ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

28 жовтня 2025 року Справа № 915/964/25

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О.,

розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства» про розстрочення виконання рішення суду у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Збут Транс», вул. Златоустівська, 23 А, літ «М», м. Київ, 01135,

електронна пошта:

представник позивача: Слободяник Ігор Петрович

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: Комунального підприємства Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства», вул. Київська, 129-А, м. Первомайськ, Миколаївська обл., 55210,

електронна пошта:

про: стягнення 12 014 270,13 грн.

Комунальне підприємство Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства» звернулося до Господарського суду Миколаївської області зі сформованою в системі «Електронний суд» заявою б/н від 09.10.2025 (вх. № 14293/25 від 09.10.2025) про розстрочення виконання рішення суду, в якій просить суд: розстрочити виконання Рішення Господарського суду Миколаївської області від 30.09.2025 року по справі № 915/964/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГО ЗБУТ ТРАНС» до Комунального підприємства Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства» про стягнення 12193495,85 грн., терміном на 11 (одинадцять) місяців, за наступним графіком:

до 30.11.2025 року - 1108499,62 грн.;

до 31.12.2025 року - 1108499,62 грн;

до 31.01.2026 року - 1108499,62 грн.;

до 28.02.2026 року - 1108499,62 грн.

до 31.03.2026 року - 1108499,62 грн.;

до 30.04.2026 року - 1108499,62 грн.;

до 31.05.2026 року - 1108499,62 грн.;

до 30.06.2026 року - 1108499,62 грн.;

до 31.07.2026 року - 1108499,62 грн.;

до 31.08.2026 року - 1108499,62 грн.;

до 31.09.2026 року - 1108499,62 грн.

За приписами ч.ч. 1-2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

З урахуванням наведеного, ухвалою суду від 14.10.2025 було прийнято до розгляду заяву Комунального підприємства Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства» б/н від 09.10.2025 (вх. № 14293/25 від 09.10.2025) про розстрочення виконання рішення у справі № 915/964/25; розгляд заяви Комунального підприємства Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства» б/н від 09.10.2025 (вх. № 14293/25 від 09.10.2025) про розстрочення виконання рішення у справі № 915/964/25 призначено на 28.10.2025 о 10:30; запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерго Збут Транс» у строк до 24.10.2025 надати суду та направити відповідачу письмові пояснення щодо заяви Комунального підприємства Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства» б/н від 09.10.2025 (вх. № 14293/25 від 09.10.2025) про розстрочення виконання рішення у справі № 915/964/25.

21.10.2025 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Збут Транс» надійшло сформоване в системі «Електронний суд» клопотання б/н від 21.10.2025 (вх. № 14796/25 від 21.10.2025) за змістом якого позивач не заперечує проти надання боржнику можливості поступового виконання рішення суду, однак вважає, що запропонований строк у 11 місяців є надмірним та не відповідає принципу співмірності, передбаченому ст. 331 Господарського процесуального кодексу України. З огляду на тривалість неплатежів, ризик подальшого ухилення від виконання рішення та необхідність забезпечення балансу інтересів сторін, позивач вважає за можливе погодитися на розстрочення виконання рішення лише на строк до 6 місяців рівномірними щомісячними платежами.

Крім того, позивачем викладено клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке задоволено ухвалою суду від 21.10.2025.

В судове засідання 28.10.2025 з`явився представник позивача, який підтвердив актуальність правової позиції товариства, викладеної у клопотанні б/н від 21.10.2025 (вх. № 14796/25 від 21.10.2025).

За результатами проведеного засідання 28.10.2025 судом було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши в судовому засіданні подану відповідачем (боржником) заяву про розстрочення виконання рішення у справі № 915/964/25, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд зазначає таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго Збут Транс» звернулося до Господарського суду Миколаївської області зі сформованою в системі «Електронний суд» позовною заявою б/н від 17.06.2025 (вх. № 9146/25 від 18.06.2025), в якій просило суд стягнути з Комунального підприємства Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства» суму основного боргу у розмірі 11 724 594,29 грн, пені 0,01 % у розмірі 62 511,76 грн, індекс інфляції за весь час прострочення зобов`язання у розмірі 175 784,56 грн, 3 % річних від простроченої суми у розмірі 51 379,52 грн на загальну суму 12 014 270,13 грн за прострочення виконання договірного зобов`язання за договором про постачання електричної енергії споживачу, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 180 214,05 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 23.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/964/25 за правилами загального позовного провадження.

