ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2025 р.м. ХарківСправа № 922/2866/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; адреса для кореспонденції: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50; )
до 1) Фермерського господарства Вінниченка Олександра Павловича (62740, Харківська обл., Дворічанський р-н, с. Новоєгорівка, вул. Підгірна, 35; ); 2) Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП: НОМЕР_1 )
про стягнення заборгованості
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

19.08.2025 Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фермерського господарства Вінниченка Олександра Павловича та Фізичної особи ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути солідарно з Фермерського господарства Вінниченка Олександра Павловича та Фізичної особи ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 395 942,38 грн., яка складається з наступного: 318 968,73 грн. заборгованість за кредитом; 59 749,27грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 17 224,38 грн. заборгованість з комісії, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачами своїх обов`язків щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів та комісії за користування кредитом за кредитним договором.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.08.2025 позовну заяву (вх.№2866/24 від 19.08.2024) Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" залишено без руху. Надано позивачу строк, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків, а саме надати суду здійснений в установленому законом порядку переклад українською мовою додатку до позовної заяви №3 (Заява на відкриття рахунку).

01.09.2025 на виконання вимог ухвали Господарського суду Харківської області від 21.08.2025 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх.№19861 від 01.09.2025).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.09.2025 прийнято позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до Фермерського господарства Вінниченка Олександра Павловича та Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/2866/25. Вирішено розгляд справи №922/2866/25 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачам відповідно до статті 251 ГПК України встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов та відповідно до частини 7 статті 252 ГПК України встановлено строк 15 днів з дня отримання цієї ухвали для подання клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Згідно з ч.6 ст.176 ГПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (ч.8 ст.176 ГПК України).

Згідно відповіді №1685937 від 20.08.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, адресою реєстрації фізичної особи ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді №1748153 від 08.09.2025 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, фактичною адресою проживання фізичної особи ОСОБА_1 є АДРЕСА_3 .

Разом з цим, ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.09.2025 витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості щодо перебування на обліку (реєстрації) в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб та місце реєстрації на підконтрольній Україні території фізичної особи ОСОБА_1 .

Згідно відповіді Міністерство соціальної політики України (вх.№24175 від 17.10.2025) ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , з 17.12.2022. Вказана адреса зазначена також як адреса для листування. Також, Міністерством соціальної політики України надано номер телефону ОСОБА_1 .

Відтак, 06.10.2025 для надання можливості відповідачу скористатися своїми процесуальними правами відповідно до ст.ст. 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд з використанням установи поштового зв`язку АТ "Укрпошта" направив на адресу відповідача - фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) вищезазначену ухвалу суду про відкриття провадження по справі №922/2866/25 від 01.09.2025 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Однак вказану судову кореспонденцію повернуто на адресу суду з відміткою пошти в довідці ф.20: "адресат відсутній за вказаною адресою".

14.10.2025 вказану ухвалу судом було повторно надіслано на адресу відповідача 2, однак вказану судову кореспонденцію повернуто на адресу суду з відміткою пошти в довідці ф.20: "адресат відсутній за вказаною адресою".

02.09.2025 судом було розміщено на сайті Судової влади України оголошення про виклик фізичної особи ОСОБА_1 .

Додатково, 01.09.2025 судом було надіслано копію вказаної ухвали на електронну адресу відповідача 2, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Також, секретарем судового засідання 17.10.2025 було передано телефонограму відповідачу 2, якою повідомлено останнього про те, що Господарським судом Харківської області ухвалою від 01.09.2025 відкрито провадження у справі №922/2866/25 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до Фермерського господарства Вінниченка Олександра Павловича та Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за правилами спрощеного провадження.

Разом з цим, згідно з абз.1 ч.6 ст.6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Відповідно до вимог п.2 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідач - Фермерське господарство Вінниченка Олександра Павловича належить до осіб, які в силу ст.6 ГПК України зобов`язані зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Однак, відповідач 1 станом на день ухвалення цього рішення електронний кабінет не зареєстрував.

