»).

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції не взяв до розгляду докази (дод.№3, арк.1-8), які відповідають ст.ст.76 79 ГПК України, що підтверджено листом ГУ ПФУ (дод.№5, арк.1,2).

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що вказані додатки: додаток №3 «форма ОК-5 від ГУ ПФУ і розрахункові листки від прокуратури 8 арк, арк.9 порівняльна величина заробітної плати 1 арк.», та додаток 5 «лист ГУ ПФУ у Львівській області з підтверджуючими велич.зар.плат. на 2 арк.» є доказами, які позивач має обов`язок додати до позову на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу позову.

Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції, зазначені додатки не є відповідним обґрунтованим розрахунком суми, яку позивач просить стягнути з відповідача, в розумінні п.3 ч.3 ст.162 ГПК України.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

В позовній заяві зазначено, що ВАТ «Пасавтопром» є правонаступником ВАТ «Львівський автобусний завод», яке мало заборгованість перед позивачем, і зазначає, що ця обставина підтверджується у відзиві арбітражного керуючого Козія В.Ю., в статуті ВАТ «Львівський автобусний завод», проте таких доказів до позовної заяви не додано, а також не надано на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Відзив арбітражного керуючого Козія В.Ю. №02-28/215 від 24.07.2023 на заяву ОСОБА_1 додано до апеляційної скарги, однак такого не було додано до позовної заяви.

Отже, позивач не надав доказів, що ВАТ «Пасавтопром» є правонаступником ВАТ «Львівський автобусний завод» і що тому заборгованість по заробітній платі в сумі 19 821,75 грн. підлягає стягненню з ВАТ «Пасавтопром».

В оскарженій ухвалі суд першої інстанції врахував, що позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, що свідчить про недотримання вимоги, передбаченої у п.9 ч.3 ст.162 ГПК України.

У цьому випадку позивач звільнений від сплати судового збору, про що зазначено у позовній заяві, а також звертається до суду самостійно, без залучення професійної правової допомоги, проте вказане не звільняє позивача від подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, адже до відповідно до ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить провести експертну оцінку доказів, а також просить витрати у справі покласти на ВАТ «Пасавтопром», що свідчить про те, що позивач очікує понести витрати, пов`язані щ проведенням експертизи та вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи (оплата поштових послуг за надсилання відповідачу копій документів у справі тощо).

В оскаржуваній ухвалі також зазначено, що позивач не виконав ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху в частині:

зазначення, які докази не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), та які оригінали документів, копії яких додано до заяви, є в наявності у позивача або іншої особи;

в частині зазначення, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в передостанньому абзаці аркуша 1 позовної заяви зазначено, що позивач не подав іншого позову до цього самого відповідача з тих самих підстав. Окрім того, на додатках до позовної заяви, поряд із засвідчувальним написом на копіях, позивач зробив рукописне зазначення про те, в яких осіб знаходяться оригінали цих доказів. Також на першому аркуші позовної заяви зазначено, що додаткові підтвердження достовірності величин зар.плат. в формі ОК-5 і в листі ГУ ПФУ Львів.обл. ГУ ПФУ надасть по вимозі господарського суду.

Таким чином, позовна заява відповідала вимогам п.8 та п.10 ч.3 ст.162 ГПК України, відповідно до яких позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, а також підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з цим, помилкове зазначення суду першої інстанції щодо недотримання позивачем пунктів 8-10 ч.3 ст.162 ГПК України не призвело до неправильного застосування ч.4 ст.174 ГПК України, адже позивач не усунув недоліки позовної заяви в частині п.3 ч.3 ст.162 ГПК України (неподання обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються), в частині п.5 ч.3 ст.162 ГПК України (не подання доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги) та в частині п.9 ч.3 ст.162 ГПК України (попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.2 ст.277 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, не може бути скасоване правильне судове рішення з одних лише формальних міркувань.

Слід наголосити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ч.8 ст.174 ГПК України).

Відтак позивач вправі повторно звернутись до суду з позовної заявою з урахуванням вимог статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 275 ГПК України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст.276 ГПК України).

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали місцевого господарського суду про повернення позовної заяви без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 від 01.10.2025 (вх. №01-05/2872/25 від 02.10.2025) відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 15.09.2025 у справі №6/95-8/165 (914/2513/25) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.