За результатами розгляду справи, рішенням Господарського суду Миколаївської області від 30.09.2025 у справі № 915/964/25 позовні вимоги було задоволено частково; стягнуто з Комунального підприємства Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Збут Транс» суму основного боргу у розмірі 11 724 594,29 грн, пеню в розмірі 61 977,31 грн, інфляційні втрати в розмірі 175 784,56 грн, 3 % річних в розмірі 50 940,25 грн, та судовий збір в розмірі 180 199,44 грн.; в решті позову відмовлено.

У подальшому, як було наведено вище, відповідач звернувся до суду з заявою б/н від 09.10.2025 (вх. № 14293/25 від 09.10.2025), в якій просить розстрочити виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 30.09.2025 року по справі № 915/964/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГО ЗБУТ ТРАНС» до Комунального підприємства Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства» про стягнення 12193495,85 грн, терміном на 11 (одинадцять) місяців, за наведеним в заяві графіком.

В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначає, зокрема, про те, що стягнута рішенням суду заборгованість виникла через обставини не залежні від відповідача та існування даних обставин не дає можливості КП «ПУВКГ» одномоментно погасити існуючу заборгованість.

Основним видом діяльності КП «ПУВКГ» є надання послуг з водопостачання та водовідведення фізичним особам, юридичним особам, установам та організаціям, які розташовані на території м. Первомайськ Миколаївської області. За надання даної послуги підприємство отримувало дохід відповідно до тарифів розрахованих станом на листопад 2023 року та встановлених рішенням Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області № 738 від 08.12.2023 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення комунальному підприємству Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства». За даними відповідача, на даний час на підприємстві склалася тяжка фінансова ситуація. Однією із причин такого стану є те, що тариф на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення повністю не відшкодовував його собівартість. Тарифи на послуги, які надає КП «ПУВКГ», безпосередньо залежать від вартості електроенергії, реагентів очистки води, а також заробітної плати та податків на неї. Враховуючи, що вартість складових тарифу постійно зростає з незалежних від підприємства причин, продаж послуг за тарифами, які не відшкодовують фактичних витрат, призводить до збитковості та нестачі обігових коштів. Така тарифна політика регулятора позбавляє підприємство водопровідно-каналізаційного господарства можливості отримувати необхідний рівень доходу для покриття існуючих зобов`язань.

Крім того, однією з обставин які обумовлюють неможливість виконання рішення суду шляхом єдиного платежу, є низька платоспроможність населення. Так, станом на 30 червня 2025 року заборгованість населення перед КП «ПУВКГ» за спожиті послуги становить 5 972 000,00 грн, що підтверджується балансом станом на 30.06.2025.

Також, зменшився обсяг оборотних коштів на розрахункових рахунках підприємства у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що стало відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 підставою для введення воєнного стану з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 та діючого по сьогоднішній день.

Відповідач також зазначає, що у випадку звернення майбутнього судового рішення позивачем до примусового виконання, це призведе до блокування рахунків КП «ПУВКГ», подальшу неможливість сплати за спожиту електроенергію, що у свою чергу стане підставою для відключення підприємства від електропостачання. При таких обставинах, споживачам м. Первомайськ в особі: дошкільних, шкільних, медичних закладів, юридичним та фізичним особам постачання холодної води та водовідведення буде припинено. Окрім того, звернення майбутнього рішення до примусового виконання, призведе до припинення виплат заробітної плати працівникам та як наслідок підвищення соціальної напруги, відповідно в подальшому - до заборгованості зі заробітної плати, виникнення заборгованості з оплати по інших обов`язкових платежах та не можливості придбати паливно-мастильні матеріали для транспорту, який задіяний у виробничій діяльності підприємства та придбання матеріалів для ліквідації аварій на водопровідно-каналізаційній мережі, що в свою чергу призведе до нових штрафних санкцій та зупинки підприємства, яке є стратегічним, так як забезпечує життєдіяльність міста.

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини, з метою дотримання розумного балансу між інтересами позивача та реальними можливостями КП «ПУВКГ» погасити заборгованість, а також з огляду на те, що підприємство вживає заходи для відновлення своєї господарської діяльності, не уникає від виконання рішення, відповідач просить суд розстрочити виконання рішення на 11 місяців в сумі 12193495,85 грн. рівномірними платежами.

Відповідно до ч. 1, 3-4, 5 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

За змістом наведених норм, відстрочення та розстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, відповідно до п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005 по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії §1 ст.6 Конвенції.

Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п.1 ст.6 Конвенції («Іммобільяре Саффі проти Італії», заява №22774/93, §74, ЄСПЛ 1999-V).

