ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" жовтня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1754/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А, )

до відповідачів:

1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба-5" (74720, Херсонська обл., Нижньосірогозький р-н, с. Новоолександрівка, вул. Центральна, )

2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про солідарне стягнення 656292,95 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: Хільчук О.П., адвокат, діє на підставі довіреності

від відповідачів: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба-5" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 656292,95 грн., з яких: 488507,18 грн. заборгованості за кредитом та 167785,77 грн. заборгованості за відсотками.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 18.03.2022 №11/0/9-22 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей)" змінено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Херсонської області з визначенням їх територіальної підсудності Господарському суду Одеської області.

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" обґрунтовані неналежним виконанням ТОВ "Дружба-5" своїх зобов`язань за кредитним договором №011/89811/01239030 від 17.12.2021 в частині порядку та строків сплати кредитних коштів та відсотків, а також неналежним виконанням своїх зобов`язань ОСОБА_1 як поручителем за договором поруки №156470/89811/328351 від 17.12.2021.

Разом з позовною заявою до суду від Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" надійшла заява про забезпечення позову за вх.№2-674/25, в якій позивач просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту, в межах суми ціни позову, на квартиру АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1754/25; визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання призначено на 28.05.2025 о 14:45.

Ухвалою суду від 05.05.2025 заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" за вх.№2-674/25 від 01.05.2025 задоволено повністю; вжито заходи забезпечення позову, в межах суми ціни позову - 656292,95 грн., шляхом накладення арешту на нерухоме майно (реєстраційний номер: 224) - квартиру АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

28.05.2025 за вх.№16986/25 до суду від представника відповідачів надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

Ухвалою суду від 17.06.2025 судове засідання призначено на 03.07.2025 об 11:15.

03.07.2025 за вх.№21066/25 до суду від відповідача-1 надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.

У судовому засіданні 03.07.2025 судом у протокольній формі винесено ухвалу у порядку ст. 202 ГПК України про відкладення судового засідання на 17.07.2025 о 14:15. У судовому засіданні 17.07.2025 судом у протокольній формі оголошено перерву до 18.07.2025 о 12:00. Ухвалою суду від 23.07.2025 судове засідання призначено на 05.09.2025 об 11:45.

У судовому засіданні 05.09.2025, розглянувши клопотання відповідача-1 від 03.07.2025 за вх.№21066/25 про залишення позову без розгляду у зв`язку з третейським застереженням у договорі, судом у протокольній формі відмовлено у його задоволенні з посиланням на п.11.4 кредитного договору; при цьому суд керувався наступним:

- позов пред`явлено солідарно до боржника і поручителя;

- зобов?язання і відповідальність боржника передбачені зокрема кредитним договором від 17.12.2021, пунктом 11.4 якого встановлено: "У разі виникнення спору сторона, яка вважає, що її права порушено, самостійно обирає спосіб захисту своїх прав між зверненням до Третейського суду, згідно з цим застереженням, або зверненням до місцевого суду відповідно до законодавства України". За таких обставин сторони в порядку свободи договору самостійно узгодили можливість звернення до господарського суду, з чим погодився боржник, підписавши такий договір;

- в договорі поруки натомість взагалі відсутнє третейське застереження;

- за таких обставин відсутні підстави залишати позов без розгляду.

У судовому засіданні 05.09.2025 судом оголошено перерву до 25.09.2025 о 12:40.

25.09.2025 за вх.№29924/25 до суду від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи із посиланням на забезпечення відповідачу-1 можливості реалізувати надане державою право на звернення до позивача із заявою про застосування мораторію на нарахування та сплату коштів за грошовим зобов`язанням за договором кредиту №011/89811/01239030 від 17.12.2021.

У судовому засіданні 25.09.2025 судом за клопотанням відповідача у протокольній формі винесено ухвалу у порядку ст. 202 ГПК України про відкладення судового засідання на 23.10.2025 о 12:45; визнано явку позивача та відповідачів у судове засідання, яке відбудеться 23.10.2025 о 12:45, обов`язковою.

