ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03 листопада 2025 року Справа № 903/43/22
Господарський суд Волинської області у складі головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича, розглянувши у приміщенні Господарського суду Волинської області без повідомлення (виклику) учасників справи матеріали по справі №903/43/22 за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про стягнення 123261672,49 грн,
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся з позовом до відповідачів: 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_2 ; 3) ОСОБА_3 ; 4) ОСОБА_4 ; 5) ОСОБА_5 ; 6) ОСОБА_9 ; 7) ОСОБА_6 ; 8) ОСОБА_7 ; 9) ОСОБА_8 про стягнення солідарно шкоди в розмірі 123261672,49 грн., яка виникла внаслідок здійснення відповідачами, що є пов`язаними особами банку (в розумінні ст.52 Закону України Про банки і банківську діяльність), операцій які прямо суперечили інтересам товариства, а саме прийняття рішень про розірвання договорів застави товарів в обороті №№ 1103/14-1, 1103/14-2, 1103/14-3, 1103/14-4, 1103/14-5 від 11.03.2014, які забезпечували окремі п`ять кредитних договорів №№ 2409/10-96, 2309/10-96 від 24.09.2010, 1912/12, 3101/13-1 від 19.12.2012, 2802/14 від 28.02.2014.
Ухвалою суду від 10.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (т.3, а.с.80).
Рішенням Господарського суду Волинської області від 30.09.2025 позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , УНЗР:746, документ: серія PU номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , УНЗР: 110, документи: серія ЕК номер 604904; серія НОМЕР_5 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , документ: серія НОМЕР_7 ), ОСОБА_6 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_7 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_4 , документ серія НОМЕР_10 ), ОСОБА_8 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_11 , АДРЕСА_5 ) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вулиця Січових Стрільців, 17, місто Київ, 04053, ),Ю що діє в інтересах кредиторів Публічного акціонерного товариства «ЗАХІДІНКОМБАНК», вимоги яких залишилися незадоволеними після завершення ліквідації Публічного акціонерного товариства «ЗАХІДІНКОМБАНК», шкоду (збитки) в розмірі 123261672,49 грн (сто двадцять три мільйони двісті шістдесят одна тисяча шістсот сімдесят дві гривні 49 коп).

Разом з тим, при ухваленні рішення суду від 30.09.2025 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат по справі.

За змістом ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

При цьому, суд зазначає, що додаткове рішення є засобом доповнення змісту рішення суду, тобто виправлення його неповноти при незмінності усього змісту. Унормовані названою статтею процесуального закону підстави для його ухвалення є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають.

За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 4 ст. 129 ГПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.129 ГПК судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у пункті 49 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року по справі №242/4741/16-ц).

Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється Фонд - за подання позовів, предметом яких є відшкодування шкоди (збитків), у порядку, визначеному ст.52 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (п.24 ч.1 ст.5 Закону "Про судовий збір").

Відповідно ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 4 вказаного Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", станом на 01.01.2022 прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становив 2481,00 грн.

Згідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, при зверненні до Господарського суду Волинської області 05.01.2022 позивачем мав би бути сплачений судовий збір в загальному розмірі 868350,00 грн (не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Визначену суму судового збору при зверненні з позовом до суду позивачем сплачено до Державного бюджету України не було, зокрема, з огляду на звільнення позивача від такої сплати.

Отже, з врахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення про судові витрати зі сплати судового збору, оскільки судом не вирішено питання про судові витрати, а тому останні покладаються на відповідачів порівну та стягуються в дохід Державного бюджету України, оскільки Фонд звільнений від його сплати на підставі п.24 ч.1 ст.5 Закону "Про судовий збір".

З огляду на те, що позов задоволено повністю, за рахунок відповідачів позивачу мають бути відшкодовані судові витрати по сплаті судового збору в сумі 868350,00 грн (на момент подачі позову до суду), у рівних частинах по 108543,75 грн з кожного.

