ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року

м. Київ

cправа № 907/1086/24

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Погребняка В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Сулім А.В.,

за участю представників сторін:

ТОВ «Лідертрансбуд Україна» - Скічка І.В.,

ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» - Юхно І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна»

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.06.2025 (дата постанови з урахуванням ухвали Західного апеляційного господарського суду про виправлення описки від 14.07.2025)

у справі № 907/1086/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент»

про банкрутство.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна» (далі - ТОВ «Лідертрансбуд Україна», кредитор) звернулося до Господарського суду Закарпатської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» (далі - ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент», боржник) у зв`язку з наявністю непогашеної заборгованості перед кредитором в розмірі 8 461 669,72 грн, яка за позицією кредитора виникла у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором оренди № 01/05-24-01 від 01.05.2024, договорами поставки № 01/05/24 від 01.05.2024, №11/03-2024 від 11.03.2024, № 1/12-2023 від 01.12.2023.

За твердженням кредитора, боржником з урахуванням здійсненої покупцем часткової оплати товару на загальну суму 9 210 000,00 грн, заборгованість боржника за цим договором поставки складає 3 367 967,14 грн, вимоги про визнання якої заявлені ініціюючим кредитором.

Заперечуючи кредиторські вимоги, Боржник зазначив, що між сторонами існує спір щодо умов за договорами поставки, зокрема, поставки продукції були повністю оплачені; транспортні послуги не входили до предмету договорів поставки і вже були враховані у вартості товару; у видаткових накладних наявні помилки, зокрема посилання на інші договори; договір поставки №1/12-2023 містить умови 100% передплати, що виключає наявність заборгованості; визнання боргу на підставі акту звірки без первинних документів не є достатнім доказом; існує спір про право, який перешкоджає відкриттю провадження у справі про банкрутств.

Фактичні обставини справи

01.05.2024 між ТОВ «Лідертрансбуд Україна» як орендодавцем та ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» як орендарем укладено договір оренди №01/05-24-01, предметом якого є надання орендодавцем в платне користування орендарю у користування спеціальної техніки та обладнання.

Відповідно до п. 2.1. договору оренди, строк користування транспортними засобами визначається в додатках до цього договору та починає свій перебіг з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі транспортних засобів.

Згідно з актом приймання-передачі від 09.05.2024 орендодавцем передано спеціальну техніку та обладнання у повній комплектності, технічному стані та без пошкоджень, а саме: екскаватор ATLAS 1404M, 2002 р.в. та вантажний спеціальний автокран більше 20 т-с, КРАЗ, 65053 КС 55712, 2007 р.в.

Плата за користування транспортними засобами за цим договором нараховується та сплачується на момент закінчення строку дії договору та повернення техніки орендодавцю (п. 3.1. договору оренди в редакції п. 2 додаткової угоди №1 від 01.06.2024).

Крім того, положеннями п. 3.4. договору оренди визначено, що плата за подачу транспортних засобів та обладнання визначається за домовленістю сторін та встановлюється у рахунках орендодавця.

01.10.2024 сторонами складено та підписано акт приймання-передачі згідно якого, орендар повернув орендодавцю спеціальну техніку та обладнання у повній комплектності, технічному стані та без пошкоджень, а саме: екскаватор ATLAS 1404M, 2002 р.в. та вантажний спеціальний автокран більше 20 т-с, КРАЗ, 65053 КС 55712, 2007 р.в.

Оскілки орендар не виконував свої обов`язки згідно договору, тому за даними орендодавця, він заборгував йому суму 1 738 475,00 грн за період з 09.05.2024 по 01.10.2024, вимоги про визнання якої заявлені ініціюючим кредитором у даній справі.

На підтвердження означеної суми заборгованості з орендної плати та послуг транспортування спецтехніки суду надано акти надання послуг № 839 від 09.05.2024, №840 від 10.05.2024, №838 від 11.05.2024, №1032 від 12.05.2024, №1033 від 13.05.2024, №1034 від 14.05.2024, №1023 від 16.05.2024, №1031 від 16.05.2024, №1035 від 17.05.2024, №841 від 18.05.2024, №842 від 19.05.2024, №923 від 20.05.2024, №924 від 21.05.2024, №925 від 22.05.2024, №843 від 23.05.2024, №926 від 24.05.2024, №927 від 25.05.2024, №928 від 26.05.2024, №542 від 01.10.2024, №1307 від 01.10.2024, №1731 від 01.10.2024, які підписані сторонами договору оренди без заперечень та згідно з якими вартість послуг з оренди транспортних засобів та послуг з їх транспортування становить 1738475,00 грн.