У судовому засіданні 23.10.2025 представник позивача просить суд розглянути справу по суті та задовольнити позов. На запитання суду щодо подання відповідачем заяви про застосування мораторію представник позивача пояснив суду про неподання такої заяви.

Відповідачі у судове засідання 23.10.2025 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, участь представника була забезпечена судом із використанням системи відеоконференцзв`язку "ВКЗ". Господарський суд враховує, що представництво інтересів обох відповідачів здійснюється адвокатом за наявними ордерами, а положеннями ч.7 ст. 242 ГПК України визначено, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє. Таким чином, оскільки ухвалу суду від 29.09.2025, якою викликано сторін у судове засідання, доставлено представнику відповідачів до електронного кабінету, господарський суд дійшов висновку, що відповідачі належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. Додатково відповідачів повідомлено шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України.

Натомість жодних додаткових ані заяв/клопотань, ані позицій по суті справи відповідачами за тривалий час, наданий їм судом з метою забезпечення можливості повною мірою скористатись своїми процесуальними правами і з урахуванням неодноразових відкладень розгляду справи, так і не було подано, тому господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 14 липня 2025 року №478/2025, затвердженим Законом України від 15.07.2025 №4524-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб.

Справа №916/1754/25 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від учасників справи не надійшло.

Відзиви на позовну заяву від відповідачів до суду не надійшли, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В судовому засіданні 23.10.2025 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 23.10.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

17.12.2021 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" (кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дружба-5" (позичальник, відповідач-1) був укладений кредитний договір №011/89811/01239030.

За п.п. 1.1-1.4 кредитного договору відповідно до умов договору кредитор зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти (надалі - кредит) в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 600000 грн. (шістсот тисяч гривень 00 коп.) (надалі - ліміт), а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені договором; кінцевий термін надання кредиту - 17.03.2022 - становить останній день, коли позичальник може звернутися до кредитора з метою отримання кредиту; кінцевий термін погашення кредиту - 16.12.2024, або інша дата, визначена відповідно до пункту 5.4 або статті 8 договору (останній день строку користування кредитом, до закінчення якого позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості за договором в повному обсязі); кредит надається позичальнику на: загальний вантажний пікап JAC, марка JAC, T6/DCSF Т8, 2021 року випуску, договір №АМП000001-005 від 29.11.2021.

Згідно з п.п. 2.1-2.4 кредитного договору протягом строку фактичного користування кредитом до кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного пунктом 1.3 договору включно позичальник зобов`язаний щомісяця сплачувати кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 13,2% річних; розмір процентної ставки може змінюватися в порядку та випадках, передбачених цим договором; у випадку неповернення кредиту в кінцевий термін погашення кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитору проценти, що розраховуються на основі процентної ставки в розмірі 13,2% річних та нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом (в т.ч. простроченої) з дня, наступного за кінцевим терміном погашення кредиту до дня фактичного погашення кредиту; нарахування процентів за кредитом здійснюється виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році; проценти нараховуються щоденно на залишок фактичної заборгованості за кредитом/простроченої заборгованості за договором протягом всього строку користування кредитом/наявності простроченої заборгованості; при розрахунку процентів враховується день надання кредиту (траншу) та не враховується день погашення кредиту/простроченої заборгованості в повному обсязі; розмір процентної ставки, за якою позичальник сплачує кредитору проценти за фактичне користування кредитом до настання кінцевого терміну погашення кредиту, збільшується на 200 базисних пунктів при кожному невиконанні або неналежному виконанні позичальником будь-якої з умов, передбачених пунктом 3.5 та/або пунктом 4.2, та/або пунктом 6.1, та/або пунктом 6.4, та/або підпунктом 7.1.1, та/або підпунктом 8.1.4 договору.

Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що виконання зобов`язань позичальника, що виникають (у т.ч. виникнуть у майбутньому) за договором, забезпечується: заставою: транспортного засобу: загальний вантажний пікап JАС, марка JAC, T6/DCSF Т8, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2021 року випуску, який на момент укладення договору належить позичальнику на праві власності; порукою відповідно до договору поруки, який повинен бути укладений після укладення договору, але до дня надання кредиту за договором, між кредитором і поручителем ОСОБА_1 ; будь-якими іншими договорами забезпечення, що вчинені на користь кредитора протягом строку дії договору.

Відповідно до п.п. 5.1-5.3 кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості в порядку, визначеному договором; протягом визначеного графіком періоду позичальник зобов`язаний привести розмір заборгованості за кредитом у відповідність до розміру, що не перевищує ліміт, встановлений графіком на відповідний період; для цього позичальник здійснює погашення заборгованості за кредитом у розмірі, що визначається як різниця між фактичною сумою заборгованості за кредитом та лімітом, встановленим на наступний період, не пізніше дня закінчення дії поточного періоду; якщо останній день періоду не є банківським днем, позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості за кредитом не пізніше останнього банківського дня, що передує останньому дню періоду; позичальник зобов`язаний здійснювати сплату процентів у валюті кредиту щомісячно, кожного 17 числа (надалі - дата платежу) та при погашенні заборгованості за кредитом в повному обсязі, відповідно до умов договору, за такі періоди: в першому місяці користування кредитом - за період з дня надання кредиту (траншу) по календарний день, що передує даті платежу поточного місяця; в наступних місяцях користування кредитом - за період з дати платежу попереднього календарного місяця (включно) по календарний день, що передує даті платежу поточного місяця; в останній місяць користування кредитом - за період з дати платежу попереднього календарного місяця (включно) по календарний день, що передує дню погашення заборгованості за кредитом в повному обсязі.

Згідно з п.11.4 кредитного договору вci спори, що виникають мiж сторонами у зв`язку з договором, підлягають вирішенню шляхом переговорів; у разі неможливості вирішити спори шляхом переговорів - всі спори мiж сторонами, які виникають за договором або у зв`язку з ним (у тому числі щодо його тлумачення, виконання або порушення, зміни, припинення, розірвання або визнання недійсним), підлягають передачі на розгляд i остаточне вирішення до Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" (місцезнаходження: вул. Євгена Сверстюка, 11, м. Київ, 02002), або до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (місцезнаходження: вул. Є. Сверстюка, 15, м. Київ, 02660); в разі виникнення спору мiж сторонами та його розгляду Третейським судом, такий розгляд буде здійснюватися згідно з Регламентом відповідного Третейського суду (далi - регламент); підписанням договору кожна із сторін засвідчує, що ознайомилася з регламентом та іншою інформацією про Третейський суд станом на день укладення договору на сайті; у разі виникнення спору сторона, яка вважає, що її права порушено, самостійно обирає спосіб захисту своїх прав між зверненням до Третейського суду, згідно з цим застереженням, або зверненням до місцевого суду відповідно до законодавства України.

Відповідно до п.12.1 кредитного договору договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами i скріплення печатками сторін та діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за договором; при підписанні документів щодо виконання, зміни, припинення договору сторони визнають обов`язковим скріплення підписів уповноважених ociб печаткою відповідної сторони, від імені яких діють такі особи.

Додатком №1 до кредитного договору №011/89811/01239030 визначено, що:

- погашення заборгованості за кредитним договором №011/89811/01239030 від 17.12.2021 (надалі - договір) здійснюється згідно з графіком зниження ліміту:

- з 17.12.2021 по 17.02.2022 - 600000 грн.;

- з 18.02.2022 по 17.03.2022 - 540000 грн.;

- з 18.03.2022 по 17.08.2022 - 480000 грн.;

- з 18.08.2022 по 17.02.2023 - 420000 грн.;

- з 18.02.2023 по 17.03.2023 - 360000 грн.;

- з 18.03.2023 по 17.08.2023 - 300000 грн.;

- з 18.08.2023 по 17.02.2024 - 240000 грн.;

- з 18.02.2024 по 17.03.2024 - 180000 грн.;

- з 18.03.2024 по 17.08.2024 - 120000 грн.;

- з 18.08.2024 по 16.12.2024 - 60000 грн.;

- сума неповернутої заборгованості за кредитом, що перевищує ліміт згідно з графіком зменшення ліміту вважається простроченою заборгованістю позичальника; сторони встановлюють, що нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється відповідно до статей 2, 5 договору.

