ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" листопада 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2736/25

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

при секретарі судового засідання: Бурмехи В.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Каланжова А.О. - самопредставництво,

від третьої особи (Головного управління національної поліції в Одеській області Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення): Мінайло О.М. самопредставництво,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу №916/2736/25 за позовом ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ ТРІ-УМФ (65069, м. Одеса, проспект Князя Володимира Великого (проспект Добровольського), буд.79, ) до Територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська, 1, ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Виконавчого комітету Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська, буд. 1, ), Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ), Головного управління національної поліції в Одеській області Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення (вул. Єврейська, 14, м. Одеса, 65014, ) про стягнення 15009,37грн,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальних дій суду:

Позивач у позові в обґрунтування позовних вимог зазначає, що Територіальній громаді міста Одеси, в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності належить: нежитлове приміщення №601, загальна площа якого складає 63,0 кв.м., яке розташоване за адресою: 65069, Одеська область, м. Одеса, проспект Князя Володимира Великого (проспект Добровольського), буд.81, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 431909302 від 18.06.2025. Рішенням Одеської міської ради № 2138-VII від 14.06.2017 Про передачу багатоквартирних жилих будинків, що обліковуються на балансі комунальних підприємств житлово-комунального сервісу Одеської міської ради, в управління (на баланс) об`єднань співвласників багатоквартирних будинків вирішено передати будинки № 77,79,81 за адресою вул. Добровольського, 77, 79, 81 в м. Одеса в управління ОСББТРІ-УМФ разом з технічною документацією на будинки. Об`єднання зареєстровано в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 05.09.2016. 01.10.2017 актом приймання передачі багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: пр. Добровольського,81, що обліковується на балансі КП ЖКС Північний передано будинок в управління (на баланс) ОСББ ТРІ-УМФ. Так, на загальних зборах ОСББ ТРІ-УМФ, які відбулися 13.11.2019, оформлене Протоколом №8 від 13.11.2019 було прийнято рішення затвердити внесок на утримання багатоквартирних будинків №77,79,81 у розмірі 4,50 грн за 1 кв.м. На виконання вимог Статуту ОСББ ТРІ-УМФ, затвердженого Протоколом Загальних Зборів ОСББ ТРІ-УМФ від 22.04.2023, та з метою надання належних послуг з обслуговування будинку, ОСББ укладено низку договорів, зокрема: з ТОВ СТАЛЬ МЕЙД про надання послуг з повного технічного обслуговування ліфтів; з ТОВ ЕКО-РЕНЕСАНС № 5194-21КС на вивіз твердих побутових відходів. Однак, позивач стверджує, що відповідач систематично не сплачує внески на обслуговування/утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території та відповідно до розрахунку заборгованості о/р 81601 відповідачу, який є власником приміщення №601, що знаходиться у місті Одесі по проспекту Князя Володимира Великого, буд. №81, за період з 01.09.2023 по 31.05.2025 була нарахована заборгованості у загальній сумі 12 968,72 грн, на яку позивачем також нараховано до стягнення з відповідача 1 620,46 грн інфляційних втрат та 420,19 грн три проценти річних.

Крім викладеного, позивач також просить суд стягнути з відповідача 8000,00грн витрат на правничу допомогу.

06.08.2025 за вх.№ 24697/25 до суду від Територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому громада вказує про те, що всупереч вимогам чинного законодавства позивачем не надано доказів належного повідомлення відповідача Одеської міської ради як власника нежитлового приміщення № 601, що знаходиться у м. Одеса по проспекту Князя Володимира Великого (проспект Добровольського), буд. 81 про проведення установчих зборів, загальних зборів ОСББ ТРІ-УМФ, на яких вирішувались питання встановлення переліку, розміру та порядку сплати внесків співвласників зазначеного будинку на обслуговування/ утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, через що відповідач був протиправно позбавлений права на участь в них. Окрім того, Одеська міська рада наголошує на тому, що ОСББ ТРІ-УМФ не надало доказів направлення відповідних рішень загальних зборів вищевказаного ОСББ про визначення розміру щомісячних внесків співвласників на утримання будинку. Отже, відповідач стверджує, що у будь-якому випадку, співвласник має бути обізнаний про прийняті на загальних зборах ОСББ рішення, зокрема, щодо встановлення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів співвласників, а також, позивачем до суду не було надано доказів оприлюднення рішень загальних зборів ОСББ ТРІ-УМФ з вищевказаного питання, прийнятих на загальних зборах, та у матеріалах справи такі докази відсутні. З урахуванням зазначеного, відсутні підстави вважати, що Одеську міську раду було належним чином повідомлено про дату, час, місце проведення загальних зборів ОСББ ТРІ-УМФ, а також про питання порядку денного цих зборів та про прийняті рішення.