Окрім того, 01.05.2024 між ТОВ «Лідертрансбуд Україна» як постачальником та ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» як покупцем, укладено договір поставки №01/05/24, за умовами п. 1.1. якого, постачальник зобов`язався проводити поставку (продаж) товару окремими партіями.

Згідно з п. 1.2. договору поставки №01/05/24 асортимент, найменування, кількість, ціна та загальна вартість товару зазначаються у бухгалтерських документах постачальника: рахунку-фактурі, видаткових накладних.

На виконання умов укладеного договору поставки, постачальником згідно з видатковими накладними №951 від 03.05.2024, №950 від 06.05.2024, №954 від 13.05.2024, №972 від 22.05.2024, №973 від 22.05.2024, №974 від 31.05.2024, №976 від 31.05.2024, №977 від 31.05.2024, №970 від 20.05.2024, №952 від 03.06.2024, №975 від 06.06.2024, №1255 від 01.07.2024, №1260 від 04.07.2024, №533 від 17.07.2024 №541 від 16.08.2024, №543 від 28.08.2024, №600 від 26.09.2024 передано, а покупцем прийнято зазначений в накладних товар на загальну суму 1 506 286,76 грн.

У зв`язку із частковою оплатою товару, боржник в підсумку не сплатив суму 1280 482,16 грн, вимоги про визнання якої заявлені ініціюючим кредитором у даній справі.

11.03.2024 між ТОВ «Лідертрансбуд Україна» як постачальником та ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» як покупцем було укладено договір поставки №11/03-2024, за умовами п. 1.1. якого, постачальник зобов`язався передати (поставити) покупцеві продукцію, а покупець прийняти її і оплатити.

Згідно з п. 1.2. договору поставки №11/03-2024 номенклатура, асортимент, загальна кількість продукції, ціна за одиницю передбачаються у специфікації (додаток №1 до договору) та видаткових накладних.

Поставку продукції сторони погоджують у графіку поставки продукції (додаток №2 до договору). Видаткова накладна має значення гарантійного листа і є невід`ємною частиною договору.

Згідно специфікацією (додаток №1 до договору поставки) погоджено асортимент, загальну кількість, ціну продукції та визначено її загальну вартість (з ПДВ) в розмірі 26 663 448,02 грн.

Крім того в п. 3 цієї специфікації, погоджено вартість послуг з доставки продукції в розмірі 1 225 000 грн (з ПДВ).

Згідно з новою редакцією специфікації (додаток №3 до договору поставки), сторонами змінено асортимент, загальну кількість, ціну та визначено її загальну вартість товару (з ПДВ) у сумі 32 232 150,42 грн.

Крім того в п. 2 цієї специфікації змінено вартість послуг з доставки продукції в розмірі 2 963 400 грн (з ПДВ), а в п. 3 зазначено загальну вартість продукції в сумі 35 195 550,42 грн (з ПДВ).

Порядок оплати вартості продукції визначено у п. 4 специфікації додаток №3, за яким покупець здійснює перший авансовий платіж у розмірі 5 577 689,60 грн на розрахунковий рахунок постачальника впродовж 3-х календарних днів з моменту підписання договору; другий, третій, четвертий та п`ятий платежі в розмірі по 7 000 000,00 грн кожен, покупець здійснює у строки: до 25.03.2024, 29.03.2024, 04.04.2024 та 10.04.2024 відповідно, а останній платіж у сумі 1 617 860,82 грн у до 30.09.2024.

На виконання умов укладеного договору поставки №11/03-2024, постачальником згідно з видатковими накладними №586 від 15.05.2024, №587 від 23.05.2024, №588 від 31.05.2024, №589 від 01.06.2024, №561 від 01.07.2024, №563 від 01.07.2024, №1059 від 01.07.2024, №1455 від 01.07.2024 передано, а покупцем прийнято зазначену у накладних продукцію на суму 32 232 150,42 грн (з ПДВ) та відповідно до актів надання послуг №601 від 01.07.2024 та №1077 від 01.07.2024 надано транспортні послуги з доставки продукції в розмірі 2 963 400 грн.