17.12.2021 між АТ "Райффайзен Банк" (кредитор, позивач) та ОСОБА_1 (поручитель, відповідач-2) був укладений договір поруки №156470/89811/328351.

У розділі "Визначення термінів" договору поруки зазначено: позичальник - це особа, зобов`язання якої за основним договором забезпечуються порукою згідно цього договору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дружба-5", , 74720, Херсонська область, Нижньосірогозький р-н, с. Новоолександрівка, вул. Центральна; основний договір - кредитний договір №011/89811/01239030 від 17.12.2021, який укладений між позичальником та кредитором, із змінами і доповненнями до нього, що внесені та будуть внесені у майбутньому.

Згідно з п.п. 1.1-1.4 договору поруки поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов основного договору; порукою за цим договором забезпечується виконання забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України сум тощо; поручитель відповідає перед кредитором за виконання забезпечених зобов`язань у тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені основним договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань; без додаткового отримання попередньої згоди поручителя (у тому числі без додаткового повідомлення поручителя та без укладання додаткових угод до договору), підписанням цього договору поручитель надає свою згоду на поширення поруки на будь-які зміни до основного договору, внаслідок яких може бути збільшено розмір його відповідальності перед кредитором, в тому числі внаслідок: збільшення розміру будь-якого з забезпечених зобов`язань (наприклад, збільшення розміру кредиту, в т.ч. на суму нарахованих та несплачених процентів (капіталізація процентів), збільшення розміру процентів) або продовження строку виконання будь-якого з забезпечених зобов`язань; доповнення основного договору новими зобов`язаннями позичальника щодо сплати будь-яких платежів на користь кредитора; зміни будь-яким чином методу (способу) нарахування процентів за кредитними операціями; доповнення основного договору будь-якими зобов`язаннями позичальника, невиконання яких може призвести до направлення вимоги про дострокове погашення забезпечених зобов`язань; поручитель погоджується та зобов`язується солідарно відповідати за виконання забезпечених зобов`язань правонаступниками/спадкоємцями позичальника.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань кредитор набуває права вимагати від поручителя виконання ним як солідарним боржником забезпечених зобов`язань та сплати заборгованості за забезпеченими зобов`язаннями, а поручитель - зобов`язаний виконати вимоги кредитора щодо виконання забезпечених зобов`язань та сплатити заборгованість за забезпеченими зобов`язаннями; поручитель зобов`язується здійснити виконання забезпечених зобов`язань протягом 10 (десяти) календарних днів з дати відправлення кредитором відповідної вимоги та в обсязі, зазначеному в такій вимозі (далі - вимога); єдиною підставою для визначення кредитором у вимозі розміру забезпечених зобов`язань, що підлягають виконанню поручителем, є дані аналітичного обліку та рахунки, що ведуться установою кредитора для визначення грошових зобов`язань позичальника перед кредитором за основним договором; вимога кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному кредитором у вимозі; кредитор має право направляти вимоги поручителю будь-яку кількість разів до повного виконання забезпечених зобов`язань.

Пунктами 5.1, 5.2 договору поруки передбачено, у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, встановлених цим договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та положень цього договору; до регулювання правовідносин, які не врегульовані цим договором, застосовуються відповідні норми чинного законодавства України; якщо інше не встановлено чинним законодавством України, поручитель несе відповідальність за невиконання цього договору, у т.ч. за завдані кредитору таким невиконанням збитки, всім своїм майном та коштами, на які відповідно до законодавства України може бути звернене стягнення.

Відповідно до п.6.1 договору поруки договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печаткою кредитора.