Крім викладеного, відповідач звертає увагу суду на те, що наданий позивачем Статут ОСББ ТРІ-УМФ, підписаний головою загальних зборів Бороган В.В., який у даній справі представляє інтереси ОСББ ТРІ-УМФ. При цьому, в жодному іншому документі, які надані в додатку до позовної заяви не зазначено, що Головою загальних зборів вказаного ОСББ є саме Бороган Валентин Володимирович.

Поряд із цим, відповідач вважає, що він є неналежним відповідачем по справі, оскільки Департамент комунальної власності Одеської міської ради листом від 01.08.2025 № 01-19/1702 повідомив про те, що нежитлове приміщення № 601 загальною площею 63,0 кв.м., що знаходиться у м. Одеса по проспекту Князя Володимира Великого (проспект Добровольського), буд. 81 є власністю територіальної громади міста Одеси на підставі свідоцтва про право власності від 02.03.2009 серія НОМЕР_1 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.03.2009, вказане приміщення не відчужувалось. Водночас, вказаним листом також повідомлено, що 29.09.2023 між Департаментом та Головним управлінням Національної поліції в Одеській області (далі ГУ Національної поліції, Орендар) укладено договір оренди № 475/2023 на вищевказане нежитлове приміщення строком на 5 років (далі Договір), згідно абзацу 2 п. 3.1 даного договору визначено, що до складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньо будинкових мереж, ремонту будівлі, у тому числі: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо), а також компенсація витрат Балансоутримувача за користування земельною ділянкою. Орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених із Балансоутримувачем та/ або безпосередньо з постачальниками комунальних послуг (пунктом 6.5 Договору визначено обов`язковість укладення даних договорів). Таким чином, оскільки Позивач просить стягнути заборгованість зі сплати внесків на витрати на утримання багатоквартирного будинку в період з 01.09.2023 по 31.05.2025 та, враховуючи наявність договору оренди нежитлового приміщення, укладеного з ГУ Національної поліції з 29.09.2023 по 29.09.2028, Одеська міська рада є неналежним відповідачем у даній справі.

Стосовно протоколу від 18.12.2023, яким позивачем затверджувався кошторис доходів та витрат ОСББ ТРІ-УМФ та розміру щомісячних внесків (дата введення в дію з 01.12.2023) позивачем до позовної заяви не надано, при цьому залучено протокол 2019 року, який не має жодного відношення до періоду, який заявлений до стягнення. Крім того, наданий позивачем колективний договір № 5194-21КС на вивіз твердих побутових відходів не містить дати, підпису та печатки ОСББ ТРІ-УМФ, а отже не є належним доказом, у розумінні вимог господарського процесуального законодавства України. Таким чином, надані до позову перераховані вище документи відповідач вважає такими, що не є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, які підтверджують розмір внесків на відшкодування витрат на управління багатоквартирним будинком. Тому взагалі неможливо з`ясувати наявність такої заборгованості та надати відповідну правову оцінку позовним вимогам ОСББ ТРІ-УМФ, встановити обґрунтованість заявленої до стягнення суми коштів.

Крім викладеного, відповідач також відмічає, що питання здійснення належного обслуговування вищевказаного нежитлового приміщення, що знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Одеси, зокрема, питання сплати внесків на управління багатоквартирним будинком, в якому знаходиться відповідне нежитлове приміщення комунальної форми власності, не відноситься до повноважень Виконавчого комітету Одеської міської ради.