За твердженням кредитора, боржник не в повній мірі виконав зобов`язання з оплати вартості переданої йому продукції та вартості транспортних послуг з її доставки, у зв`язку з чим, з врахуванням здійсненої покупцем часткової оплати на загальну суму 33 120 805,00 грн, заборгованість залишилася не погашеною у сумі 2 074 745,42 грн, вимоги про визнання якої заявлені ініціюючим кредитором у даній справі.

01.12.2023 між ТОВ «Лідертрансбуд Україна», як постачальником та ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» як покупцем, укладено договір поставки № 1/12-2023, за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язувався поставити покупцю будівельні матеріали, а саме: товарний бетон, гарцовку, розчин цементний, розчин кладочний, керамзитобетон, пісок, цемент, щебінь, інші будівельні матеріали та устаткування, а покупець його прийняти та оплатити.

У додатку № 1 від 01.12.2023 до договору поставкисторонами погоджено асортимент будівельних матеріалів, що підлягає поставці за даним Договором.

Згідно з п. 2.1. договору поставки, загальна ціна товару, що буде поставлятися не обмежується та дорівнює сумарній вартості фактично поставленого товару з ПДВ.

Розрахунок за товар здійснюється покупцем у безготівковій формі, шляхом передоплати у розмірі 100% вартості партії товару на підставі рахунку-фактури (п.п. 2.4., 2.7. договору).

На виконання умов укладеного договору поставки №1/12-2023, постачальником згідно з видатковими накладними №430 від 03.02.2024, №450 від 05.01.2024, №451 від 05.01.2024, №421 від 08.01.2024, №453 від 10.01.2024, №423 від 26.01.2024, №424 від 30.01.2024, №425 від 31.01.2024, №427 від 31.01.2024, №429 від 01.02.2024, №432 від 06.02.2024, №431 від 07.02.2024, №433 від 07.02.2024, №434 від 08.02.2024, №436 від 09.02.2024, №437 від 09.02.2024, №472 від 12.02.2024, №999 від 12.02.2024, №473 від 15.02.2024, №467 від 17.02.2024, №468 від 18.02.2024, №471 від 18.02.2024, №475 від 19.02.2024, №1000 від 19.02.2024, №474 від 20.02.2024, №479 від 21.02.2024, №477 від 23.02.2024, №1001 від 23.02.2024, №476 від 24.02.2024, №440 від 26.02.2024, №441 від 27.02.2024, №1002 від 27.02.2024, №442 від 28.02.2024, №444 від 29.02.2024, №445 від 01.03.2024, №446 від 02.03.2024, №448 від 04.03.2024, №447 від 05.03.2024, №452 від 05.03.2024, №449 від 07.03.2024, №1008 від 14.03.2024, №575 від 16.03.2024, №576 від 18.03.2024, №577 від 19.03.2024, №1009 від 20.03.2024, №584 від 27.03.2024, №586 від 27.03.2024, №478 від 29.03.2024, №587 від 29.03.2024, №585 від 01.04.2024, №606 від 01.04.2024, №655 від 01.04.2024, №1005 від 01.04.2024, №578 від 02.04.2024, №582 від 02.04.2024, №656 від 02.04.2024, №650 від 03.04.2024, №654 від 03.04.2024, №579 від 04.04.2024, №580 від 04.04.2024, №651 від 04.04.2024, №657 від 04.04.2024, №652 від 05.04.2024, №653 від 06.04.2024, №658 від 08.04.2024, №666 від 08.04.2024, №659 від 09.04.2024, №660 від 10.04.2024, №661 від 11.04.2024, №1006 від 15.04.2024, №1010 від 16.04.2024, №723 від 17.04.2024, №724 від 19.04.2024, №778 від 22.04.2024, №779 від 24.04.2024, №1007 від 24.04.2024, № ЛТУ00002315 від 01.11.2024, №2316 від 01.11.2024 передано, а покупцем прийнято зазначену у накладних продукцію на суму 12553 754,06 грн (з ПДВ) та відповідно до акту надання послуг №2315 від 01.11.2024 надано послуги маніпулятора-навантажувача в розмірі 24 213,08 грн, що підтверджується долученими до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство копіями зазначених видаткових накладних, акту надання послуг, які підписані сторонами та підписи яких скріплено відтисками печаток.

