ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
03.11.2025 Справа №905/600/25
Господарський суд Донецької області у складі судді Зельман Ю.С., розглянувши матеріали
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Проца Віктора Васильовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 )
про стягнення 116 444,11 грн., з яких заборгованість за кредитом в розмірі 89 883,07 грн, заборгованість за відсотками в сумі 23 295,03 грн., заборгованість з комісії в сумі 3266,01 грн.
без повідомлення (виклику) учасників справи
С У Т Ь С П О Р У
Акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Проца Віктора Васильовича про стягнення 116 444,11 грн., з яких заборгованість за кредитом в розмірі 89 883,07 грн., заборгованість за відсотками в сумі 23 295,03 грн., заборгованість з комісії в сумі 3 266,01 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором б/н від 16.08.2019 в частині своєчасного та в повному обсязі повернення кредиту, а також сплати відсотків та комісії за користування кредитом.
Ухвалою від 16.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі №905/600/25, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" Наказом №376 від 28.02.2025 Міністерства розвитку громад та територій України затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Судом встановлено, що місце реєстрації відповідача є с. Ксенівка Маріупольського району, Донецької області. Відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією с. Ксенівка Маріупольського району, Донецької області є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 05.03.2022 та станом на теперішній час окупація не завершена.
У зв`язку з викладеним, ухвалою суду від 16.06.2025 судом було витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості про реєстрацію в якості внутрішньо переміщеної особи Проца Віктора Васильовича.
03.07.2025 на адресу суду від Міністерства соціальної політки України надійшов лист, згідно якого станом на 02.07.2025 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб інформація щодо запитуваної особи Проца Віктора Васильовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.
Згідно з ч.1 ст.12.1. Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Про хід розгляду справи відповідач також міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України Єдиний державний реєстр судових рішень://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України Про доступ до судових рішень є відкритим для безоплатного цілодобового користування.
Також в матеріалах справи наявна телефонограма від 16.06.2025, зроблена секретарем судового засідання Полукаровим Д.Е., згідно якої 16.06.2025 зв`язок з Процом Віктором Васильовичем відсутній (телефон НОМЕР_2 ).
Суд зазначає, що станом на дату винесення цього рішення у встановлений строк відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомлено.
Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.
В той же час, судом враховано, що ст.12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Тобто, навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.
Відповідно до ст. 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
З наведених приписів закону вбачається, що запровадження військового стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту, з урахуванням основних засад (принципів) господарського судочинства, встановлених ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (п. 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У рішенні від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
При цьому, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.
На думку суду, враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.
Крім того слід зазначити, що Господарський суд Донецької області знаходиться на території Харківської територіальної громади, яка з першого дня військової агресії перебуває під постійними ворожими обстрілами, які становлять загрозу життю та здоров`ю всіх учасників судового процесу. Окрім того, ворогом неодноразово вчинялися дії, спрямовані на руйнування об`єктів критичної інфраструктури регіону, що, зокрема, спричиняло тривале знеструмлення електричних мереж та вихід з ладу систем зв`язку та інтернету.
Такі обставини істотно уповільнили роботу суду, як щодо організаційно-технічного забезпечення судового процесу, так і щодо безпосереднього розгляду справи.
З урахуванням викладеного, за об`єктивних обставин розгляд даної справи був здійснений судом без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це було можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
На думку суду, враховуючи належне повідомлення учасників справи про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -
В С Т А Н О В И В
16.08.2019 Фізичною особою-підприємцем Процом Віктором Васильовичем (далі - клієнт, відповідач) за допомогою електронного цифрового підпису підписано та подано до АТ КБ Приватбанк (далі - банк, позивач) заяву про надання Кредиту за послугою Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький» шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), на наступних умовах:
- мета кредиту: поповнення обігових коштів;
- вид кредиту: овердрафтовий кредит;
- мінімальний розмір ліміту: 10 000.00 UAH;
- максимальний розмір ліміту: 100 000UAH;
- розмір відсоткової ставки: 30%;
- розмір щомісячної комісії (в т.ч. пільговий період): 0,5 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня, в будь-який з днів за попередній місяць (без ПДВ);
- пільговий період: 55 днів
- термін користування кредитом: 12 місяців
Кредитний договір вступає в силу з моменту підписання Клієнтом цієї заявки шляхом накладення електронного цифрового підпису у Приват24 для бізнесу.
