03 листопада 2025 року
cправа № 910/5831/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Кондратова І. Д., Студенець В. І.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 910/5831/24 Господарського суду міста Києва
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Солом`янська 20-В"
про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити певні дії
ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Солом`янська 20-В", в якому просила:
- визнати недійсним з моменту прийняття та скасувати рішення правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Солом`янська 20-В" від 31.07.2020 щодо накладення штрафних санкцій на квартиру АДРЕСА_1 за порушення Правил утримання житлових будинків шляхом підвищення внеску на утримання будинку в 5 разів з 01.08.2020 до моменту усунення порушень, що оформлене як питання № 3 порядку денного протоколу № 14 засідання членів правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Солом`янська 20-В" від 31.07.2020;
- зобов`язати правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Солом`янська 20-В" скасувати нараховані ОСОБА_1 штрафні санкції, накладені з 01.08.2020.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2025 у справі № 910/5831/24 позов задоволено частково. Визнано недійсним з моменту прийняття та скасовано рішення правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Солом`янська 20-В" від 31.07.2020 в частині щодо накладення штрафних санкцій на квартиру АДРЕСА_1 за порушення Правил утримання житлових будинків, а саме підвищення внеску на утримання будинку в 5 разів з 01.08.2020 до моменту усунення порушень, що оформлене як питання № 3 порядку денного протоколу № 14 засідання членів правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Солом`янська 20-В" від 31.07.2020. Присуджено до стягнення з правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Солом`янська 20-В" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. У задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою від 09.06.2025 Північний апеляційний господарський суд змінив рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2025 у справі № 910/5831/24, виключивши із абзацу другого резолютивної частини слова "та скасувати". В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2025 у справі № 910/5831/24 залишив без змін.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Солом`янська 20-В" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2025 у справі № 910/5831/24; ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

14 жовтня 2025 року Верховний Суд постановив ухвалу, якою закрив касаційне провадження у справі № 910/5831/24 за касаційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Солом`янська 20-В" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2025.

При прийнятті ухвали Верховним Судом розподіл судових витрат не здійснювався.

Водночас, ОСОБА_1 у відзиві на касаційну скаргу зазначила, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом цієї справи в суді касаційної інстанції у розмірі 15 000,00 грн, та заявила, що докази на підтвердження понесених витрат надані в строки, передбачені частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України - протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

17 жовтня 2025 року на адресу Суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій ОСОБА_1 просить стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Солом`янська 20-В" на її користь 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з касаційним розглядом справи № 910/5831/24.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, Верховний Суд виходить з такого.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в пункті 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з яким договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно із статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 5 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Для забезпечення принципу господарського судочинства щодо відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, та забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову (необґрунтованої касаційної скарги), витрати на професійну правничу допомогу при прийнятті ухвали про закриття касаційного провадження мають покладатися на сторону, яка допустила необґрунтоване подання касаційної скарги (такий висновок викладено в додатковій ухвалі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України ).

У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, також визначені положеннями частин 6, 7 та 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Такі висновки щодо застосування статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Згідно із частиною 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Топоровською Тетяною Андріївною на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн в суді касаційної інстанції надано:

- копію договору про надання правової допомоги №01/04 від 01.04.2024 з додатком №1, укладеного між Адвокатським бюро Юлії Ясочко (адвокатське бюро) та Топоровською Тетяною Андріївною (клієнт);

- копію протоколу погодження договірної ціни від 22.07.2025 до договору про надання правової допомоги №01/04 від 01.04.2024 (додаток №3), в пункті 2 якого зазначено: "Сторонами досягнуто згоди щодо договірної вартості за надання юридичних послуг (правничої допомоги), пов`язаних з розглядом справи № 910/5831/24 у Верховному Суді у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, враховуючи складність справи, обсяг матеріалів справи і кількість часу, яка необхідна адвокатському бюро на виконання відповідних робіт (послуг) та особливе значення справи для клієнта. Отже, договірна вартість послуг з надання правничої допомоги в суді касаційної інстанції складає 15 000,00 грн, що є попереднім розрахунком і включає такі види робіт як: відзив на касаційну скаргу та участь в судових засіданнях (до 2 судових засідань).";

- копію акта прийому-передачі наданих послуг від 16.10.2025 за договором про надання правової допомоги №01/04 від 01.04.2024, відповідно до якого адвокатське бюро надало клієнту наступні послуги: 1. Підготовка та подання до Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду відзиву від 15.09.2025 на касаційну скаргу у справі № 910/5831/24; витрачено 5 год.; вартість наданої послуги - 8 000,00 грн. 2. Представництво інтересів клієнта 30.09.2025 в судовому засіданні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/5831/24; витрачено 1 год.; вартість наданої послуги - 3 500, 00 грн. 3. Представництво інтересів клієнта 14.10.2025 в судовому засіданні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/5831/24; витрачено 1 год.; вартість наданої послуги - 3 500, 00 грн;

- копію детального опису робіт (наданих послуг) від 16.10.2025, в якому зазначено, що адвокатське бюро надало клієнту наступні послуги: 1. Підготовка та подання до Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду відзиву від 15.09.2025 на касаційну скаргу у справі № 910/5831/24; витрачено 5 год.; вартість наданої послуги - 8 000,00 грн. 2. Представництво інтересів клієнта 30.09.2025 в судовому засіданні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/5831/24; витрачено 1 год.; вартість наданої послуги - 3 500, 00 грн. 3. Представництво інтересів клієнта 14.10.2025 в судовому засіданні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/5831/24; витрачено 1 год.; вартість наданої послуги - 3 500, 00 грн;

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №8202/10;

- копію ордера на надання правничої допомоги серії АІ №1956833 від 24.07.2025.

Отже, Топоровською Тетяною Андріївною, згідно з вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України, було надано докази в обґрунтування понесених витрат.

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (подібні за змістом висновки наведено у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).

У постанові Верховного Суду від 18.02.2025 у справі № 910/2990/24 зазначено, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

У постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, у додаткових постановах Верховного Суду від 29.02.2024 у справі № 917/272/23, від 05.03.2024 у справі № 916/2266/22, від 17.04.2024 у справі № 910/19865/21 зазначено, що Суд при зменшенні витрат на правову допомогу враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

Суд враховує, що правова позиція ОСОБА_1 була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору в судах першої та апеляційної інстанцій, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, а адвокат Ясочко Ю. О. надавала правову допомогу позивачу в усіх інстанціях, тому, відповідно представник ОСОБА_1 була обізнана у справі з усіма деталями, які з неї випливають. Отже, підготовка цієї справи до розгляду в суді касаційної інстанції не вимагала значного обсягу юридичної роботи.

Враховуючи наведене, дослідивши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, а також надані заявником документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, Суд дійшов висновку про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Солом`янська 20-В" на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції, які відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру і ці витрати є співрозмірні з виконаною роботою у суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 130, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Солом`янська 20-В" (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 20-В; ідентифікаційний код 43215930) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з касаційним розглядом справи № 910/5831/24.

3. Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Додаткова ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.М. Губенко

Судді І. Д. Кондратова

В. І. Студенець