Також, відповідач вважає, що заявлена позивачем до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн не відповідає критерію розумності та реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

У поясненнях від 28.08.2025 за вих.№ 26750/25 Департамент комунальної власності Одеської міської ради підтримав позицію відповідача викладену у відзиві на позовну заяву від 06.08.2025 за вх.№ 24697/25.

29.09.2025 до суду від ГУ НП в Одеській області надійшли пояснення третьої особи за вх.№ 30133/25, в яких управління зазначає про те, що на підставі відповіді Центру забезпечення ГУНП в Одеській області нежитлові приміщення першого поверху № 601 загальною площею 63,0 кв.м, основною площею 56,3 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, просп. Князя Володимира, 81 та є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси відповідно до свідоцтва про право власності від 02.03.2009, яке видано на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.07.2006 № 231. 27.09.2023 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Головним управлінням Національної поліції в Одеській області було укладено договір оренди № 475/2023/667 (далі Договір), згідно з яким надано у строкове платне користування об`єкт комунальної власності нежитлові приміщення першого поверху № 601, загальною площею 63,0 кв.м, основною площею 56,3 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, просп. Князя Володимира, 81, строком до 27.09.2028. Між тим, третя особа вважає, що відповідно до Статуту ОСББ «ТРІ-УМФ», затвердженого загальними зборами ОСББ «ТРІ-УМФ», оформленим протоколом від 22.04.2023 та вимог чинного законодавства, позивачем не надано доказів належного повідомлення відповідача Одеської міської ради, як власника нежитлового приміщення, ані ГУНП в Одеській області як орендаря, про проведення установчих зборів, загальних зборів ОСББ «ТРІ-УМФ», на яких вирішувались питання встановлення переліку, розміру та порядку сплати внесків співвласників зазначеного будинку на обслуговування/ утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, через що відповідач та ГУ НП в Одеській області були протиправно позбавлені права на участь в них. Окрім того, ОСББ «ТРІ-УМФ» не надало доказів направлення відповідних рішень загальних зборів вищевказаного ОСББ про визначення розміру щомісячних внесків співвласників на утримання будинку ні ГУ НП в Одеській області ні Одеській міській раді. З урахуванням зазначеного, третя особа вважає, що відсутні підстави вважати, що відповідачів чи третіх осіб було належним чином повідомлено про дату, час, місце проведення загальних зборів ОСББ «ТРІ-УМФ», а також про питання порядку денного цих зборів та про прийняті рішення.

Крім цього, третя особа відмічає, що відповідно до п. 3.1. укладеного між сторонами договору оренди від 29.09.2023 № 475/2023/667 до складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньо будинкових мереж, ремонту будівлі, у тому числі: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо), а також компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою, орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених із балансоутримувачем та/ або безпосередньо з постачальниками комунальних послуг. Відсутність додаткового договору на утримання прибудинкової території, а також відсутність пропозицій, квитанцій щодо комунальних послуг, скарг, вимог, претензій, боргових зобов`язань чи інших документів стосовно питань заборгованості вказує на те, що такі позовні вимоги є незаконними. Отже, обов`язок щодо сплати внесків на обслуговування/утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до умов договору не входять до орендної плати, а окремого договору ГУНП в Одеській області із Балансоутримувачем та/ або безпосередньо з постачальниками комунальних послуг не було укладено. На підставі викладеного, ГУ НП вважає, що у задоволенні позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ТРІ-УМФ» слід відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 21.07.2025 відкрито провадження у справі №916/2736/25 та постановлено розглядати справу №916/2736/25 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 19.08.2025 задоволено заяву Територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради від 06.08.2025 за вх.№ 24641/25 про залучення третьої особи до участі у справі №916/2736/25 та залучено до участі у справі №916/2736/25 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ).