Відповідно до розділу 3.2.10 «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький» Умов та правил надання банківських послуг» (далі Умови),
п. 3.2.10.1. банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту овердрафтовий кредит шляхом встановлення кредитного ліміту (далі - Ліміт) на поточний рахунок Клієнта (далі - Кредит) в порядку та на умовах, визначених даними Умовами та Правилами (далі - Умови). Техніко-економічне обґрунтування Кредиту - фінансування поточної діяльності фізичної особи-підприємця (далі - ФОП). Розмір Кредиту від 10 000 грн до 100 000 грн.
Відповідно до п. 3.2.10.1.2. Умов кредит надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах Ліміту. Банк здійснює обслуговування Ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, за наявності вільних грошових ресурсів за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо. Кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та інших платежів за цим Договором.
Згідно з п. 3.2.10.1.3. Умов Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання заяви на відкриття рахунку та анкети про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та Заявки на отримання Кредиту в Приват24 для бізнесу із використанням ЕЦП, що разом з цими Умовам та Правилами становлять Кредитний договір. Клієнт Банку, який приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в повному обсязі шляхом підписання іншої заяви або документа та має відкритий поточний рахунок в Банку, приєднується до Послуги шляхом підписання Заявки на отримання Кредиту в Приват24 для бізнесу із використанням ЕЦП. Приєднання до цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо встановлення Банком будь-якого розміру Кредитного ліміту.
У розд. 3.2.10.2. Умов визначені права та обов`язки сторін. Зокрема, банк зобов`язується обслуговувати Ліміт на поточному рахунку Клієнта в порядку, передбаченому цим розділом Умов. Зобов`язання Банку з видачі Кредиту або його частини виникають у Банка в день надання Клієнтом розрахункових документів на використання Кредиту в межах вказаних в них сум. (п. 3.2.10.2.1.1. Умов).
Відповідно до п. 3.2.10.2.1.2. Умов за наявності вільних грошових ресурсів та відсутності розрахункових документів на примусове списання (стягнення) коштів з поточного рахунку Клієнта, здійснює платежі Клієнта понад залишок коштів на його поточному рахунку на підставі його розрахункових документів у межах Ліміту.
Клієнт зобов`язується Використовувати Кредит на цілі, зазначені у п.3.2.10.1.2. цього розділу Умов. (п. 3.2.10.2.2.1. Умов).
Відповідно до п. 3.2.10.2.2.2. Умов Клієнт зобов`язаний сплатити Банку відсотки та за весь час фактичного користування Кредитом, комісії та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
На підставі п. 3.2.10.2.2.3. Умов Клієнта зобов`язано здійснювати погашення Кредиту, отриманого в межах встановленого Ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування Кредитом, встановленого п.3.2.10.3.2.
Згідно з п. 3.2.10.2.2.4. Умов в разі перевищення заборгованості за Кредитом над сумою знову встановленого Ліміту протягом операційного дня, станом на який виникла різниця, здійснювати погашення різниці між заборгованістю за Кредитом і знову встановленим лімітом на підставі п.3.2.10.2.3.1. лімітом. Погашення цієї різниці трактується як погашення Кредиту.
Відповідно до п. 3.2.10.2.2.5. Умов Клієнт зобов`язаний повернути Кредит у строки, встановлені п.п.3.2.10.5.1., 3.2.10.2.3.12., 3.2.10.3.2.3.
Періодом безперервного користування Кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування Кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за Кредитом в цей період не впливає на зміну дати закінчення періоду безперервного користування Кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, по закінченні якого на поточному рахунку зафіксовано нульове або позитивне дебетове сальдо та погашено відсотки та комісія (п. 3.2.10.3.2. Умов).
Згідно з п. 3.2.10.3.2.1. Умов період безперервного користування Кредитом, під час якого не нараховуються проценти (пільговий період), становить до 55 днів та діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості. Пільговий період не діє, якщо на поточному рахунку є непогашена заборгованість минулих періодів та заборгованість за комісією згідно п.3.2.10.3.0.
Відповідно до п. 3.2.10.3.2.2. Умов в разі непогашення Клієнтом до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, суми заборгованості минулого місяця та заборгованість за комісією згідно п.3.2.10.3.6. повністю, пільговий період не діє, і на всю суму заборгованості нараховуються відсотки від дати початку використання кредитних коштів. На нові витрати пільговий період поширюватися не буде до моменту повного погашення всієї заборгованості.
На підставі п. 3.2.10.3.2.3. Умов в разі непогашення Клієнтом до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, суми заборгованості минулого місяця та заборгованість за комісією згідно п.3.2.10.3.6. повністю, пільговий період не діє та Клієнт зобов`язаний здійснювати погашення Кредиту шляхом сплати мінімального щомісячного платежу, який розраховується як 10% від дебетового сальдо , що існувало на останнє число звітного місяця(минулого місяця), та заборгованості за комісією згідно п.3.2.10.3.6. Погашення мінімального щомісячного платежу за звітний місяць здійснюється з 1 по останнє число місяця, що слідує за звітним.