Судом враховано, що відповідач ні під час розгляду справи по суті, ні під час розгляду заяви, що розглядається судом, не заперечував наявності заборгованості, стягнутої за рішенням суду та навів обґрунтування щодо обставин, які, на переконання суду, дійсно істотно ускладнюють виконання рішення.

Суд також бере до уваги, що позивач не заперечує проти надання боржнику можливості поступового виконання рішення.

В той же час, суд звертає увагу, що передбачена процесуальним законом можливість розстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог стягувача, проте, надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін, а саме: для боржника - загроза неможливості подальшого виконання своїх зобов`язань та припинення своєї господарської діяльності, а для стягувача - загроза можливості неотримання одразу протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів внаслідок переходу боржника у стан неплатоспроможності.

Суд також наголошує, що Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочення або розстрочення виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Тобто, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Відповідно до положень статей 13, 76, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Розглянувши подану заяву та дослідивши зібрані у матеріалах справи докази, суд зазначає, що запровадження на території України воєнного стану не може бути безумовною підставою для відстрочення виконання судового рішення, при цьому, збройна агресія російської федерації мала негативний вплив як на позивача, так і на відповідача.

Однак, за переконанням суду, ненадання розстрочення виконання рішення у даній справі може призвести до настання негативних наслідків, на які посилається боржник, зокрема - може призвести до неможливості виконання зобов`язань по сплаті заробітної плати найманим працівникам, сплаті податків та зборів, що, в свою чергу, може призвести до зупинення діяльності комунального підприємства, яке забезпечує життєдіяльність міста.

При цьому, судом також враховано, що саме на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17 травня 2005 року у справі «Чижов проти України», заява № 6962/02).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява № 36575/02, ухвала від 07 жовтня 2003 року).

Суд вважає, що розстрочення виконання рішення суду дасть можливість боржнику належним чином розрахуватися зі стягувачем.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши докази надані боржником, в їх сукупності, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін, з метою реального виконання рішення суду та дотримання балансу інтересів сторін, враховуючи загальновідомі обставин, зокрема, військову агресію російської федерації проти України, що має негативний вплив на економіку країни, та ускладнює діяльність суб`єктів господарювання, а отже негативно впливає на сторін спору, а також те, що судове рішення є обов`язковим до виконання та має бути виконане, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви Комунального підприємства Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства» б/н від 09.10.2025 (вх. № 14293/25 від 09.10.2025) та про розстрочення виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 30.09.2025 у справі № 915/964/25 на 6 місяців, зі сплатою рівними частинами щомісячно.

На переконання суду, строк розстрочення виконання рішення у цій справі, не може бути визнаний надмірним і не розглядається як такий, що суперечить вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції.

Керуючись ст.ст. 232, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Комунального підприємства Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства» б/н від 09.10.2025 (вх. № 14293/25 від 09.10.2025) про розстрочення виконання рішення у справі № 915/964/25 задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 30.09.2025 у справі № 915/964/25 про стягнення з Комунального підприємства Первомайської міської ради «Первомайське управління водопровідно-каналізаційного господарства» (Україна, 55210, Миколаївська обл., Первомайський р-н, місто Первомайськ, вул. Київська, будинок 129-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Збут Транс» (Україна, 01135, місто Київ, вул. Златоустівська, будинок 23А літ. «М»; ) суми основного боргу у розмірі 11 724 594,29 грн, пені в розмірі 61 977,31 грн, інфляційних втрат в розмірі 175 784,56 грн, 3 % річних в розмірі 50 940,25 грн та судового збору в розмірі 180 199,44 грн (всього грошових коштів в сумі 12 193 495,85 грн) на 6 місяців, зі сплатою рівними частинами щомісячно, за таким графіком:

- до 30.11.2025 - 2 032 249,31 грн;

- до 31.12.2025 - 2 032 249,31 грн;

- до 31.01.2026 - 2 032 249,31 грн;

- до 28.02.2026 - 2 032 249,31 грн;

- до 31.03.2026 - 2 032 249,31 грн;

- до 30.04.2026 - 2 032 249,30 грн.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Ухвала є виконавчим документом, який може бути пред`явлено до виконання протягом 3-х років.

Ухвала суду, у відповідності до ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили негайно після її оголошення.

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Ухвала господарського суду, у відповідності до п. 24 ч. 1 ст. 255 ГПК України, може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256-259 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано судом 03.11.2025.

Суддя Н.О. Семенчук