За твердженням кредитора, боржником з урахуванням здійсненої покупцем часткової оплати товару на загальну суму 9 210 000,00 грн, заборгованість боржника за цим договором поставки складає 3 367 967,14 грн, вимоги про визнання якої заявлені ініціюючим кредитором.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20.02.2025 відкрито провадження у справі № 907/1086/24 про банкрутство ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент», визнано грошові вимоги ТОВ «Лідертрансбуд Україна» до ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» у загальному розмірі 8 491 949,72 грн, зокрема: 30 280,00 грн судового збору із задоволенням вказаних вимог в першу чергу, 8 461 669,72 грн заборгованості із задоволенням вказаних вимог в четверту чергу, введено процедуру розпорядження майном боржника - ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент», призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Панченка Р.М., вирішено інші процесуальні питання.

Ухвала суду мотивована тим, що заява кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство відповідає визначеним Кодексом України з процедур банкрутства положенням, а саме, право кредитора на грошову вимогу (в частині) підтверджено та визнано, спір про право між сторонами відсутній, доказів погашення заборгованості перед заявником до дня підготовчого засідання і в підготовчому засіданні.

Щодо доводів боржника про наявність між сторонами спору про право, суд зауважив, що оспорення боржником договорів, якими обґрунтовуються вимоги ініціюючого кредитора, яке здійснене вже після прийняття заяви кредитора та неодноразового відкладення/оголошення перерви в підготовчому засіданні у даній справі за всіма обставинами не підтверджує наявність між сторонами спору про право, а може свідчити про створення боржником «спору заради спору», позаяк до моменту звернення ТОВ «Лідертрансбуд Україна» з даною заявою до суду боржником не вчинялося жодних юридично значимих дій щодо невизнання вимог кредитора та/або оспорення правочинів, на підставі яких такі вимог виникли.

Визначаючись в рамках зазначеного в постанові Верховного Суду від 03.09.2024 у справі №910/16870/23 чотирискладового тесту що є засобом для перевірки необхідних умов для відкриття провадження у справі про банкрутство господарським судом наявності спору, який би мав вирішуватися в порядку позовного провадження, суд врахував, що в тій частині що стосується заявлених до визнання грошових вимог кредитора - ТОВ «Лідертрансбуд Україна» до боржника - ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент», відсутній спір, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» подало апеляційну скаргу.

Західний апеляційний господарський суд постановою від 05.05.2025 (з урахуванням ухвали про виправлення помилки від 14.07.2024) ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 20.05.2025 у справі №907/1086/24 скасував. У цій частині прийняв нове рішення, яким у задоволенні заяви ініціюючого кредитора ТОВ "Лідертрансбуд Україна" про відкриття провадження у справі про банкрутство щодо ТОВ "Будівельна компанія "Атера Девелопмент" відмовив.

З урахуванням заперечень боржника щодо існування боргу як безспірного саме в розумінні і значенні підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, сумнівність чи недостатність доказів ініціюючого кредитора, що поставлені в основу заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, відносну їх недостатність і неточність з огляду на зміст заперечень боржника, апеляційний суд прийшов до висновку про необґрунтованість висновку суду першої інстанції про відсутність спору про право.

Суд дійшов висновку, що встановлення між сторонами спору про право у розумінні частини шостої статті 39 КУзПБ відбувається як шляхом здійснення судом матеріально-правової оцінки обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора до боржника, так і шляхом визначення судом належної процесуальної форми судочинства (з урахуванням строків, процесуальних заходів/дій), застосування якої потребує суд та вимагається за процесуальним законом для дослідження та оцінки обґрунтованості заявлених ініціюючим кредитором вимог до боржника як підстави для відкриття провадження у справі про банкрутство.

Оскільки для дослідження та оцінки судом обґрунтованості таких вимог процесуальний закон вимагає та суд потребує тих процесуальних строків, заходів/дій та, відповідно, форми провадження, що відповідає виключно позовному провадженню, і без їх застосування суд позбавлений можливості дослідити, оцінити та встановити обґрунтованість заявлених ініціюючим кредитором вимог до боржника у справі, виснував про наявність підстав для ствердження про існування між зазначеними учасниками спору про право у розумінні частини шостої статті 39 КУзПБ, що виключає можливість відкриття провадження у справі про банкрутство боржника за відповідною заявою кредитора.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

ТОВ «Лідертрансбуд Україна» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.07.2025, ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 20.02.2025 у справі №907/1086/24 залишити без змін.

Підставою касаційного оскарження зазначено обставини, визначені пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України.