За п.6.2 договору поруки строк поруки, що встановлена договором, за кожним забезпеченим зобов`язанням становить 5 (п`ять) років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов`язання; порука для відповідного забезпеченого зобов`язання не припиняється після закінчення цього строку у разі, якщо кредитор у межах цього строку пред`явив вимогу до поручителя; сторони погодили, що строк поруки для забезпечених зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, обчислюється окремо по кожній його частині починаючи від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідної частини такого забезпеченого зобов`язання.

Згідно з п.6.4 договору повідомлення та інша кореспонденція між сторонами за цим договором здійснюється у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів та/або вручення відповідних документів під особистий підпис уповноваженого представника іншої сторони, або іншим способом, який дозволяє достовірно довести дату та зміст відправленого або врученого повідомлення; крім зазначеного, кредитор має право направляти повідомлення, інформацію та документи в електронній формі засобами систем дистанційного обслуговування рахунків, що використовується відповідно до умов укладеного сторонами договору, або з використанням інших погоджених сторонами систем електронної комунікації, або на електронну адресу поручителя: ; сторони зобов`язані своєчасно письмово інформувати одна одну про будь-які зміни, що сталися в їх поштових та інших реквізитах; відповідна інформація та документи вважаються направленими та отриманими належним чином, якщо її було направлено за адресою/електронною адресою сторони, зазначеною у цьому договорі або у останньому письмовому повідомлення відповідної сторони.

На підтвердження надання позивачем кредиту відповідачу-1 за кредитним договором №011/89811/01239030 у розмірі 522690 грн. в матеріалах справи наявні виписки по рахункам ТОВ "Дружба-5" та платіжна інструкція №bn від 23.12.2021 на суму 522690 грн.

У вимогах від 14.04.2025 позивач вимагав від відповідача-2 виконати порушене зобов`язання негайно, але не пізніше 10 (десяти) календарних днів з дати направлення цієї вимоги шляхом погашення заборгованості за кредитним договором №011/89811/01239030 від 17.12.2021, яка станом на 17.12.2024 складає 656292,95 грн, де: борг за кредитом - 488507,18 грн., заборгованість за відсотками - 167785,77 грн. Вказані вимоги були направлені відповідачу-2 засобами електронного зв`язку (на електронні пошти - , ).

Окрім того, в матеріалах справи наявний наданий позивачем розрахунок заборгованості по договору №011/89811/01239030, в якому відображено дати планового та фактичного погашення кредиту та відсотків, а також вказано, що станом на 17.12.2024 заборгованість складає 656292,95 грн., з яких: 488507,18 грн. заборгованості за кредитом та 167785,77 грн. заборгованості за відсотками.

