У Х В А Л А

04 листопада 2025 року м. Чернігівсправа № 927/1077/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьор В.В., розглянувши матеріали заяви від 30.10.202 б/н

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор»,

Вул. Констянтинівська, буд. 75, приміщення 601А, м. Київ, 04080, ;

e-mail: ; ІНФОРМАЦІЯ_1

до фізичної особи - підприємця Шунякової Наталії Миколаївни,

АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ;

про видачу судового наказу про стягнення 15 326, 27 грн

ВСТАНОВИВ:

30.10.2025, надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи - підприємця Шунякової Наталії Миколаївни 15 326, 27, з них: 47500 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту, 3 634, 97 грн заборгованість по відсотка по Кредитному договору № 1852913 від 08.06.2025 та 4 100 грн прострочена заборгованість по тілу кредиту, 242, 24 грн заборгованість по відсотка по Кредитному договору № 52016LP від 08.06.2025.

Розглянувши подану Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» заяву, разом з доданими до неї документами, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в видачі судового наказу, з урахуванням наступного.

Згідно зі ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

За приписами ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Приписами ст.150 ГПК України встановлено вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу. Так, у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; до заяви про видачу судового наказу, зокрема, додається копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Зміст зазначених процесуальних норм слід розуміти буквально, а саме, що за наслідками розгляду відповідної заяви поданої в порядку розділу II ГПК України, судом може бути видано один судовий наказ про стягнення грошової заборгованості за одним договором. Розділом II ГПК України, яким встановлено порядок здійснення судочинства в порядку наказного провадження, не передбачено можливості об`єднання в одній заяві про видачу судового наказу вимог до того ж самого боржника, що виникли більш ніж за одним договором, тобто вимог, що виникли з різних підстав та не пов`язані поданими доказами.

Отже, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, що виникає за певним конкретним договором на підставі доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. В межах одного наказного провадження можуть бути заявлені вимоги тільки за одним договором.

Водночас із поданої заяви вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» заявлено вимоги про стягнення заборгованості за двома різними договорами, а саме Кредитним договором № 1852913 від 08.06.2025 та Кредитним договором № 52016LP від 08.06.2025, що не відповідає вимогам ст. 148 ГПК України.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у видачі судового наказу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Згідно зі ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст.151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Крім того, суд звертає увагу заявника, про те що, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, на запит суду від 03.11.2025, місце знаходження Фізичної особи-підприємця Шунякової Наталії Миколаївни, АДРЕСА_2 .

Керуючись ст. 147, 148, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шунякової Наталії Миколаївни 15 326, 27 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку статті 256 ГПК України.

Ухвала складена та підписана 04.11.2025.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя В.В. Моцьор