Судові витрати, за наявності у справі двох і більше відповідачів, розподіляються між відповідачами у визначених частках, оскільки солідарне стягнення суми судових витрат, законом не передбачене (Постанова КГС ВС від 05.03.2024 №903/135/23 (903/134/23).

Також, позивачем при подачі позову до суду та в судових засіданнях заявлялось клопотання про стягнення з відповідачів витрат за оплату за надані послуги оцінки згідно умов договору про надання послуг з проведення комплексного аналізу причин недостатності майна/активів ПАТ «Західінкомбанк» та виявлення і дослідження операцій (обставин), які стали чинниками недостатності майна банку (збитку) від 19.02.20219 в розмірі 1300000,00 грн.

Як слідує з матеріалів справи, 13.04.2023 представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надіслав на адресу суду:

1.Договір про надання послуг з проведення комплексного аналізу причин недостатності майна/активів ПАТ Західінкомбанк та виявлення і дослідження операцій (обставин), які стали чинниками недостатності майна банку (збитку) від 19.02.2019 року з додатком №1;

2. Платіжне доручення №720 від 19.02.2019 року (передплата за договором);

3. Акт прийому-передачі наданих послуг до договору від 19.02.2019 укладеного ФГВФО з Адвокатським об`єднанням Адвокатська компанія Лаурус від 26.12.2019 року;

4. Платіжне доручення №4409 від 27.12.2019 року (доплата за договором);

5. Перелік додатків до висновку та додатки до Висновку Адвокатського об`єднання Адвокатська компанія Лаурус.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (п.4 ст.127 ГПК України).

У відповідності до п.п.2, 3 ст.98 ГПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз (п.1-2 ст.101 ГПК України).

У відповідності п.п.6,7, ст.101 ГПК України, Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.

Частина перша статті 1 Закону України «Про судову експертизу» визначає, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (частина перша статті 71 цього Закону).

Пункт 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, передбачає, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.

Системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке:

(1) витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат;

(2) висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи;

(3) у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду;

(4) при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Як слідує з матеріалів справи, позивач оплатив проведення комплексного аналізу причин недостатності майна/активів та виявлення і дослідження операцій (обставин), які стали чинниками недостатності майна банку (збитку), що підтверджується платіжною інструкцією №720 від 19.02.2019 та №4409 від 27.12.2019 (т.9, а.с.9,11) та актом здачі-приймання від 26.12.2019 (т.9, а.с.10). Вказані докази подані до суду на вимогу ухвали суду.

Велика Палата ВС справі №712/4126/22 зазначила, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд ураховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта до чи після звернення позивача до суду з позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Тому сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ.

Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (особливо, якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ), не узгоджується із засадами розумності, добросовісності, справедливості та правової визначеності, а також не забезпечує конструкцію передбачуваності застосування процесуальних норм, отже не є такою, що відповідає принципу верховенства права.

Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Тож сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ.

З врахуванням вище викладеного, витрати за проведення експертизи (комплексного аналізу причин недостатності майна/активів та виявлення і дослідження операцій (обставин), які стали чинниками недостатності майна банку (збитку) в розмірі 1300000,00 грн підлягають до стягнення з відповідачів порівну на користь позивача.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 13 ГПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п.43 постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Аналогічна позиція викладена у п.81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.

Керуючись ст.ст. 13, 73-80, 123, 126, 129, 221, 236-240, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1.Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) в доход Державного бюджету України 108543,75 грн (сто вісім тисяч п`ятсот сорок три гривні 75 коп.) витрат по сплаті судового збору.

2. Стягнути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , УНЗР: НОМЕР_12 , документ: серія PU номер НОМЕР_2 ) в доход Державного бюджету України 108543,75 грн (сто вісім тисяч п`ятсот сорок три гривні 75 коп.) витрат по сплаті судового збору.

3. Стягнути ОСОБА_3 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) в доход Державного бюджету України 108543,75 грн (сто вісім тисяч п`ятсот сорок три гривні 75 коп.) витрат по сплаті судового збору.