Неналежне виконання відповідачами своїх договірних зобов`язань стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про солідарне стягнення з відповідачів заявлених сум заборгованості.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 175 ГК України (який діяв станом на момент виникнення спірних правовідносин) майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 173 ГК України (який діяв станом на момент виникнення спірних правовідносин) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ч.1 ст. 174 ГК України (який діяв станом на момент виникнення спірних правовідносин) господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За ч.ч. 1-4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За ч.ч. 1-4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу. Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ч.ч. 1,7 ст. 193 ГК України (який діяв станом на момент виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до п.23 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, позичальник (у тому числі його правонаступник), який є суб`єктом господарювання, має право звернутися до кредитодавця (позикодавця) або нового кредитора (далі - кредитор) із заявою про застосування мораторію на нарахування та сплату коштів за грошовим зобов`язанням за договором кредиту (позики), включаючи основну суму кредиту (позики), проценти, комісії та інші платежі (далі - заява), за сукупності таких умов: 1) сукупний річний дохід позичальника за 2021 рік (з урахуванням контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів, що визначаються в порядку і за критеріями, встановленими Національним банком України) не перевищує суму, еквівалентну 50 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України; 2) договір кредиту (позики) з позичальником було укладено до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо особливостей кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану"; 3) виконання зобов`язання за договором кредиту (позики) забезпечено заставою, іпотекою: а) нерухомого майна, обладнання та/або устаткування, яке визначено індивідуальними ознаками, відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства та станом на день подання заяви знаходиться на територіях активних бойових дій, у тому числі територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси (для яких не визначено дату завершення бойових дій), або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України (для яких не визначено дату завершення тимчасової окупації), включених до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією; та/або б) транспортних засобів, які знищено, загублено, викрадено, втрачено та/або які вибули з володіння позичальника не з його волі іншим шляхом на територіях активних бойових дій, у тому числі на територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси (для яких не визначено дату завершення бойових дій), або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України (для яких не визначено дату завершення тимчасової окупації), включених до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Факт знищення, загублення, викрадення, втрати та/або вибуття з володіння позичальника (його правонаступника) не з його волі іншим шляхом транспортного засобу може підтверджуватися заявою про вчинення кримінального правопорушення та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень, відкритих не пізніше 30 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо особливостей кредитування та фінансового лізингу у період дії воєнного стану", а якщо такі обставини виникли після набрання ним чинності - відкритих не пізніше 180 днів з дня початку бойових дій на відповідній території або з дня початку її тимчасової окупації Російською Федерацією, визначеного відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку; 4) на день укладення договору кредиту (позики) оціночна вартість майна, передбаченого підпунктом 3 цього пункту, становила понад 50 відсотків оціночної вартості всієї застави, іпотеки, що забезпечує виконання зобов`язання за таким договором кредиту (позики); 5) сукупний річний дохід позичальника за попередній звітний рік (з урахуванням контрагентів, передбачених підпунктом 1 цього пункту) не перевищує 75 відсотків його річного доходу за 2021 рік; або загальна площа сільськогосподарських угідь, що перебувають у користуванні позичальника на день подання заяви, не перевищує 50 відсотків загальної площі сільськогосподарських угідь, що перебували у його користуванні в 2021 році. При визначенні загальної площі сільськогосподарських угідь, що перебувають у користуванні позичальника, не враховуються угіддя, які розташовані на територіях активних бойових дій, у тому числі на територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси (для яких не визначено дату завершення бойових дій), або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України (для яких не визначено дату завершення тимчасової окупації), включених до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією; 6) загальна сума дивідендів, виплачених позичальником з дня, коли застава, іпотека отримали статус, передбачений підпунктом 3 цього пункту, до дня подання заяви, становить не більше 20 відсотків від суми основного боргу за договором кредиту (позики). Ця умова не поширюється на виплату дивідендів загальною сумою менше 150 тисяч гривень.

За п.24 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальник надсилає заяву про застосування мораторію на нарахування та сплату грошового зобов`язання за договором кредиту (позики), включаючи основну суму кредиту (позики), проценти, комісії та інші платежі (далі - мораторій), у письмовій або електронній формі на юридичну або електронну адресу кредитора, зазначену в договорі кредиту (позики).