Розрахунок відсотків за Кредитом проводиться за кожний календарний день окремо по кожній транзакції Клієнта, яка призводить до зміни суми заборгованості. Виставлення до сплати нарахованих відсотків у звітному періоді відбувається щомісячно 1 числа, за умови, що Клієнт не погасив заборгованість у пільговому періоді, зі строком оплати до останнього числа поточного місяця (п. 3.2.10.3.2.4. Умов).
Відповідно до п. 3.2.10.3.2.5. Умов розмір річної відсоткової ставки визначено Тарифами.
Згідно з п. 3.2.10.3.4. Умов відповідно до ст.212 ЦКУ при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених п.3.2.10.2.2.1., 3.2.10.2.2.3., 3.2.10.2.2.4., 3.2.10.2.2.5., Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в п.3.2.10.2.3.16. (за винятком випадку реалізації Банком права зміни умов, встановленого п. 3.2.10.1.8.).
Відповідно до п. 3.2.10.3.5. Умов сплата відсотків за користування Кредитом, розрахованих згідно з п.п. 3.2.10.3.1., 3.2.10.3.4., проводиться в порядку, зазначеному в п.3.2.10.2.1.5., 3.2.10.3.14. Відсотки, несплачені після закінчення періоду безперервного користування Кредитом, вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з п. 3.2.10.2.3.12.). Сплата відсотків може бути проведена Клієнтом також з інших належних йому рахунків у встановленому законом порядку.
На підставі п. 3.2.10.3.11. Умов остаточне погашення заборгованості виконується не пізніше дати, зазначеної в п. 3.2.10.5.1. Під реалізацією права Банку щодо стягнення неустойки згідно з розділом "Відповідальність Сторін" цих Умов Сторони погодили дії Банку з розподілу грошей, отриманих від Клієнта для погашення заборгованості відповідно до черговості погашення заборгованості, зазначеної в цьому пункті Умов. При цьому Сторони узгодили, що додаткові вимоги до Клієнта щодо реалізації Банком свого права щодо стягнення неустойки не потрібні.
Відповідно до п. 3.2.10.2.3.14. Умов при порушенні Клієнтом строків виконання будь-яких зобов`язань (за відсутності коштів у необхідних сумах на рахунках Клієнта для здійснення повноважень відповідно до п.3.2.10.3.14.), Клієнт доручає Банку здійснювати списання коштів з усіх поточних і депозитних рахунків Клієнта в Банку в порядку, передбаченому законодавством та цим розділом Умов.
Відповідно до п. 3.2.1.5.1. Умов строк користування Кредитом становить 12 місяців. Сторони узгодили, що Банк має право пролонгувати строк користування Кредитом на аналогічний строк за умови наявності дня, по закінченні якого на поточному рахунку зафіксовано нульове або позитивне дебетове сальдо та погашено відсотки та комісія.
На підставі п. 3.2.1.5.2. Умов цей Договір набирає чинності з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання Ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань Сторонами за цим Договором.
Згідно долученого до позовної заяви Протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису вбачається, що Заявка на отримання послуг «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький» від 16.08.2019 підписана представниками вказаних сторін, вірність вказаних підписів підтверджено Акредитованим центром сертифікації ключів АТ КБ ПРИВАТБАНК (АЦСК АТ КБ ПРИВАТБАНК).
За твердженнями позивача, відповідач в порушення умов кредитного договору кредитні кошти у повному обсязі у передбачений договором термін не повернув та не сплатив проценти і комісію.
Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості станом на 20.05.2025 залишок заборгованості відповідача за кредитом становить 89 883,07 грн., заборгованість за відсотками 23 295,03 грн., заборгованість з комісії 3 266,01 грн.
Посилаючись на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором б/н від 16.08.2019, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 89 883,07 грн., заборгованість за відсотками в сумі 23 295,03 грн., заборгованість з комісії в сумі 3 266,01 грн., позивач звернувся з даним позовом до суду.
Оцінюючи позовні вимоги суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Згідно приписів ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини 1 статті 202 та частини 1 статті 205 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Договором приєднання за ст. 634 ЦК України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч.2 ст.639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Враховуючи вищевикладене, укладений між позивачем та відповідачем договір , є договором приєднання у розумінні приписів ЦК України.