Відтак, 01.09.2025 для надання можливості відповідачу скористатися своїми процесуальними правами відповідно до ст.ст. 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд з використанням установи поштового зв`язку АТ "Укрпошта" направив на адресу відповідача - Фермерського господарства Вінниченка Олександра Павловича (62740, Харківська обл., Дворічанський р-н, с. Новоєгорівка, вул. Підгірна, 35) вищезазначену ухвалу суду про відкриття провадження по справі №922/2866/25 від 01.09.2025 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Проте, згідно Актів відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) Господарського суду Харківської області від 01.09.2025 про неможливість відправки кореспонденції, ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.09.2025 по справі №922/2866/25 (вих.011663), що адресовано Фермерському господарству Вінниченка Олександра Павловича не відправлено у зв`язку з призупиненням Акціонерним товариством «Укрпошта» приймання та пересилання поштових відправлень до тимчасово окупованих територій України та районів ведення бойових дій, на території яких не працюють відділення поштового зв`язку у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України - до поштового відділення 62740.

Згідно із ч.1 ст.10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Суд наголошує, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України і статтею 6 Конвенції. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення. Загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи та хід її розгляду.

Такі принципи господарського судочинства, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі, реалізуються, зокрема, шляхом надання особам, які беруть участь у справі, рівних процесуальних прав й обов`язків, до яких, зокрема, віднесено право знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів, а також право давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення (відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.08.2022 у справі №909/595/21).

02.09.2025 судом було розміщено на сайті Судової влади України оголошення про виклик Фермерського господарства Вінниченка Олександра Павловича.

Додатково, 01.09.2025 судом було надіслано копію вказаної ухвали на електронну адресу відповідача 1, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Також, секретарем судового засідання 02.09.2025 було сформовано телефонограму на номер телефону відповідача 1, однак вказану телефонограму останнім прийнято не було оскільки номер абонента вказаний у позовній заяві не дійсний.

Відповідно до ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Інформації ж про іншу адресу відповідачів у суду немає.

Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).

Крім цього, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та знаходяться у вільному доступі.

Відтак, з огляду на вищезазначене суд дійшов висновку, що відповідачів було належним чином повідомлено про розгляд даної справи.

В свою чергу відповідачі своїм правом наданим відповідно до ст.251, ст.252 ГПК України не скористались, відзив на позов не надали, з клопотанням про розгляд справи в порядку загального позовного провадження до суду не звертались.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно з частиною 3 зазначеної статті судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Відповідно до частини 1, пункту 10 частини 3 статті 2 та частини 2 статті 114 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, а строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Так, процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу та інформацією з КП "Діловодство спеціалізованого суду" про доставку електронного листа в електронний кабінет.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Проте, станом на 03.11.2025 від відповідачів будь-яких заяв по суті спору та/або з процесуальних питань до суду не надходило.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідачів про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

31.03.2011 Фермерським господарством Вінниченка Олександра Павловича було підписано заяву про відкриття поточного рахунку та заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (далі - Заява).

Згідно Заяви відповідач 1 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг (надалі -Умови), тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із Заявою складають договір банківського обслуговування (далі - Договір) та взяв на себе зобов`язання виконувати умови Договору.

Крім того, 14.09.2021 відповідачем 1 через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису заявку на отримання послуг Кредитний ліміт на поточний рахунок (далі Заявку).

Підписанням цієї Заявки клієнт на підставі статті 634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднується до розділу Загальні положення та підрозділу Кредитний ліміт на поточний рахунок» Умов та Правил надання банківських послуг (далі Умови та Правила), що розміщені на офіційному сайті АТ КБ ПриватБанк у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, які разом із цією Заявкою становлять Кредитний договір між банком та клієнтом, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі, та зобов`язується належним чином їх виконувати. Клієнт та банк надалі разом іменуються сторони.

Підписанням цієї Заявки клієнт висловлює свою пряму і безумовну згоду на встановлення банком будь-якого розміру Кредитного ліміту за послугою Кредитний ліміт на поточний рахунок. У разі зниження/збільшення надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку, розмір ліміту може бути змінений банком, про що банк повідомляє клієнта за 3 календарні дні у спосіб, визначений цими Умовами.

Клієнт підтверджує ознайомлення із розділом Загальні положення, а також підрозділом Кредитний ліміт на поточний рахунок Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку за адресою https://privatbank.ua/terms, у редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви.

