УХВАЛА

м. Київ

05.11.2025Справа № 910/8952/25

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА КОМПАНІЯ «БІЗНЕС-АУДИТ»

про забезпечення позову

у справі № 910/8952/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА КОМПАНІЯ «БІЗНЕС-АУДИТ»

до Акціонерного товариства «Універсал Банк»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_1

про витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА КОМПАНІЯ «БІЗНЕС-АУДИТ» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Універсал Банк» (надалі - відповідач) про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме, квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.2025 позов задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА КОМПАНІЯ «БІЗНЕС-АУДИТ» квартиру АДРЕСА_1 . Стягнуто з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА КОМПАНІЯ «БІЗНЕС-АУДИТ» 23 900,00 грн судового збору.

03.11.2025 від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить суд заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер відомостей про речове право 28086849.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що оскільки відповідач відмовляється повертати спірну квартиру у добровільному порядку, останнім у будь-який час можуть бути вчинені дії щодо відчуження та/або обтяження спірної квартири у будь-який спосіб на користь третіх осіб, що у подальшому унеможливить стягнення майна в натурі та призведе до нового судового процесу.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про таке.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Отже, метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення у справі.

Статтею 138 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду (повне або скорочене) проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, Господарський процесуальний кодекс України регулює питання забезпечення позову до ухвалення рішення судом. Забезпечення позову після винесення рішення в господарському процесі, тобто після завершення розгляду справи не передбачено чинним законодавством України. Після винесення рішення, коли воно набуває законної сили, настає етап виконання рішення, а не забезпечення позову.

Як свідчать матеріали справи 21.10.2025 Господарським судом міста Києва ухвалено рішення по суті справи №910/8952/25 яким позов задоволено та витребувано з чужого незаконного володіння Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА КОМПАНІЯ «БІЗНЕС-АУДИТ» квартиру АДРЕСА_1 , а також стягнуто з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА КОМПАНІЯ «БІЗНЕС-АУДИТ» 23 900,00 грн судового збору.

Водночас, позивачем подано заяву про забезпечення позову вже після прийняття судом рішення у даній справі, тобто після завершення розгляду справи по суті судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 Господарського процесуального кодексу України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Беручи до уваги те, що Господарський процесуальний кодекс України не встановлює конкретних дій суду, у разі надходження заяви про забезпечення позову після прийняття рішення у справі, керуючись ч. 3 ст. 169 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА КОМПАНІЯ «БІЗНЕС-АУДИТ» про забезпечення позову підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись статтями 136, 137, 138, 140, 169, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АУДИТОРСЬКА КОМПАНІЯ «БІЗНЕС-АУДИТ» залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Я.А.Карабань