ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.11.2025м. ДніпроСправа № 904/4533/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамейд Груп" (01001, м. Київ, пл. Спортивна, буд. 1А; ідентифікаційний код 43761808)

до Фізичної особи - підприємця Сарієвої Ганни Михайлівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення 112 700 грн. 00 коп.

Суддя Загинайко Т.В.

Без участі представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2025 задоволено частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамейд Груп" (вх.№46288/25 від 22.10.2025) про закриття провадження у справі, закрито провадження у справі №904/4533/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамейд Груп" (01001, м. Київ, пл. Спортивна, буд. 1А; ідентифікаційний код 43761808) до Фізичної особи - підприємця Сарієвої Ганни Михайлівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення 112 700 грн. 00 коп., задоволено частково клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамейд Груп" щодо стягнення з Фізичної особи - підприємця Сарієвої Ганни Михайлівни 18 000 грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу та стягнуто з Фізичної особи - підприємця Сарієвої Ганни Михайлівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамейд Груп" (01001, м. Київ, пл. Спортивна, буд. 1А; ідентифікаційний код 43761808) 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

В подальшому на виконання вказаної ухвали Господарським судом Дніпропетровської області видано відповідний наказ про примусове виконання від 29.10.2025.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамейд Груп" у клопотанні (вх.№47152/25 від 28.10.2025) про стягнення судових витрат просить винести додаткове рішення, яким стягнути з Фізичної особи-підприємця Сарієвої Ганни Михайлівни (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамейд Груп" ( ідентифікаційний код 43761808) судовий збір у розмірі 2 422 грн 00 коп. та зазначає про те, що: - оскільки відповідачка сплатила спірну суму після звернення позивача з відповідним позовом до суду, то очевидно, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідачки; - судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422 грн 00 коп. слід покласти на відповідачку; - при винесенні ухвали про закриття провадження у справі суд не стягував з відповідачки суму судового збору, тому з цього питання необхідно винести додаткове рішення.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамейд Груп" про стягнення судових витрат суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається, судом в ухвалі від 27.10.2025 про закриття провадження у справі вирішено питання щодо судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду.

Так, у вказаній ухвалі судом зазначено наступне:

"Щодо судового збору

У відповідності до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як вбачається, платіжною інструкцією від 26.08.2025 №16032 кредитового переказу коштів позивачем за подання до господарського суду позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

У заяві позивач просить стягнути з відповідача, зокрема, судовий збір у розмірі 2 422 грн., посилаючись, зокрема, на пункт 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що за приписами частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Однак, закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення по суті, у зв`язку з чим і результат вирішення спору відсутній.

При цьому, пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Правовий аналіз вказаних вище правових норм дає підстави для висновку про те, що при вирішенні питання щодо розподілу/повернення судового збору при закритті провадження у справі процесуальний припис частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України не може бути застосовано, оскільки результат вирішення спору, що знаходився на розгляді господарського суду відсутній. У такому випадку застосуванню підлягає норма матеріального права, а саме пункт 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №904/9628/17.

Враховуючи викладене, на користь позивача за його клопотанням підлягає поверненню з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

На час постановлення цієї ухвали відповідне клопотання від позивача не надходило".

Отже, з викладеного вбачається, що відповідно до частини 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України судом в ухвалі про закриття провадження у справі було також вирішено питання про розподіл між сторонами витрат на правову допомогу та повернення судового збору з бюджету.

При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамейд Груп" у клопотанні (вх.№47152/25 від 28.10.2025) про стягнення судових витрат просить: винести додаткове рішення, яким стягнути з Фізичної особи-підприємця Сарієвої Ганни Михайлівни (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамейд Груп" ( ідентифікаційний код 43761808) судовий збір у розмірі 2 422 грн 00 коп. та зазначає, зокрема, про те, що при винесенні ухвали про закриття провадження у справі суд не стягував з відповідачки суму судового збору, тому з цього питання необхідно винести додаткове рішення, тобто розглянути питання, яке вже вирішено судом.

Суд звертає увагу позивача, що за змістом частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.05.2018 у справі № 910/1873/17).

Відповідно до пункту 11 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією із основних засад господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Пунктом 1 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, а саме: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, попри те, що судом в ухвалі від 27.10.2025 про закриття провадження у справі вже вирішено питання про повернення судового збору з бюджету, позивач повторно заявляє клопотання про стягнення судового збору з відповідача. Відповідно до частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи викладене, подане Товариством з обмеженою відповідальністю "Діамейд Груп" клопотання про стягнення судових витрат залишається судом без розгляду.

Керуючись статтями 43, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамейд Груп" (вх.№47152/25 від 28.10.2025) про стягнення судових витрат - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 06.11.2025.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.В. Загинайко