ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2025м. ДніпроСправа № 904/4930/25

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних від сум боргу в розмірі 26 164, 21 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - Відповідач) про стягнення грошових коштів в розмірі 26 164, 21 грн., з яких: 22 518, 32 грн. - інфляційні втрати, 3 645, 32 грн. 3% річних.

Заявлені вимоги Позивач обґрунтовує несвоєчасним виконанням Відповідачем грошового зобов`язання з внесення плати за користування вагонами, яке підтверджено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/2/25.

Ухвалою суду від 05.09.2025 року відкрито провадження у справі № 904/4930/25, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України. Відповідачу встановлено строк для подачі відзиву на позов протягом 15 днів з дати одержання ухвали.

Відповідач проти задоволення заявлених вимог заперечував, посилаючись на те, що ні Договором, ні Правилами розрахунків за перевезення вантажів не визначено строк виконання обов`язку з оплати послуг залізниці, у разі наявності спору щодо їх надання. Таким чином, Відповідач вважає, що обов`язок з оплати послуг перед Позивачем безпосередньо пов`язаний з рішенням суду по справі № 904/225, яке набрало законної сили 28.03.2025 року.

Позивач у відповіді на відзив наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 29.10.2025 року Позивачу запропоновано надати суду розрахунок суми 3% річних з урахуванням його позиції щодо строку виникнення прострочення: "через два робочі дні після складання цих документів і пред`явлення на підпис".

05.11.2025 року Позивач надав суду уточнений розрахунок суми 3% річних.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

07.03.2025 року Господарський суд Дніпропетровської області ухвалив рішення у справі №904/2/25, яким в повному обсязі задоволено позовні вимоги, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 252 736,08 грн. плати за користування вагонами та 3 791,04 грн. витрат зі сплати судового збору. Рішення набрало законної сили 28.03.2025 року.

Посилаючись на обставини, встановлені рішенням господарського суду у справі №904/2/25, Позивач зазначає, що відповідне рішення було виконано Відповідачем в добровільному порядку 28.03.2025 року, що підтверджується платіжною інструкцією № 600007677.

Враховуючи приписи ст. 625 ЦК України, зважаючи на те, що Відповідачем допущено прострочення виконання грошового зобов`язання, Позивач розрахував та просить суд стягнути з Відповідача три проценти річних та інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання щодо внесення плати за користування вагонами, зокрема, 3% річних в розмірі 3 645,32 грн., а також, 22 518,32 грн. інфляційних втрат.

Заперечуючи проти задоволення заявлених вимог Відповідач зазначив, що Договором та Правилами розрахунків за перевезення вантажів не визначено строк виконання обов`язку з оплати послуг залізниці, у разі наявності спору щодо їх надання. Таким чином, Відповідач вважає, що обов`язок з оплати послуг перед Позивачем безпосередньо пов`язаний з рішенням суду по справі № 904/225, яке набрало законної сили 28.03.2025 року.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів сторін, суд дійшов наступних висновків.

Як убачається з матеріалів справи, 30.06.2020 року між Позивач та Відповідачем укладено Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 45-8116733 від 30.06.2020 року (далі Договір).

Згідно п. 1.1. Договору предметом договору про надання послуг з організації перевезень є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги.

Надання послуг за цим договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами (п. 1.4 Договору).

Відповідно до п. 2.1.4 Договору передбачено обов`язок Замовника сплачувати послуги Перевізника та інші платежі, належні Перевізнику за Договором з сум внесеної передоплати за кодом платника. Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов Договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України та інших послуг Перевізника.

Пунктом 2.1.7 Договору передбачено, що до обов`язків замовника, Відповідача у справі, віднесено зокрема підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу Замовника підписувати та надавати Перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги.

Пунктом 4.4 Договору обумовлено, що по мірі виконання перевезень та надання послуг, Перевізником відображається в особовому рахунку використання Замовником коштів за добу для оплати:

- провізних платежів за перевезення, зазначених в накладних;

- суми додаткових зборів та додаткових послуг за вільними тарифами;

- плати за використання власних вагонів Перевізника за межами України, що відображається в щодобових інформаційних повідомленнях;

- штрафів на підставі відповідних перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами), інформаційних повідомлень, тощо;

- неустойки, нарахованої, згідно з додатками до Договору та відображеної в інформаційному повідомленні; - пені.

Статтею 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 174 ГК України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 ГК України та статтями 525, 526, 530 ЦК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 ГК України, статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до пункту 4 Правил користування вагонами і контейнерами відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Згідно з пунктом 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток (додаток 3), відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису).

Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Беручи до уваги обставини, встановлені рішенням суду по справі № 904/2/25, які не підлягають доказуванню в силу приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України, відомості плати за користування вагонами №№ 30099245, 30099246, 30099247, 30099248, 30099250, 30099251, 05109153, 05109154, 05109155, 05109156, 05109159, 07109160, 07109270, 08109271, 08109272, 08109273, 08109274, 08109161, 09109162, на загальну суму 252 736,08 грн. (з ПДВ) були підписані Відповідачем із запереченнями.