Відповідно до Заявки відповідачу 1 було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_2 на наступних умовах:

Мета Кредиту: поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта

Вид Кредиту: овердрафтовий кредит

Спосіб надання кредиту: безготівковим шляхом

Розмір поточного ліміту: 540 000 UAH

Мінімальний розмір ліміту: 10 000 UAH

Максимальний розмір ліміту: 2 000 000 UAH

Розмір відсоткової ставки: 16,5% річних

Розмір комісії за управління фінансовим кредитом: 0,3 % від максимального дебетового сальдо, що існувало на кінець будь-якого банківського дня на поточному рахунку клієнта за звітній місяць.

Можливі види (форми) забезпечення кредиту: порука для юридичних осіб, крім державних та комунальних підприємств

Строк надання кредиту: 12 місяців.

Підписанням цієї Заявки клієнт висловлює свою пряму і безумовну згоду на встановлення відповідно до п.3.2.1.1.1. Кредитного договору кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - «кредит») надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту на поточному рахунку (далі - «ліміт»).

Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності.

Вид кредиту - овердрафтовий кредит.

Розмір Кредиту - від 10 000 до 2 000 000 грн. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій розсуд: або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (система Приват24, мобільний додаток Приват24, SMSповідомлення або інші). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо. Кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів, комісії за управління фінансовим інструментом та інших платежів за цим Договором.

Клієнт приєднується до Договору шляхом підписання Заявки на отримання послуги Кредитний ліміт на поточний рахунок (далі Заявка) в Системі Приват24 для бізнесу із використанням кваліфікованого електронного підпису (далі КЕП), що разом з цими Умовам та Правилами становлять Кредитний договір.

Згідно з п.3.2.1.2.2. Кредитного договору клієнт зобов`язується:

3.2.1.2.2.1. Використовувати кредит на цілі, зазначені у п.3.2.1.1.1. цих Умов.

3.2.1.2.2.2. Сплатити банку проценти за весь час фактичного користування Кредитом, комісії та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим Договором та тарифами банку.

Пунктом 3.2.1.4. Кредитного договору визначено вартість кредиту та порядок розрахунків.

Відповідно до п.3.2.1.4.1. Кредитного договору за управління фінансовим кредитом клієнт сплачує банку комісію, розмір якої визначено тарифами банку, яка розраховується на суму максимального дебетового сальдо, що існувало на кінець будь-якого банківського дня на поточному рахунку клієнта за звітній місяць. Банк може на свій розсуд не стягувати зазначені розмір комісії в разі, якщо максимальне сальдо кредиту за попередній календарний місяць не перевищувало 100 гривень.

Комісія за управління фінансовим кредитом нараховується щомісячно та сплачується клієнтом першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникло дебетове сальдо. Сплата комісії відбувається як за рахунок власних коштів на поточному рахунку, так і за рахунок невикористаної частини кредитного ліміту.

Згідно з п.3.2.1.4.2. Кредитного договору за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнт сплачує проценти, які розраховуються щоденно на суму залишку заборгованості по кредиту та сплачуються клієнтом першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникло дебетове сальдо. Сплата нарахованих процентів відбувається як за рахунок власних коштів на поточному рахунку, так і за рахунок невикористаної частини кредитного ліміту.

Сторони домовились, що сума заборгованості по кредиту підлягає сплаті не пізніше 30 календарних днів з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта, а сума заборгованості по кредиту, отриманого клієнтом аграрного сектора економіки (основний вид економічної діяльності підприємства відповідає значенню з секції «А» Класифікатора видів економічної діяльності України і дана приналежність підтверджена документально) підлягає погашенню клієнтом у строк не пізніше 270 календарних днів з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта (п.3.2.1.4.3. Кредитного договору).

Відповідно до п.3.2.1.4.4. Кредитного договору сума заборгованості по кредиту, нараховані проценти та комісія, непогашені у строки, встановлені в п.п.3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3 цього Договору з наступного дня вважаються простроченими.

Згідно з п.3.2.1.4.4. Кредитного договору сума заборгованості по кредиту, нараховані проценти та комісія, непогашені у строки, встановлені в п.п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3 цього Договору з наступного дня вважаються простроченими.