Ухвалою суду від 01.09.2024 задоволено заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 27.08.2025 за вх.№ 26644/25 про залучення третьої особи до участі у справі №916/2736/25; залучено до участі у справі №916/2736/25 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління національної поліції в Одеській області Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення (вул. Єврейська, 14, м. Одеса, 65014, ).

Ухвалою від 19.09.2025 задоволено заяву Головного управління національної поліції в Одеській області Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення від 16.09.2025 за вх.№ 28702/25 про продовження процесуального строку по справі №916/2736/25; продовжено третій особі - ГУ НП в Одеській області Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення процесуальний строк для подання пояснення третьої особи по справі №916/2736/25; призначено справу №916/2736/25 до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін на 29.09.2025 о 12:00.

Ухвалою суду від 29.09.2025 відкладено судове засідання по справі №916/2736/25 на 15.10.2025 о 10:20 у зв`язку із технічною несправністю ВКЗ по всій території України.

У судовому засіданні 15.10.2025 судом оголошено протокольну ухвалу про перерву до 03.11.2025 об 12:30.

У судовому засіданні 03.11.2025 судом оголошено протокольну ухвалу про перерву до 07.11.2025 об 11:30.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

Територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності з 20.03.2009 належить нежитлове приміщення першого поверху № 601 за адресою: м. Одеса, пр-т. Добровольський, 81, загальною площею 63,0 кв.м., що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 431909302 від 18.06.2025.

Рішенням Одеської міської ради № 2138-VII від 14.06.2017 про передачу багатоквартирних жилих будинків, що обліковуються на балансі комунальних підприємств житлово-комунального сервісу Одеської міської ради, в управління (на баланс) об`єднань співвласників багатоквартирних будинків вирішено передати будинки № 77,79,81 за адресою вул. Добровольського, 77, 79, 81 в м. Одеса в управління ОСББТРІ-УМФ разом з технічною документацією на будинки.

Згідно акту приймання передачі багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: пр. Добровольського,81, що обліковується на балансі КП ЖКС Північний, 01.10.2017 передано будинок в управління (на баланс) ОСББ ТРІ-УМФ.

Відповідно до розділу II Статуту Об`єднання, затвердженого Протоколом Загальних Зборів ОСББ ТРІ-УМФ від 22.04.2023, метою його створення є забезпечення і захист прав співвласників щодо користування, володіння і розпорядження спільним майном будинку, збереження і поліпшення техніко-економічних характеристик будинку з метою комфортного проживання (перебування) користувачів житлових та нежитлових приміщень, зниження витрат і втрат ресурсів на утримання спільного майна і на Споживання житлово-комунальних послуг, благоустрою прибудинкової території та побутового обслуговування населення, дотримання співвласниками своїх обов`язків, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Основними завданнями та предметом його діяльності є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання, ремонту, реконструкції та технічного переоснащення багатоквартирного будинку і прибудинкової території, зведення господарських споруд (за потреби): сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; запровадження енергоефективних заходів при споживанні житлово-комунальних послуг; планування заходів по капітальному ремонту, реконструкції і технічному переоснащенні будинку; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю Об`єднання; забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх видатків об`єднання; управління коштами Об`єднання; управління спільним майном Об`єднання; ведення і збереження технічної і правовстановлюючої документації на будинки, споруди і прибудинкові території; ведення бухгалтерського обліку, податкової і статистичної звітності; облік і збереження бухгалтерської та податкової звітності; кадрове і матеріально-технічне забезпечення діяльності Об`єднання; забезпечення діяльності Об`єднання комунальними та іншими послугами, роботами.

Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів не пізніше 10 днів після його прийняття, а саме оголошення результатів голосування, надається в письмовій формі кожному співвласнику під розписку (в тому числі ЕЦП) або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, або, якщо це не заборонено діючим законодавством України, шляхом кур`єрської доставки на вказану адресу, або на електронну адресу співвласника Об`єднання, який пройшов автентифікацію на офіційному сайті Об`єднання, або шляхом направлення SMS-повідомлення на вказаний власником мобільний номер, або за допомогою факсимільного зв`язку, телеграм, а також розміщується у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду (п. 4.20 розділу IV Статуту).

Співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим сплачувати належні внески і платежі, заборгованість по внескам та платежам яка перевищує 30 діб є порушенням зобов`язання співвласником. При не оплаті внесків та/або платежів протягом трьох місяців та/або наявності заборгованості зі сплати внесків та/або платежів у розмірі який дорівнюються або є більше суми внесків за останні три місяці, власник сплачує додатковий внесок до резервного фонду у розмірі 30% від щомісячного внеску на УБПТ згідно площі квартири, кладовки, нежитлового приміщення які знаходяться у його власності. Нарахування додаткового внеску відбуваються щомісячно доки сума заборгованості не стане меншою за суму внесків за останні три місяці. Також несвоєчасна сплата внесків та інших платежів, встановлених законодавством та статутними органами Об`єднання (більше трьох місяців), наявність іншої заборгованості власника приміщення перед Об`єднанням вважається добровільною відмовою (без подання про це письмової заяви) власника приміщення від технічної можливості користуватись внутрішньо будинковими інженерними мережами і системами, ліфтами, іншим спільним майном Об`єднання (пункт 7.5.8 Статуту).

Протоколом № 8 Зборів співвласників багатоквартирних будинків № 77, 79, 81 за місцем знаходження: м. Одеса, пр-т. Добровольського, 79 від 13.11.2019, зокрема, затверджено внесок на утримання багатоквартирних будинків № 77, 79, 81 у розмірі 4,50 грн за 1 кв.м.

В матеріалах справи наявна довідка про заборгованість за житлово-комунальні послуги власників приміщення №601 у буд. 81 по проспекту Добровольського у м. Одесі, загальною площею 63,40 кв.м., період розрахунку 01.09.2023-31.05.2025. Так, заборгованість становить 12968,72 грн.

На підтвердження витрат ОСББ Трі-умф, останнім надано до суду: Кошторис доходів та витрат ОСББ Трі-умф, затверджений Рішенням загальних зборів співвласників ОСББ Трі-умф, оформленим протоколом від 18.12.2023; договір про надання послуг з повного технічного обслуговування ліфтів від 01.01.2022, укладений між ТОВ СТАЛЬ МЕЙД та ОСББ Трі-умф; додаток №1 до договору про надання послуг з повного технічного обслуговування ліфтів від 01.01.2022 Специфікація на повне технічне обслуговування ліфтів; колективний договір на вивіз твердих побутових відходів № 5194-21КС, укладений між ТОВ ЕКО-РЕНЕСАНС та ОСББ Трі-умф; додатки №1, 2 від 01.03.2021 до договору № 5194-21КС Графік спорожнення контейнерів і вивезення твердих побутових відходів.

ДКВ ОМР листом від 01.08.2025 за вих.№01-19/1702 повідомило юридичний департамент ОМР про те, що між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Головним управлянням Національної поліції в Одеській області було укладено Договір оренди від 29.09.2023 № 475/2023 на нежитлове приміщення № 601, загальною площею 63,0 кв.м,, що знаходяться за адресою м. Одеса, просп. Князя Володимира Великого 81, строком на 5 років. Приміщення є власністю територіальної громади м. Одеса на підставі свідоцтва про право власності від 02.03.2009 серія САС 636475 та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.03.2009.

Рішенням ГСОО від 22.01.2024 позовні вимоги ОСББ Трі-умф задоволено частково; стягнуто з Одеської міської ради за рахунок коштів міста Одеси в особі Виконавчого комітету Одеської міської ради, як безпосереднього виконавчого органу Одеської міської ради, який наділений правом розпоряджатись коштами місцевого бюджету, на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Трі-умф заборгованість зі внесків на обслуговування/утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території за період з 01.08.2020 по 01.09.2023 у розмірі 10 206,00 грн та судовий збір у розмірі 2 642,13 грн.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши правові позиції сторін, їх мотивовані оцінки кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення позову чи відмови у задоволенні позову, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.1,2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно до ст.15 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Згідно ст.20 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Статтею 16 ЗУ Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку передбачено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.

Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (ст.ст. 22, 23 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку).

Відповідно до п.8 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 № 572 співвласники житлового будинку, гуртожитку зобов`язані забезпечувати належне утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, поточний і капітальний ремонт, технічне переоснащення спільного майна житлового будинку, гуртожитку пропорційно до частки співвласника на умовах співфінансування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Тлумачення змісту ст. 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №924/233/18).

Такий підхід також узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Отже, як встановлено судом вище, Територіальній громаді міста Одеси, в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності належить нежитлове приміщення №601, загальна площа якого складає 63,0 кв.м., розташоване за адресою: 65069, Одеська область, м. Одеса, проспект Князя Володимира Великого (проспект Добровольського), буд.81, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 431909302 від 18.06.2025.

Загальними зборами співвласників багатоквартирних будинків № 77,79,81, за місцем проживання м. Одеса, просп, Добровольського, 79, (ОСББ ТРІ-УМФ), оформленими протоколом від 13.11.2019 № 8, вирішено затвердити внесок на утримання багатоквартирних будинків № 77,79,81 у розмірі 4,50 (чотири) гривні 50 копійок за 1 (один) м2 (питання 6 порядку денного).

Рішенням загальних зборів ОСББ ТРІ-УМФ, оформленим протоколом від 18.12.2023, затверджено кошторис доходів та витрат, розмір щомісячних внесків УББ (згідно Додатку) внески на відшкодування витрат на управління (утримання) багатоквартирним будинком та прибудинковою територією. Дата введення в дію кошторису доходів і витрат та розміру щомісячних внесків УББ визначено 01.12.2023. Окрім того передбачено, що внески та платежі члени мають сплачувати не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Кошторисом доходів та витрат ОСББ ТРІ-УМФ, затвердженим рішеннями загальних зборів, оформленими протоколом від 18.12.2023, встановлено, зокрема розмір щомісячних внесків співвласників ОСББ ТРІ-УМФ у розмірі 5,75 грн/м2, ремонтний фонд 1,00 грн/м2, сміття ППВ 35,49грн/міс, технічне обслуговування ліфтів 1,40грн/м.кв.

Відповідно до п. 7.5.8 Статуту, затвердженого протоколом загальних зборів від 22.04.2023 співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим сплачувати належні внески і платежі, заборгованість по внескам та платежам яка перевищує 30 діб є порушенням зобов`язання співвласником. При не оплаті внесків та/або платежів протягом трьох місяців та/або наявності заборгованості зі сплати внесків та/або платежів у розмірі який дорівнює або є більше суми внесків за останні три місяці, власник сплачує додатковий внесок до резервного фонду у розмірі 30% від щомісячного внеску на УБПТ згідно площі квартири, кладовки, нежитлового приміщення які знаходяться у його власності. Нарахування додаткового внеску відбувається щомісячно доки сума заборгованості не стане меншою за суму внесків за останні три місяці. Також несвоєчасна сплата внесків та інших платежів, встановлених законодавством та статутними органами Об`єднання (більше трьох місяців), наявність іншої заборгованості власника приміщення перед Об`єднанням вважається добровільною відмовою (без подання про це письмової заяви) власника приміщення від технічної можливості користуватись внутрішньо будинковими інженерними мережами і системами, ліфтами, іншим спільним майном Об`єднання.

