ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

10 листопада 2025 року Справа № 915/1603/25

м.Миколаїв

Суддя Господарського суду Миколаївської області Мавродієва М.В.,

розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ЗЛАГОДА»,

до відповідача: фізичної особи-підприємця Вітковського Владислава Олеговича,

про: стягнення 1615,08 грн,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ЗЛАГОДА» через систему «Електронний суд» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 04.11.2025 (вхід.№15510/25 від 05.11.2025), в якій просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця Вітковського Владислава Олеговича заборгованість у сумі 1615,08 грн за договором поставки №991 від 13.01.2025.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст.162 ГПК України встановлено вимоги до позовної заяви, а саме позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову (пункт 5).

Крім того, у відповідності до ч.2 ст.164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позовна заява не відповідає вимогам ст.162 ГПК України, оскільки позивачем не додано до позовної заяви наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (копії договорів поставки №991 від 13.01.2025 та відступлення права вимоги від 10.03.2025 з додатковими угодами та додатками до них, копія видаткової накладної №2943 від 25.02.2025).

Крім того, у відповідності до п.2 ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Приписами ч. 2 ст.123 ГПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, за приписами ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у 2025 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року 3028 гривень.

Таким чином, за вимогу за вимогу майнового характеру - стягнення 1615,08 грн - судовий збір повинен складати 2422,40 грн.

Всупереч вимог ст.164 ГПК України, позивач до позовної заяви не надав доказів підтверджуючих сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Тобто, позивачу слід сплатити 2422,40 грн судового збору та надати суду документи, які підтверджують сплату судового збору.

Також, згідно з приписами п.1 ч.1 ст.164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Тобто, ч.1 ст.172 ГПК України містить імперативну норму, яка зобов`язує позивача направити відповідачу копію позовної заяви і доданих до неї документів, навіть при відсутності у відповідача електронного кабінету в ЄСІТС.

Позивачем не додано до позовної заяви документів, які б підтверджували направлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Тобто, позивачу слід надіслати відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї документами з їх ідентифікуючими ознаками листом з описом вкладення та докази здійснення такого надсилання надати суду.

Відповідно до ч.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем при поданні позову не дотримано вимог ст.ст.162, 164, 172 ГПК України, що відповідно до вимог ч.1 ст.174 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.174, 234, 235 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ЗЛАГОДА» б/н від 04.11.2025 (вхід.№15510/25 від 05.11.2025), - залишити без руху.

2. Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки не пізніше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

4. Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В.Мавродієва