У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку підвищені проценти, розмір яких встановлено тарифами банку, які нараховуються на прострочену суму заборгованості по кредиту (п.3.2.1.4.5. Кредитного договору).

Відповідно до п.3.2.1.4.6. Кредитного договору у разі, якщо дата погашення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, комісії, пені припадає на вихідний або святковий день, зазначені платежі повинні бути проведені в банківський день, що передує вихідному або святковому дню.

Згідно з п.3.2.1.4.7. Кредитного договору погашення заборгованості по кредиту, сплата комісії та процентів за користування кредитом здійснюється в гривні на поточний рахунок клієнта на якому встановлено кредитний ліміт відповідно до цих Умов.

Відповідно до п.3.2.1.4.8. Кредитного договору погашення заборгованості по кредиту, сплата комісії та процентів за користування кредитом проводиться в порядку, зазначеному в п.3.2.1.4.10 цих Умов.

При порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами Договору, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення по кредиту. Нарахування пені здійснюється за методом "факт/360", тобто для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів. Сплата пені здійснюється у гривні (п.3.2.1.5.Кредитного договору).

Відповідно до п.3.2.1.6.1. Кредитного договору строк користування кредитом становить 12 місяців, з автоматичною пролонгацією за умови своєчасного і повного виконання клієнтом умов Договору.

Як стверджує позивач, відповідачем 1 порушено зобов`язання за Договором та станом на 29.07.2025 відповідач 1 має заборгованість у сумі 395 942,38 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 318 968,73 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 59 749,27грн. та заборгованості з комісії у розмірі 17 224,38 грн.

Разом з цим, 22.09.2021 між Акціонерним товариством Комерційний Банк "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №Р904954183 (далі Договір поруки), предметом якого є надання поруки відповідачем 2 за виконання зобов`язань відповідача 1, які випливають з Кредитного договору (п.1.1. Договору поруки).

Також, відповідно до п.1.1. Договору поруки, поручитель солідарно відповідає перед Кредитором за виконання позичальником зобов`язань у повному обсязі за Кредитним договором.

Згідно з п.4.1. Договору поруки, сторони взаємно домовились, що порука за цим Договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього Договору. У випадку виконання позичальником та/або поручителем всіх зобов`язань за Кредитним договором цей Договір припиняє свою дію.

Як стверджує позивач, у порушення умов Договору відповідач 1 зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості.

18.06.2025 Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" надіслало відповідачам письмову вимогу №10221HAUDS00T про погашення заборгованості.

Вказану вимогу, як стверджує позивач, відповідачами залишено без задоволення. Тож, позивач вважає за необхідне захистити свої права шляхом солідарного стягнення з відповідача 1 та відповідача 2 суми заборгованості за Кредитним договором.

Доказів погашення відповідачами вказаної заборгованості матеріали справи не містять.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В частині 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як свідчать матеріали справи, 14.09.2021 відповідачем 1 через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису заявку на отримання послуг Кредитний ліміт на поточний рахунок. Підписанням цієї Заявки клієнт на підставі статті 634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднується до розділу Загальні положення та підрозділу Кредитний ліміт на поточний рахунок» Умов та Правил надання банківських послуг (далі Умови та Правила), що розміщені на офіційному сайті АТ КБ ПриватБанк у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, які разом із цією Заявкою становлять Кредитний договір між банком та клієнтом, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі, та зобов`язується належним чином їх виконувати. Клієнт та банк надалі разом іменуються сторони.

Відповідно до Заявки відповідачу 1 було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_2 на наступних умовах:

Мета Кредиту: поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта

Вид Кредиту: овердрафтовий кредит

Спосіб надання кредиту: безготівковим шляхом

Розмір поточного ліміту: 540 000 UAH

Мінімальний розмір ліміту: 10 000 UAH

Максимальний розмір ліміту: 2 000 000 UAH

Розмір відсоткової ставки: 16,5% річних

Розмір комісії за управління фінансовим кредитом: 0,3 % від максимального дебетового сальдо, що існувало на кінець будь-якого банківського дня на поточному рахунку клієнта за звітній місяць.

Строк надання кредиту: 12 місяців.