Скаржник вважає оскаржувану постанову незаконною, ухваленою з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без врахування висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, від 30.09.2021 у справі № 922/3928/20, від 20.03.2024 у справі №911/1005/23, від 06.04.2023 у справі №902/650/20, від 16.08.2022 у справі № 910/5335/21, від 15.06.2021 у справі № 904/3074/20, від 24.11.2021 у справі № 910/16246/18, від 20.12.2021 у справі № 911/3185/20, від 22.08.2024 у справі № 910/18969/23, від 03.09.2024 у справі № 910/16870/23, від 31.01.2023 у справі № 908/1339/23, від 07.02.2024 у справі № 910/7699/23, від 18.01.2024 у справі № 918/822/23, від 25.01.2024 у справі № 910/7938/23, від 11.11.2021 у справі № 910/8482/18 (910/4866/21), від 04.08.2021 у справі №185/446/18, від 07.10.2020 у справі № 450/2286/16-ц, від 08.06.2022 у справі № 910/9397/20, від 10.04.2019 у справі № 390/34/17.

У свою чергу, ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 20.02.25 вважає законною, ухваленою з правильним застосування норм матеріального та процесуального права, з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Скаржник вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність спору, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження в частині, що стосується заявлених до визнання грошових вимог кредитора - ТОВ до боржника - ТОВ "Будівельна компанія "Атера Девелопмент", який визначався в рамках зазначеного в постанові Верховного Суду від 03.09.2024 у справі №910/16870/23 чотирискладового тесту перевірки необхідних умов для відкриття провадження у справі про банкрутство.

В додаткових поясненнях до касаційної скарги кредитор звертає увагу суду на вчинення боржником після ухвалення постанови апеляційної інстанції ряду дій, які, на його думку, демонструють комплекс ознак, які можуть відповідати критеріям недобросовісності та зловживання процесуальними правами, сформульованим у правових позиціях Верховного Суду, а саме, зміну боржником місцезнаходження з Закарпатської області до Запорізької області безпосередньо перед ініціюванням нового провадження у справі про банкрутство, створення "справи-двійника" та вибіркове визнання вимог іншого ініціюючого кредитора, оскільки у справі № 907/1086/24 боржник заперечував проти вимог ТОВ "Лідертрансбуд Україна", а у справі №908/1888/25 він утримався від будь-яких заперечень, фактично сприяючи їх визнанню.

Вказана поведінка боржника, за доводами скаржника, створює реальний ризик порушення прав кредитора - ТОВ "Лідертрансбуд Україна" та інших добросовісних учасників процедури у справі № 907/1086/24, унеможливлюючи справедливий розподіл активів і рівний захист інтересів усіх кредиторів.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» заперечує проти вимог і доводів скаржника з підстав, викладених у відзиві на касаційну скаргу, вважає постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.04.2025 законною та обґрунтованою, такою, що прийнята у відповідності до положень матеріального та процесуального права та з урахуванням вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 07.03.2023 у даній справі.

Водночас судом першої інстанції не було належним чином досліджено матеріали справи, справа про банкрутство була відкрита за наявності спору про право.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Предметом спору та розгляду у цій справі стали вимоги кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника та підстави для відкриття цієї справи через їх заперечення боржником внаслідок стверджуваного ним "спору про право" між сторонами, та відсутності належної перевірки обґрунтованості заявлених кредитором грошових вимог.

У зв`язку із цим суд звертається до нормативного регулювання підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство та визначених законом критеріїв, за якими вимоги кредитора відносяться до таких, що свідчать про наявність спору про право, що підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

За змістом положень статей 1, 8, 34, 39 КУзПБ загальними правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є:

- наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого сплив на дату звернення кредитора до суду;

- відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог;

- до підготовчого засідання суду вимоги кредитора (кредиторів) боржником у повному обсязі не задоволені.

Водночас, для відмови у відкритті провадження у справі положення частини шостої статті 39 КУзПБ визначають такі умови:

- вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження;

- вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Колегія суддів враховує сталу та послідовну практику Верховного Суду щодо застосування статті 39 КУзПБ, згідно якої встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Так, Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 16.08.2022 у справі №910/10741/21 сформував правову позицію, яка полягає в тому, що методами встановлення фактів наявності спору про право є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними на предмет наявності на розгляді іншого суду справ за участю боржника і кредитора.