Так, відповідач стверджує, що позивачем не представлено доказів в підтвердження факту надання послуг, витрати на які обов`язково включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку, зокрема, відсутні підписані договори з вивезення відходів, відсутній протокол загальних зборів, котрим затверджено кошторис доходів та витрат ОСББ ТРІ-УМФ та ОМР не була повідомлена про проведення загальних зборів і затвердженого ними кошторису, чим порушено право співвласника, однак, суд такі доводи відповідача відхиляє, оскільки у даній справі будь-яких вимог щодо оскарження рішень загальних зборів ОСББ ТРІ-УМФ не заявлено, про наявність судових рішень або існуючих судових спорів з приводу таких рішень сторони суду не повідомляли та відповідних доказів не надавали. Відтак, надання правової оцінки щодо наявності або відсутності підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів позивача виходить за межі предмету спору по справі №916/2736/25. Крім цього, суд відхиляє доводи відповідача стосовно відсутності у наданому позивачем колективному договорі № 5194-21КС на вивіз твердих побутових відходів дати, підпису та печатки ОСББ ТРІ-УМФ, що свідчить про недоведеність надання послуг, адже, в матеріалах справи, зокрема, наявний кошторис, затверджений прийнятими рішеннями загальних зборів, оформленими протоколом від 18.12.2023 та в якому визначено тариф - внесок сміття ППВ, а також у колективному договорі № 5194-21КС на вивіз твердих побутових відходів наявні підпис та печатка уповноваженої особи виробника ТОВ ЕКО-РЕНЕСАНС, при цьому розмір внеску сміття ППВ та надання таких послуг взагалі не оспорюється.

Поряд із цим, відповідач стверджує про те, що 29.09.2023 між ДКВ ОМР та ГУ НП в Одеській області укладено договір оренди № 475/2023 на нежитлове приміщення №601, загальна площа якого складає 63,0 кв.м., розташоване за адресою: 65069, Одеська область, м. Одеса, проспект Князя Володимира Великого (проспект Добровольського), буд.81), відповідно до абз. 2 п. 3.1 якого визначено, що до складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньо будинкових мереж, ремонту будівлі, у тому числі: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо), а також компенсація витрат Балансоутримувача за користування земельною ділянкою, а отже ОМР не має відповідати за даними зобов`язаннями та не є належним відповідачем. Проте, Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" на Територіальну громаду міста Одеси в особі Одеської міської ради, як на члена ОСББ ТРІ-УМФ та на особу, якій на праві комунальної власності належить майно, покладено обов`язок виконувати чинні та не скасовані рішення статутних органів ОСББ, якими зокрема є загальні збори учасників та правління ОСББ ТРІ-УМФ та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, з огляду на викладене, дані доводи відповідача судом не приймаються.

Здійснивши власне перерахування в межах заявлених ОСББ ТРІ-УМФ періодів та сум, господарський суд частково не погоджується із заявленою до стягнення сумою основного боргу, оскільки впродовж 13.11.2019 - 01.12.2023 (дата введення в дію, кошторису затвердженого рішенням загальних зборів, оформлених протоколом від 18.12.2023) розмір внеску становив 4,50 грн за 1 кв.м, з 01.12.2023 5,75 грн за 1 кв.м та 1,00 грн за 1 кв.м (ремонтний фонд), сплата коштів до останнього передбачена пунктом 6.3 Статуту ОСББ ТРІ-УМФ, затвердженого протоколом загальних зборів від 22.04.2023. Крім того, позивачем зроблено розрахунок за площею спірного нежитлового приміщення 63,40 кв.м., в той час як згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 431909302 від 18.06.2025 площа спірного нежитлового приміщення складає 63, 0 кв.м.

Відтак, за обрахунком суду, впродовж 01.09.2023 30.11.2023 (період прострочення серпень 2023 року листопад 2023 року) розмір внесків складав 283,50 грн (63,0 * 4,50 = 283,50); впродовж 01.12.2023 31.05.2025 362,25 грн (63,0 * 5,75 = 362,25 грн); ремонтний фонд впродовж 01.12.2023 31.05.2025 63,00 грн (63,0 * 1,00 = 63,00 грн); технічне обслуговування ліфтів впродовж 01.12.2023 31.05.2025 88,20 грн (63,0 * 1, 40=88,20 грн); 30% щомісячного внеску до резервного фонду за тримісячне прострочення сплати щомісячного внеску на УБПТ починаючи з 01.12.2023 по 31.05.2025 у розмірі 1956,15грн; внесок сміття ППВ впродовж 01.09.2023 30.11.2023 складав 18,80грн, впродовж 01.12.2023 31.05.2025 складав 35,49грн, відповідно сукупний розмір заборгованості складає 13 560,45грн.