Проаналізувавши умови вказаного Кредитного договору судом встановлено, що сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог статей 205, 638, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, він вважається укладеним.

Таким чином, укладений Кредитний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі статтями 11, 202, 509 ЦК України і відповідно до статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу положень частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію та інші платежі передбачені Договором.

Разом з цим, частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1(§ 1. Позика ) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

Наявними в матеріалах справи банківськими виписками по особових рахунках підтверджується факт користування відповідачем 1 кредитними коштами наданими позивачем за Кредитним договором.

Проте доказів погашення відповідачем 1 суми тіла кредиту, процентів та комісії за користування кредитом згідно спірного Кредитного договору матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи, 18.06.2025 Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" надіслало на адресу відповідача 1 письмову вимогу №10221HAUDS00T про погашення заборгованості.

Доказів погашення заборгованості відповідачем 1 матеріали справи не містять.

Разом з цим, частиною 1 статті 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Як було встановлено судом, 22.09.2021 між Акціонерним товариством Комерційний Банк "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №Р904954183, предметом якого є надання поруки відповідачем 2 за виконання зобов`язань відповідача 1, які випливають з Кредитного договору (п.1.1. Договору поруки).

Також, відповідно до п.1.1. Договору поруки, поручитель солідарно відповідає перед Кредитором за виконання позичальником зобов`язань у повному обсязі за Кредитним договором.

Частиною 1 статті 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки ( ч. 1 ст.554 ЦК України).

В частині 4 статті 559 ЦК України зазначено, що порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Проте доказів погашення відповідачем 2 суми тіла кредиту, процентів та комісії за користування кредитом згідно спірного Кредитного договору матеріали справи не містять.

Згідно вимог ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що відповідач 1 підписуючи Кредитний договір, а відповідач 2 - Договір поруки, зобов`язались сплачувати основну заборгованість зі сплати кредиту та процентів, передбачених Кредитним договором, оскільки у вказаних договорах чітко передбачено умови та правила надання кредиту.

Відтак, відповідачам були зрозумілі та доведені до їх відома умови відповідного Кредитного договору.

Таким чином відповідач 1, уклавши Кредитний договір, та відповідач 2, уклавши Договір поруки з позивачем, добровільно стали стороною вказаних договорів, а відтак на відповідних умовах зобов`язані нести всі ризики пов`язані з порушенням власних зобов`язань.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідачі не надали суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, а в матеріалах справи такі докази відсутні, суд дійшов висновку про те, що відповідачами належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно Кредитного договору та Договору поруки, укладеного в якості забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором.

Перевіривши наданий позивачем до позовної заяви розрахунок суми заборгованості за кредитом, процентами та комісією за користування кредитом, суд встановив, що дані розрахунки є арифметично вірними та здійснені у відповідності до умов Кредитного договору та вимог чинного законодавства.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, дослідивши всі обставини, що мають значення для справи, надавши їм відповідну правову оцінку та врахувавши факт неналежного виконання відповідачами умов Кредитного договору, а також невиконання відповідачем 2 умов Договору поруки щодо погашення заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які містяться в матеріалах справи, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Руїс-Матеос проти Іспанії від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

У п.26 рішення від 15.05.2008 Європейського суду з прав людини у справі Надточій проти України суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

Згідно з вимогами частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог статті 4 Закону України Про судовий збір та подання позивачем до суду позовної заяви у цій справі в електронній формі, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідачів солідарно у повному обсязі (з урахуванням коефіцієнту 0,8).

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до Фермерського господарства Вінниченка Олександра Павловича та Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з Фермерського господарства Вінниченка Олександра Павловича (62740, Харківська обл., Дворічанський р-н, с. Новоєгорівка, вул. Підгірна, 35; ) та фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; адреса для кореспонденції: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50; ) заборгованість за кредитом у сумі 318 968 (триста вісімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 73 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 59 749 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот сорок дев`ять) грн. 27 коп., заборгованість з комісії у сумі 17 224 (сімнадцять тисяч двісті двадцять чотири) грн. 38 коп., а також суму судового збору у розмірі 4 751 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят одна) грн. 31 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "03" листопада 2025 р.

Суддя Т.О. Пономаренко