Спір про право може бути виражений як в процесуальній формі - підтверджуватися судовими актами, так і матеріально-правовій формі - підтверджуватися юридичними фактами. Судова палата у названій постанові погодилася із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 02.02.2021 у справі № 922/2503/20, яка полягає в тому, що заперечення боржника щодо вимог заявника у вигляді позову, предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора, який подано до суду до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, беззаперечно свідчить про наявність спору про право, у розумінні положень частини шостої статті 39 КУзПБ.

У справі, що розглядається, судами попередніх інстанцій встановлено, що грошові вимоги ТОВ «Лідертрансбуд Україна» ґрунтуються на договорах поставки № 01/12-2023 від 01.12.2023, №01/05/24 від 01.05.2024, № 11/03-2024 від 11.03.2024 та договорі оренди № 01/05-24-01 від 01.05.2024.

Боржник заперечував факт існування боргу перед заявником у заявленому ним розмірі, посилаючись на сумнівність доказів ініціюючого кредитора, наявність спору про право щодо всіх договорів, якими кредитор обґрунтовує заявлені вимоги, зокрема щодо їх умов, належного виконання, який буде розглядатись та вирішуватись в судовому порядку.

Обставини існування спору про право обґрунтовувались оспоренням боржником дійсності Договору оренди, Договорів поставки № 01/05/24, №11/03-2024 та №1/12-2023 відповідно до поданої 17.02.2025 до Господарського суду міста Києва позовної заяви (справа №910/1872/25), так і заподіяння боржнику кредитором збитків та їх відшкодування в судовому порядку (справа №910/1535/25). Наведені обставини, за позицією боржника, вказують про наявність між сторонами даної справи спору про право, що унеможливлює відкриття провадження у справі про банкрутство.

Стосовно тверджень скаржника про наявність у правовідносинах спору про право, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Законодавство не містить переліку будь-яких критеріїв для висновку про існування спору про право, тому в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування спору (висновок Верховного Суду у постанові від 15.10.2020 у справі №922/1174/20).

Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо (висновок Верховного Суду у постанові від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20).

Задля уникнення зловживання боржником своїми правами і створення спору заради спору, спрямованого на ухилення від відкриття провадження у справі про банкрутство, необхідною умовою оспорення в судовому порядку вимог ініціюючого кредитора є те, що таке оспорення має відбуватись до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство (висновок Верховного Суду у постанові від 10.11.2021 у справі №916/1101/21).

Колегія суддів враховує сталу та послідовну практику Верховного Суду щодо застосування статті 39 КУзПБ, згідно якої встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

При цьому, наявність спору про право, згідно наведених вище правових висновків Верховного Суду, може бути виражена у двох формах:

1) процесуальній (наявності позову, який поданий до ініціювання кредитором справи про банкрутство та предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги цього кредитора);

2) матеріально-правовій (відсутність можливості встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника).

Одним із методів встановлення факту відсутності або наявності спору про право є:

- дослідження господарським судом відзиву боржника, який надається до господарського суду та заявнику до дати проведення підготовчого засідання із зазначенням у відзиві, зокрема заперечень боржника щодо вимог заявника, докази необґрунтованості вимог заявника (за наявності), інші відомості, що мають значення для розгляду справи (частини перша, друга третя статті 36 КУзПБ);

- оцінка обґрунтованості як вимог заявника, так і викладених у відзиві боржника заперечень (частини перша, друга статті 39 цього Кодексу);

- заслуховування пояснень представників і заявника, і боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище (частина друга статті 39 КУзПБ).

Отже, на ініціюючого кредитора покладено обов`язок документально довести наявність грошового зобов`язання боржника перед таким кредитором та зазначити обставини його невиконання, в той час, як боржник наділений правом такі обставини або спростувати, або підтвердити.

Надаючи оцінку аргументам боржника, суд враховує, що заперечення боржника щодо вимог заявника у вигляді позову, предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора беззаперечно свідчить про наявність спору про право в розумінні положень частини шостої статті 39 КУзПБ у випадку, якщо такий позов подано до суду до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Тобто задля уникнення зловживання боржником своїми правами і створення спору заради спору, спрямованого на ухилення від відкриття провадження у справі про банкрутство, необхідною умовою оспорення в судовому порядку вимог ініціюючого кредитора є те, що таке оспорення має відбуватися до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Дослідивши обставини наявності між сторонами спору про право в розрізі позиції боржника щодо вчинення ним активних дій, спрямованих на заперечення грошових вимог кредитора, які не були предметом розгляду в позовному провадженні і щодо яких не було ухвалено судового рішення та/або оспорення боржником вимог кредитора та з`ясування активної позиції останнього до подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, суд першої інстанції встановив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вчинення ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» до подання кредитором заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство активних дій, спрямованих на оспорення боржником вимог кредитора та/або розміру вимог за договором оренди, договорами поставки №01/05/24, №11/03-2024 та №1/12-2023.

