ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

10.11.2025м. ДніпроСправа № 904/6313/25

За заявою Керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра (ідентифікаційний код/Умовний код: : вул. Архітектора Олега Петрова, 23, м. Дніпро, 49000)

про вжиття заходів до забезпечення позову

У справі

За позовом Керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра (ідентифікаційний код/Умовний код: : вул. Архітектора Олега Петрова, 23, м. Дніпро, 49000) в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради (ідентифікаційний код 26510514; проспект Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, 49000)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Уніком" (ідентифікаційний код: 20221507; вул. Мічуріна, буд.5, смт. Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 52005)

про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою та повернути земельну ділянку, привівши її у придатний до використання стан, шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва; скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки

Суддя Євстигнеєва Н.М.

С У Т Ь С П О Р У :

Керівник Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про:

- зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Уніком" усунути перешкоди Дніпровській міській раді у праві користування та розпорядження земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Дніпро, вул. Привокзальна, 11Б, з кадастровим номером :06:110:0075, площею 0,0089 га, та повернути земельну ділянку, привівши її у придатний до використання стан, шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва: будівлі площею 82,3 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- скасування державної реєстрації права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Уніком" на об`єкт нерухомого майна будівлю площею 82,3 кв.м, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Привокзальна 11Б, проведену 19.01.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шауловою М.О. (номер відомостей про речове право 60273415) із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна 101;

- скасування державної реєстрації права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Уніком" на земельну ділянку з кадастровим номером :06:110:0075 площею 0,0089 га, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Привокзальна 11Б (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, номер запису про інше речове право 46935394).

Позовна заява мотивована наступним:

- у вересні 2019 року, на підставі договору купівлі-продажу №11/015 від 14.02.2001, укладений на Товарній біржі "Дніпродзержинська" між ОСОБА_1 та Гречіним Є.В., Державним реєстратором КП "Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу" Олійник А.М. здійснено первинну державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна багатофункціональну будівлю, площею 69,1 кв.м., розташовану за адресою: м. Дніпро, вул. Привокзальна, 11Б (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер відомостей про речове право 33307046);

- на підставі акту №5 від 12.11.2019 (зареєстровано в реєстрі за №№40884089) ОСОБА_2 передав вказане нерухоме майно до статутного капіталу ТОВ "Грейт Естейт", останнім дане майно за актом №1 приймання-передачі нерухомого майна від 15.04.2020 (зареєстровано в реєстрі за №№1033, 1034) передано до статутного капіталу ТОВ "МКТ" ();

- ТОВ "МКТ" багатофункціональну будівлю за актом приймання-передачі від 22.12.2020 передано до статутного капіталу ТОВ "Магнітек". У свою чергу ТОВ "Магнітек" вказане нерухоме майно на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 19.01.2021 (зареєстровано в реєстрі за №№23, 24) передало до статутного капіталу ТОВ "Уніком".

На теперішній час власником нерухомого майна є ТОВ "Уніком".

Прокурор стверджує, що зазначений об`єкт нерухомого майна є об`єктом самочинного будівництва, оскільки:

реєстрація права власності станом на 31.12.2012 та технічна інвентаризація на об`єкти нерухомого майна за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Привокзальна, 11Б не проводилась, а відповідно реєстрові записи до реєстрових книг відносно зазначеного об`єкта не вносились;

адреса вул. Привокзальна, 11-Б офіційно жодному об`єкту нерухомості на території міста не надавалась, відповідні розпорядчі документи, на підставі яких присвоєно або змінено дану адресу, відсутні. Паспорти прив`язки тимчасових споруд по вказаній вище вулиці управлінням не оформлювались;

- відповідно до даних Реєстру будівельної діяльності за критеріями пошуку за цією адресою наявні відомості щодо видачі/реєстрації наступних дозвільних документів:

а) повідомлення про виконання будівельних робіт від 11.12.2019 ДП16 по об`єкту "Реконструкція багатофункціональної будівлі за адресою м. Дніпро, вул. Привокзальна, 11Б без зміни розмірів" - замовник ТОВ "Грейт-Естейт";

б) повідомлення про початок виконання будівельних робіт ДП27 від 08.02.2024 по об`єкту "Капітальний ремонт багатофункціональної будівлі за адресою вул. Привокзальна, 11Б, м. Дніпро" - замовник ТОВ "Уніком";