Згідно з п.п. 25-29 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України кредитор на підставі отриманої заяви та доданих до неї документів протягом 20 робочих днів з дня їх отримання приймає рішення про застосування мораторію або відмову у застосуванні мораторію. Кредитор надсилає рішення, передбачене абзацом першим цього пункту, у письмовій або електронній формі на юридичну або електронну адресу позичальника, зазначену в договорі кредиту (позики), негайно у день прийняття такого рішення. У разі неподання позичальником документів, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві, або надання недостовірної інформації кредитор має право відмовити позичальнику у застосуванні мораторію. Рішення про відмову у застосуванні мораторію повинно бути вмотивованим. У разі прийняття кредитором рішення про відмову у застосуванні мораторію через невідповідність позичальника критеріям, передбаченим підпунктами 1, 5 пункту 23 цього розділу, кредитор у рішенні про відмову зазначає: склад групи контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів; критерії, встановлені Національним банком України, на підставі яких кожен контрагент включений у групу пов`язаних контрагентів, та відповідне значення таких критеріїв; розрахунок сукупного річного доходу позичальника та контрагентів, які разом з позичальником входять до групи пов`язаних контрагентів, за останній звітний рік та за 2021 рік. Рішення кредитора про відмову у застосуванні мораторію може бути оскаржено до господарського суду. У разі прийняття кредитором рішення про застосування мораторію або якщо кредитор протягом 20 робочих днів з дня отримання заяви не прийняв жодне з рішень, передбачених пунктом 25 цього розділу, з дня отримання кредитором заяви позичальника протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, та протягом одного року з дня його припинення або скасування: 1) позичальник звільняється від обов`язку сплати грошового зобов`язання за договором кредиту (позики); 2) зупиняється вчинення будь-яких дій щодо примусового звернення стягнення на предмет застави, іпотеки, що забезпечує виконання зобов`язань за договором кредиту (позики), та щодо примусового стягнення заборгованості за договором кредиту (позики) з позичальника та особи, яка є поручителем, майновим поручителем виконання зобов`язань за договором кредиту (позики); 3) зупиняється нарахування грошового зобов`язання за договором кредиту (позики). Строк дії договору кредиту (позики) та договорів застави, іпотеки, поруки, укладених для забезпечення виконання зобов`язань за таким договором кредиту (позики), продовжується на строк мораторію. Перебіг позовної давності за вимогами про сплату грошового зобов`язання за договором кредиту (позики) чи звернення стягнення на предмет застави, іпотеки, перебіг строків звернення з вимогами до поручителя, майнового поручителя зупиняються на період мораторію. У разі якщо позичальник у заяві зазначив недостовірну інформацію та встановлення цих обставин судом або підтвердження таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для скасування мораторію, поновлення обов`язку позичальника сплати грошового зобов`язання за договором кредиту (позики), відновлення нарахування грошового зобов`язання за договором кредиту (позики) та донарахування грошового зобов`язання за період застосування мораторію. У разі якщо кредитор безпідставно прийняв рішення про відмову у застосуванні мораторію та встановлення цих обставин судом, мораторій вважається таким, що застосований з дня отримання кредитором заяви позичальника, передбаченої пунктом 24 цього розділу.

Відповідно до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Господарський суд вказує, що правовідносини у даній справі виникли на підставі укладеного між позивачем та відповідачем-1 кредитного договору №011/89811/01239030 від 17.12.2021 та укладеного між позивачем та відповідачем-2 договору поруки №156470/89811/328351 від 17.12.2021.

Господарський суд зазначає, що за матеріалами справи підтверджено, зокрема виписками по рахункам відповідача-1 та відповідним платіжним дорученням, виконання позивачем своїх зобов`язань з надання грошових коштів відповідачу-1 у розмірі 522690 грн., разом з тим відповідач-1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав в частині повного та своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за узгодженим графіком, внаслідок чого за спірним кредитним договором утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 488507,18 грн., а також 167785,77 грн. заборгованість за відсотками, що підтверджується матеріалами справи та розрахунком заборгованості. При цьому, у розрахунку заборгованості враховано часткові оплати відповідача-1.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, з огляду на встановлені судом обставини, господарський суд дійшов висновку, що відповідач-1 взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів за кредитним договором №011/89811/01239030 від 17.12.2021 та сплати процентів, розмір яких перевірено судом та встановлено їх правильність, належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на день вирішення спору судом загальна заборгованість за кредитним договором відповідача-1 перед позивачем становить 656292,95 грн., з яких: 488507,18 грн. заборгованості за кредитом та 167785,77 грн. заборгованості за відсотками, що підтверджується матеріалами справи та відповідачами не спростовано.

Також господарський суд вказує, що відповідачем-1 не спростований факт укладення договору, отримання кредитних коштів, а також розмір наявної заборгованості. Щодо посилань представника відповідачів на намір застосувати процедуру мораторію, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача-1 із заявою про застосування мораторію на нарахування та сплату коштів за грошовим зобов`язанням за договором кредиту та прийняття позивачем будь-яких рішень щодо такої заяви. Окремо суд враховує, що вказана процедура прямо не пов?язана з наявністю/відсутністю судового спору.