З долучених боржником до клопотання від 19.02.2025 роздруківок позовної заяви ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» від 17.02.2025 та роздруківок з веб-сайту «Судова влада України» щодо справ, які перебувають на розгляді в Господарському суді міста Києва № 910/1872/25 та №910/1535/25, суд встановив, що позовні заяви в означених справах боржником подані 17.02.2025, тобто після ініціювання кредитором провадження у даній справі про банкрутство ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент».

Встановлене оспорення боржником договорів, якими обґрунтовуються вимоги ініціюючого кредитора, вже після прийняття заяви кредитора та неодноразового відкладення/оголошення перерви в підготовчому засіданні у даній справі за всіма обставинами, дає підстави для висновку про те, що такі дії та поведінка боржника можуть свідчити про створення боржником «спору заради спору», позаяк до моменту звернення ТОВ «Лідертрансбуд Україна» з даною заявою до суду боржником не вчинялося жодних юридично значимих дій щодо невизнання вимог кредитора та/або оспорення правочинів, на підставі яких такі вимог виникли.

Адже, як встановив суд першої інстанції, між сторонами неодноразово переукладалися договори поставки, ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» здійснювалася часткова оплата за кожним з таких договорів та підписання актів звірки взаємних розрахунків з визнанням наявного стану заборгованості за кожним з договорів окремо, що дає підстави для висновку про наявність суперечливої поведінки у боржника в даній справі.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в цьому випадку між сторонами спору про право відносно заявлених грошових вимог у розумінні положень частини шостої статті 39 КУзПБ, що в свою чергу виключає відмову у відкритті провадження у цій справі за наведеної підстави.

За приписами частини 6 статті 39 КУзПБ господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; заяву подано про порушення справи про банкрутство оптового постачальника електричної енергії.

Зважаючи на вищевикладене, Верховний Суд вважає, що суд першої інстанції, з огляду на встановлену відсутність підстав для застосування частини шостої статті 39 КУзПБ, дійшов правильного висновку про відкриття провадження у цій справі про банкрутство ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент».

Натомість, апеляційний господарський суд вірних висновків суду першої інстанції не спростував, не зазначив про наявність яких саме суперечностей між суб`єктами цивільного права, які виникли за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншої і потребують врегулювання самими сторонами або вирішення судом, існує спір про право в даній конкретній справі, що мало наслідком відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Будівельна компанія "Атера Девелопмент".

В порушення приписів статті 236 ГПК України, постанова суду про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ «Будівельна компанія «Атера Девелопмент» не ґрунтується на нормі матеріального права, а саме частині 6 статті 39 КУзПБ, якою визначені підстави відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до положень статей 1, 8, 34, 39 КУзПБ, за встановлених обставин, які свідчать про наявність у боржника невиконаних грошових зобов`язань перед ініціюючим кредитором на час звернення з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство; відсутність між кредитором та боржником "спору про право" стосовно заявлених вимог; до підготовчого засідання суду вимоги кредитора боржником у повному обсязі не задоволені, у суду відсутні правові підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Альянс Будівельників України".

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги про наявність підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції та залишення в силі ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі про банкрутство підтвердилися, отже касаційна скарга підлягає задоволенню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону (стаття 312 ГПК України).

З огляду на вказані положення та висновки, зроблені касаційним судом під час касаційного провадження у даній справі, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що оскаржувану постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.06.2025 у справі № 907/1086/24 слід скасувати, ухвалу суду першої інстанції від 20.02.2025 у цій справі - залишити в силі.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 312, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідертрансбуд Україна» задовольнити.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.06.2025 (дата постанови з урахуванням ухвали Західного апеляційного господарського суду про виправлення описки від 14.07.2025) у справі №907/1086/24 скасувати.

3. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 20.02.2025 у справі №907/1086/24 залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Огороднік К.М.

Судді Жуков С.В.

Погребняк В.Я.