в) декларація про готовність до експлуатації об`єкта ДП92 від 18.02.2025 по об`єкту багатофункціональної будівлі за адресою вул. Привокзальна, 11Б, м. Дніпро - замовник ТОВ "Уніком";

- декларація про початок здійснення будівельних робіт, а також про готовність об`єкта до експлуатації після будівництва не реєструвались;

- у травні 2022 року між міською радою та ТОВ "Уніком" укладено цивільно - правову угоду щодо користування земельною ділянкою за адресою вул. Привокзальна, 11Б, м. Дніпро на строк з 25.05.2022 по 25.05.2032;

- дозвільні документи у сфері будівництва видані вже після державної реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомого майна та стосуються лише капітального ремонту нерухомого майна, а не його будівництва (створення). Державна реєстрація права власності, а також проведення капітального ремонту не означає припинення правового режиму відповідного майна як самочинного будівництва, що унеможливлює набуття ТОВ "Уніком" первинної земельної ділянки під цим об`єктом у неконкурентний спосіб на підставі абзацу другого частини другої статті 134 ЗК України.

Отже, прокурор вважає, що внаслідок безпідставної державної реєстрації права приватної власності на нежитлову будівлю, розміщену на земельній ділянці комунальної форми власності, що самочинно забудована без погодження із власником земельної ділянки та без відповідних погоджувальних та дозвільних документів відбулося порушення права власника земельної ділянки - територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради щодо користування, володіння, розпорядження земельною ділянкою під об`єктом самочинного будівництва.

При цьому договір оренди є нікчемним, що зумовлює підстави для скасування його реєстрації.

Прокурор, посилаючись на положення статей 23, 53 Закону України "Про прокуратуру" вважає, що невжиття органом державної влади, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, заходів щодо захисту та поновлення права власності держави на спірну земельну ділянку свідчить про наявність підстав для вжиття прокуратурою представницьких повноважень в інтересах держави шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Порушення інтересів держави, в даному випадку, полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки комунальної власності внаслідок самочинного будівництва та експлуатації об`єкта без відповідних погоджувальних та дозвільних документів, на земельній ділянці не відведеній для такої мети, а також отримання відповідачем земельної ділянки з кадастровим номером :06:110:0075 загальною площею 0,0089 га поза конкурсом, без проведення земельних торгів під вже існуючий об`єкт самочинного будівництва.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2025 справу № 904/6313/25 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Разом із позовною заявою до Господарського суду Дніпропетровської області через систему Електронний суд прокурором подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Уніком" та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо об`єкту нерухомого майна: закінченого будівництвом об`єкта будівлі, площею 82,3 кв.м, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Привокзальна, 11Б (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Прокурор вбачає підстави для вжиття заходів забезпечення позову з огляду на таке.

ТОВ "Уніком", як власник нерухомого майна не обмежене в розпорядженні таким майном, відсутність заборони здійснювати дії по відчуженню майна, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Привокзальна, 11Б, реєстрація права власності на яке оскаржується прокурором, може призвести до відчуження цього майна з метою утруднення чи унеможливлення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі. В умовах вільного володіння ТОВ "Уніком" має достатні можливості для розпорядження спірним об`єктом нерухомості, а саме: будівлею, площею 82,3кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), в тому числі шляхом подальшого укладення правочинів, спрямованих на відчуження майна, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову прокурора.

На думку прокурора, обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки обтяжене майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки воно є предметом перевірки судом під час розгляду справи по суті.

Згідно з частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані матеріали, суд дійшов висновку про часткове її задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Правові висновки щодо застосування ст. 136, 137 ГПК України у контексті мети та сутності забезпечення позову є послідовними і сталими, викладені, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22, а також у постановах Верховного Суду від 08.07.2024 у справі № 910/1686/24 та від 26.08.2024 у справі № 922/1454/24.

Метою заходу забезпечення є підтримання status quo та запобігання втраті активів або перешкоджання виконанню майбутнього судового рішення, поки суд розглядає справу по суті (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Кюблер проти Німеччини"). Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою та забезпечити продовження існування стану, який є предметом спору.