Матеріалами справи підтверджується підписання Заяви на отрмання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький» від 16.08.2019 клієнтом та банком шляхом накладення кваліфікованих електронних підписів, в яких зазначена інформація щодо результатів перевірки підписів.
Виходячи із зазначених положень наданий позивачем кредитний договір, складений та підписаний сторонами в електронній формі, є належним та допустимим доказом в підтвердження виникнення між сторонами взаємних прав та обов`язків.
Відповідно до приписів частини 1 статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На підставі договору б/н 16.08.2019 відповідачу видано кредитний ліміт, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою та довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів, який відповідач зобов`язався повернути позивачу протягом 12 місяців.
Відповідно до ст.1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.
Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок та зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до вимог ст.41 Закону України Про Національний банк України, Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України №75 від 04.07.2018, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних операцій.
Виходячи із зазначеного, виписки по рахунках відповідача є належними доказами підтвердження видачі кредиту та наявності заборгованості.
З наданих виписок вбачається, що заборгованість за кредитом відповідачем частково погашена.
Відповідно до Заяви про приєднання строк кредиту складає 12 місяців з дати видачі коштів клієнту та може бути пролонговано Банком, на аналогічний строк за умови наявності дня, по закінченні якого на поточному рахунку зафіксовано нульове або позитивне дебетове сальдо та погашено відсотки та комісія. Відповідачем востаннє здійснено погашення заборгованості 24.01.2022, враховуючи п.3.2.10.5.1. Умов строк користування кредитом було пролонговано Банком на 12 місяців, тобто до 24.01.2023 отже приймаючи до уваги вищевказані умови договору строк виконання відповідачем свого обов`язку з повернення отриманих кредитних коштів є таким що настав.
Між тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не виконані зобов`язання щодо повного повернення кредиту та сплати відсотків у вигляді щомісячної комісії як у встановлений договором строк, так і в подальшому, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитом у розмірі 89 883,07 грн., заборгованість за відсотками в сумі 23 295,03 грн., заборгованість з комісії в сумі 3 266,01 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками та довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів. При цьому, жодних заперечень щодо цієї заборгованості, а тим більш доказів, що спростовують її наявність, відповідачем до суду не надано.
Невиконання грошових зобов`язань кваліфікується судом як порушення згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, а сам відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.
З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем кредитних коштів та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасного повернення кредиту підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 89 883,07 грн.
У зв`язку з викладеним суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 89 883,07 грн.
Розглядаючи позов в частині стягнення заборгованості за відсотками у сумі 23 295,03 грн. за період з 01.07.2022 по 24.01.2023 та заборгованості з комісії в розмірі 3 266,01 грн. за період з 01.07.2022 по 24.01.2023, суд зазначає наступне.
Як вже зазначалося, відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Частиною 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
У постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому вказано, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом.
З наданих позивачем розрахунків заборгованості та банківської виписки з рахунку вбачається, що останній нарахував проценти за користування кредитом у період дії договору кредитування.
Заявлений до стягнення розрахунок процентів у розмірі 23 295,03 грн відповідає періоду дії договору, тому суд дійшов висновку, що він є обґрунтованим та позовна вимога про стягнення процентів у розмірі 23 295,03 підлягає задоволенню.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача комісії за користування кредитом в розмірі 3 266,01 грн. за період з 01.07.2022 по 24.01.2023, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.3.2.10.3.6. Умов за управління фінансовим інструментом за звітний період клієнт сплачує банку комісію, яка розраховується в розмірі 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. Банк може на свій розсуд не стягувати зазначені відсотки в разі, якщо максимальне сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній календарний місяць, не перевищувало 100 гривень. За звітний період комісія за управління фінансовим інструментом виставляється до сплати 1-го числа місяця із строком сплати з 1 по останнє число місяця, що слідує за звітним.
З огляду на встановлені умови та строки дії кредитного договору, позивач правомірно нараховував відповідачу комісію за користування кредитом в означений період у сумі 3 266,01 грн.
Таким чином позовна вимога про стягнення комісії в сумі 3 266,01 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідач вказані висновки суду належними та допустимими доказами не спростував.
Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК до Фізичної особи-підприємця Проца Віктора Васильовича про стягнення 116 444,11 грн. з яких заборгованість за кредитом в розмірі 89 883,07 грн, заборгованість за відсотками в сумі 23 295,03 грн., заборгованість з комісії в сумі 3 266,01 грн. - задовольнити в повному обсязі.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).
Повний текст рішення складено та підписано 03.11.2025.

Суддя Ю.С. Зельман