Іншого відповідачами не доведено.

Господарський суд вказує, що відповідно до умов договору поруки №156470/89811/328351 від 17.12.2021 відповідач-2 зобов`язався відповідати перед кредитором (позивачем) солідарно з позичальником (відповідачем-1) за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов основного договору (кредитного договору №011/89811/01239030).

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи умови укладеного договору поруки, з огляду на встановлені обставини справи в частині неналежного виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань щодо повного та своєчасного повернення кредитних коштів за кредитним договором, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів 488507,18 грн. заборгованість за кредитом та 167785,77 грн. заборгованість за відсотками.

Щодо посилань на третейське застереження, позиція суду збігається з вищевикладеною, застосованою судом при розгляді поданого клопотання про залишення позову без розгляду. Окремо суд зазначає, що укладення між банком та позичальником третейської угоди, що міститься в умовах кредитного договору не передбачає автоматичного поширення цієї третейської угоди на відносини з поручителями за договорами поруки, які такої (третейської) угоди не містять. Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 12.10.2021 у справі №873/117/21, від 06.10.2021 у справі №873/105/21, від 20.01.2022 у справі №803/124/20, від 21.12.2023 у справі №873/284/23, від 28.03.2024 у справі №873/490/23.

Натомість, як вже було зазначено судом вище, з тексту договору поруки №156470/89811/328351 від 17.12.2021 вбачається, що останній не містить третейського застереження. Також договір поруки не містить положень про те, що умови кредитного договору №011/89811/01239030 від 17.12.2021, у яких наявне третейське застереження, є складовою частиною договору поруки. Окремої третейської угоди між банком та поручителем суду не надано. Пункт 11.4 кредитного договору №011/89811/01239030 від 17.12.2021 не містить посилань на договір поруки та на поручителя. Окрім того, вказаний пункт договору містить положення про те, що у разі виникнення спору сторона, яка вважає, що її права порушено, самостійно обирає спосіб захисту своїх прав між зверненням до Третейського суду, згідно з цим застереженням, або зверненням до місцевого суду відповідно до законодавства України.

Оскільки спір між банком і поручителем про стягнення заборгованості за кредитним договором не підвідомчий третейському суду, а позивач самостійно обрав на підставі пункту 11.4 договору спосіб захисту своїх прав між зверненням до Третейського суду та зверненням до місцевого господарського суду відповідно до законодавства України - Господарський суд Одеської області, що цілком відповідає вимогам ГПК України та укладеним між позивачем та відповідачами договорам, у суду відсутні підстави для не розгляду даної справи за правилами господарського судочинства.

За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів виконання відповідачами зобов`язань за кредитним договором/договором поруки, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" позовних вимог в повному обсязі.

Іншого відповідачами не доведено.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідачів.

При цьому, враховуючи чисельну судову практику та приймаючи до уваги, що солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено, судовий збір у сумі покладається на відповідачів в рівних частинах на кожного.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" задовольнити повністю.

2.Солідарно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба-5" (74720, Херсонська обл., Нижньосірогозький р-н, с. Новоолександрівка, вул. Центральна, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А, ) 488507 /чотириста вісімдесят вісім тисяч п`ятсот сім/ грн. 18 коп. заборгованість за кредитом та 167785 /сто шістдесят сім тисяч сімсот вісімдесят п`ять/ грн. 77 коп. заборгованість за відсотками.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба-5" (74720, Херсонська обл., Нижньосірогозький р-н, с. Новоолександрівка, вул. Центральна, ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А, ) 3937 /три тисячі дев`ятсот тридцять сім/ грн. 76 коп. судового збору.

4.Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А, ) 3937 /три тисячі дев`ятсот тридцять сім/ грн. 76 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 31 жовтня 2025 р.

Суддя Ю.С. Бездоля