Зазначені обставини унеможливлювали списання залізницею плати за користування вагонами за вказаними відомостями. При цьому, з огляду на умови пункту 2.1.7 Договору обов`язок підписати означені відомості плати у відповідача виник після двох робочих днів від дня надання послуг, що підтверджується одним із документів передбачених п. 1.4 Договору.

Згідно з пунктом 5.1 Роз`яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008 №04-5/225, якщо платник підписує відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки тощо із запереченнями, зауваженнями чи застереженням, залізниця не має права списувати спірні суми із попередньої оплати; в такому разі спір має врегульовуватись платником безпосередньо зі станціями, які нарахували платежі, і ТехПД, що провадить розрахунки. У разі недосягнення домовленості стягнення коштів вирішується в претензійно-позовному порядку за позовом залізниці.

Отже, оплата послуг перевізника здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати на підставі підписаних без заперечень накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами. Тобто отримання залізницею коштів поставлене в залежність від виконання відповідачем певних дій, зокрема, підписання ним накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами без заперечень. При цьому, в силу пункту 1.4 Договору надання послуг може підтверджуватись, зокрема, накопичувальною карткою та відомістю плати за користування вагонами, які з боку відповідача повинні підписуватись не пізніше двох робочих днів від дня їх складення.

Звідси, ненадання Відповідачем згоди на списання його коштів унеможливлює отримання залізницею належних їй платежів у строк, визначений Договором, а саме не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг (складення накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами). Відповідно, прострочення платежів починається після двох робочих днів, від дня складання накопичувальних карток та відомостей плати за користування вагонами.

Наведене свідчить про безпідставність доводів Відповідача відносно відсутність (не встановлення) строку для оплати наданих послуг, що спростовується умовами укладеного сторонами договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Посилаючись на приписи наведеної норми матеріального права, Позивач просить стягнути з Відповідача три проценти річних та інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання щодо внесення плати за користування вагонами, зокрема, 3% річних в розмірі 3 645,32 грн., які розраховані за загальний період прострочення з 02.10.2024 року по 27.03.2025 року (по кожній відомості плати за користування вагонами окремо), а також, 22 518,32 грн. інфляційних втрат за період з жовтня 2024 року по березень 2025 року.

Здійснивши перевірку розрахунку відсотків річних (а.с. 5), суд дійшов висновку, що Позивачем неправильно визначено початок, а також загальну кількість днів прострочення виконання грошового зобов`язання.

Так, за наданим розрахунком по відомостях плати за користування вагонами, які оформлені 30.09.2024 року, Позивач здійснив нарахування відсотків річних з 02.10.2024 року. При цьому, з урахуванням висновку суду відносно того, що прострочення платежів починається після двох робочих днів, від дня складання відомостей плати за користування вагонами, прострочення за вказаними вище відомостями слід рахувати починаючи з 03.10.2024 року, тобто з наступного дня, після спливу двох робочих днів.

Аналогічної помилки Позивачем припустився при здійсненні розрахунку по відомостях плати за користування вагонами, які оформлено 07.10.2024 року та 08.10.2024 року. В розрахунку по відомостях від 05.10.2024 року, визначення початку прострочення здійснено правильно, зокрема, з 09.10.2024 (через два робочих дні від дати оформлення документа).

Ухвалою суду від 29.10.2025 року Позивачу запропоновано надати суду розрахунок суми 3% річних з урахуванням його позиції щодо строку виникнення прострочення: "через два робочі дні після складання цих документів і пред`явлення на підпис".

05.11.2025 року Позивач надав суду уточнений розрахунок суми 3% річних, згідно якого розмір відсотків за період з 03.10.2024 року по 27.03.2025 року складає 3 627,31 грн.

Судом здійснено перевірку наданого Позивачем уточненого розрахунку 3% річних, та встановлено, що розрахунок проведено арифметично правильно.

Щодо нарахування інфляційних втрат, неправильне визначення Позивачем початку прострочення виконання грошового зобов`язання, не вплинуло на правильність відповідного розрахунку.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин заявлені Позивачем вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з Відповідача суми 26 145,63 грн., з яких: 22 518 32 грн. - інфляційні втрати, 3 627, 31 грн. - 3% річних. В решті позовних вимог слід відмовити.

Згідно приписів ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 77-79, 86, 123, 129, 233, 236-241, 247, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Кривий Ріг Цемент" (49044, м. Дніпро, вул. Барикадна, 15а, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи ґедройця, 5; ) 22 518,32 грн. інфляційних втрат, 3 627,31 грн. три проценти річних, 2 420,68 грн. витрат зі сплати судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ліпинський