4. Стягнути ОСОБА_4 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , УНЗР: 110, документи: серія ЕК номер НОМЕР_13 ; серія PU 041329) в доход Державного бюджету України 108543,75 грн (сто вісім тисяч п`ятсот сорок три гривні 75 коп.) витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , документ: серія СО номер НОМЕР_14 )в доход Державного бюджету України 108543,75 грн (сто вісім тисяч п`ятсот сорок три гривні 75 коп.) витрат по сплаті судового збору.

6.Стягнути ОСОБА_6 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 ) в доход Державного бюджету України 108543,75 грн (сто вісім тисяч п`ятсот сорок три гривні 75 коп.) витрат по сплаті судового збору.

7. Стягнути ОСОБА_7 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_4 , документ серія НОМЕР_10 ) в доход Державного бюджету України 108543,75 грн (сто вісім тисяч п`ятсот сорок три гривні 75 коп.) витрат по сплаті судового збору.

8. Стягнути ОСОБА_8 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_11 , АДРЕСА_5 ) в доход Державного бюджету України 108543,75 грн (сто вісім тисяч п`ятсот сорок три гривні 75 коп.) витрат по сплаті судового збору.

9. Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вулиця Січових Стрільців, 17, місто Київ, 04053, ) 162500,00 грн (сто шістдесят дві тисячі п`ятсот гривень) витрат на підготовку висновку за результатами проведення комплексного аналізу причин недостатності майна/активів ПАТ «Західінкомбанк».

10. Стягнути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , УНЗР: НОМЕР_12 , документ: серія PU номер НОМЕР_2 ) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вулиця Січових Стрільців, 17, місто Київ, 04053, ) 162500,00 грн (сто шістдесят дві тисячі п`ятсот гривень) витрат на підготовку висновку за результатами проведення комплексного аналізу причин недостатності майна/активів ПАТ «Західінкомбанк».

11 Стягнути ОСОБА_3 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вулиця Січових Стрільців, 17, місто Київ, 04053, ) 162500,00 грн (сто шістдесят дві тисячі п`ятсот гривень) витрат на підготовку висновку за результатами проведення комплексного аналізу причин недостатності майна/активів ПАТ «Західінкомбанк».

12 Стягнути ОСОБА_4 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , УНЗР: 110, документи: серія ЕК номер НОМЕР_13 ; серія PU 041329) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вулиця Січових Стрільців, 17, місто Київ, 04053, ) 162500,00 грн (сто шістдесят дві тисячі п`ятсот гривень) витрат на підготовку висновку за результатами проведення комплексного аналізу причин недостатності майна/активів ПАТ «Західінкомбанк».

13. Стягнути ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , документ: серія СО номер НОМЕР_14 ) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вулиця Січових Стрільців, 17, місто Київ, 04053, ) 162500,00 грн (сто шістдесят дві тисячі п`ятсот гривень) витрат на підготовку висновку за результатами проведення комплексного аналізу причин недостатності майна/активів ПАТ «Західінкомбанк».

14. Стягнути ОСОБА_6 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вулиця Січових Стрільців, 17, місто Київ, 04053, ) 162500,00 грн (сто шістдесят дві тисячі п`ятсот гривень) витрат на підготовку висновку за результатами проведення комплексного аналізу причин недостатності майна/активів ПАТ «Західінкомбанк».

15. Стягнути ОСОБА_7 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_4 , документ серія СО номер НОМЕР_15 ) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вулиця Січових Стрільців, 17, місто Київ, 04053, ) 162500,00 грн (сто шістдесят дві тисячі п`ятсот гривень) витрат на підготовку висновку за результатами проведення комплексного аналізу причин недостатності майна/активів ПАТ «Західінкомбанк».

16. Стягнути ОСОБА_8 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_11 , АДРЕСА_5 ) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вулиця Січових Стрільців, 17, місто Київ, 04053, ) 162500,00 грн (сто шістдесят дві тисячі п`ятсот гривень) витрат на підготовку висновку за результатами проведення комплексного аналізу причин недостатності майна/активів ПАТ «Західінкомбанк».

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне додаткове рішення підписано 03.11.2025.

Суддя Гарбар І. О.