Забезпечення позову є превентивним процесуальним заходом, що має на меті запобігання можливим порушенням прав або охоронюваних законом інтересів позивача, гарантування реального виконання рішення суду та уникнення труднощів при його виконанні у разі задоволення позову.

Так, відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

За умовами ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема: забороною відповідачу вчиняти певні дії (п.2); встановленням обов`язку вчинити певні дії (п. 3); іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини (п. 10).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №910/12404/21).

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №914/970/18, від 10.11.2020 у справі №910/1200/20).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

З урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 ГПК, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується вжиття певного виду забезпечення позову (постанови Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №910/2795/20, від 17.12.2020 у справі №910/11857/20).

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Предметом позову є матеріально-правові вимоги прокурора в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до відповідача про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою, шляхом знесення розміщених на ній будівель і споруд, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права оренди.

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18 зазначається, що у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню.

У даній справі прокурор просить забезпечити позов шляхом накладення заборони ТОВ "Уніком" та іншим особам вчиняти дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо належного відповідачу нерухомого майна, що відповідає змісту п. 2 ч. 1 ст.137 ГПК України, оскільки фактично є забороною відповідачу розпоряджатися своїм майном шляхом його відчуження, обтяження чи іншого припинення права власності. Заборона відчуження або арешт майна не призводить до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки фактично обмежується лише можливість відчужувати власне нерухоме майно, тоді як володіння і користування зберігаються.

Прокурором надані належні докази на підтвердження того, що ТОВ "Уніком" володіє об`єктом нерухомості розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Привокзальна, 11Б, який може бути відчужений або обтяжений до моменту вирішення спору, що унеможливить реальне виконання майбутнього судового рішення.

Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 09.06.2023 у справі № 37з-23 можливість відповідача в будь-який момент відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. Вказана правова позиція викладена також у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22.

З урахуванням того, що ТОВ "Уніком", маючи зареєстроване право власності на нерухоме майно не обмежене в розпорядженні таким майном, відсутність заборони здійснювати дії по відчуженню майна, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Привокзальна, 11Б, реєстрація права власності на яке оскаржується прокурором, може призвести до відчуження цього майна з метою утруднення чи унеможливлення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі за позовом прокурора, що в свою чергу свідчить про наявність підстав, визначених ст.ст. 136, 138 ГПК України для забезпечення позову прокурора.

Таким чином, в умовах вільного володіння ТОВ "Уніком" має достатні можливості для розпорядження спірним об`єктом нерухомості, а саме: будівлею, площею 82,3 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), в тому числі шляхом подальшого укладення правочинів, спрямованих на відчуження майна, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову прокурора.

Водночас обраний прокурором спосіб забезпечення позову не завдасть шкоди відповідачу чи іншим особам, адже не позбавить їх прав на володіння та користування майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів тощо, а лише тимчасово обмежить право розпорядитися спірним майном, відчужити його третім особам.

З огляду на викладене, врахувавши предмет і підстави позову у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття визначених прокурором заходів забезпечення позову, адже вони відповідають вимогам процесуального законодавства щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку з предметом позовних вимог та можуть забезпечити ефективний захист прав або інтересів позивача в разі ухвалення рішення про задоволення позову.

В даному випадку суд не вбачає підстав задля застосовування зустрічного забезпечення з огляду на те, що відповідні заходи не призведуть до негативних наслідків для відповідача чи інших осіб.

Керуючись статтями 73, 74, 136 - 144, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

Заяву Керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Уніком" (ідентифікаційний код: 20221507; вул. Мічуріна, буд.5, смт. Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 52005) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, у тому числі, шляхом укладання договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, здійснення поділу та об`єднання тощо щодо об`єкту нерухомого майна: закінченого будівництвом об`єкта будівлі, площею 82,3 кв.м, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Привокзальна, 11Б (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Стягувач: Дніпровська міська рада (ідентифікаційний код: 26510514; місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд.75)

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Уніком" (ідентифікаційний код: 20221507; вул. Мічуріна, буд.5, смт. Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область, 52005)

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Дата набрання ухвалою законної сили 10.11.2025.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки - до 11.11.2028.

Учасники судового процесу мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову повністю чи частково. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.М. Євстигнеєва