Відповідно до підп. 1 п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VI, Рішення суду про стягнення (арешт) коштів держаного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України виключно для виконання.

Згідно абз.1 пп. 2 п. 9 та абз. 2 п. 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ від 03 серпня 2011 року № 845, органи казначейства змушені повертати виконавчі документи у разі, якщо боржником зазначено не розпорядника бюджетних коштів.

Статтею 1 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що виконавчі органи рад органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до ч.ч. 2 ст. 11 Закону України „Про місцеве самоврядування виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

У відповідності до ст. 51 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Згідно ч. 2 ст. 64 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні сільські, селищні, міські, районі в містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрями їх використання.

Підпунктом 27 п. 1 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: як прийняття рішень щодо передачі коштів з відповідного місцевого бюджету.

Статтею 2 Бюджетного Кодексу України визначено, що головні розпорядники бюджетних коштів бюджетні установи в особі їх керівників, які відповідно до статті 22 цього Кодексу отримують повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень.

Згідно ст. 22 Бюджетного Кодексу України Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно: 1) за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, - установи, уповноважені забезпечувати діяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України в особі їх керівників; міністерства, Національне антикорупційне бюро України, Конституційний Суд України, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, Вища рада правосуддя та інші органи, безпосередньо визначені Конституцією України, в особі їх керівників, а також Державна судова адміністрація України, Національна академія наук України, Національна академія аграрних наук України, Національна академія медичних наук України, Національна академія педагогічних наук України, Національна академія правових наук України, Національна академія мистецтв України, інші установи, уповноважені законом або Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у відповідній сфері, в особі їх керівників; 2) за бюджетними призначеннями, визначеними рішенням про бюджет Автономної Республіки Крим, - уповноважені юридичні особи (бюджетні установи), що забезпечують діяльність Верховної Ради Автономної Республіки Крим та Ради міністрів Автономної Республіки Крим, а також міністерства та інші органи влади Автономної Республіки Крим в особі їх керівників; 3) за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

Відповідно до п. 1.1. Положення про Виконавчий комітет Одеської міської ради (далі Положення), затвердженого рішенням Одеської міської ради від 15.09.2021 № 535-VІІ Про затвердження Положення про Виконавчий комітет Одеської міської ради у новій редакції, Виконком ОМР є виконавчим органом ОМР, який створюється ОМР на період її повноважень відповідно до Закону 280/97-ВР, Статуту територіальної громади міста Одеси та Регламенту ради. Після закінчення повноважень ради Виконком ОМР здійснює свої повноваження до формування його нового складу.

Згідно п. 1.3. Положення Виконком ОМР є юридичною особою, має гербову печатку, бланки та штампи, має рахунки в органах Державної казначейської служби України та в установах банків, набуває від свого імені майнові та особисті немайнові права, несе обов`язки, може бути позивачем і відповідачем в судах, зокрема звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Фінансування видатків Виконкому ОМР здійснюється за рахунок коштів бюджету Одеської міської територіальної громади (п. 1.4. Положення).

Отже, Одеська міська рада, не є розпорядником коштів місцевого бюджету м. Одеси та не має рахунків в органах державного казначейства, відтак господарський суд доходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення грошових коштів з Одеської міської ради з рахунків розпорядника бюджетних коштів місцевого бюджету Виконавчого комітету Одеської міської ради. Вказаний висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 14.05.2020 у справі № 916/1952/17.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про здійснення стягнення грошових коштів з Одеської міської ради з рахунків розпорядника бюджетних коштів місцевого бюджету Виконавчого комітету Одеської міської ради, відтак, оскільки позивач просить стягнути з відповідача 12 968,72 грн внесків на витрати на управління багатоквартирним будинком, а розрахована судом сума внесків складає 13560,45грн та з урахуванням того, що відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, судом підлягає стягненню з Одеської міської ради на користь ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ ТРІ-УМФ 12 968,72грн шляхом стягнення грошових коштів за рахунок місцевого бюджету з рахунку розпорядника бюджетних коштів місцевого бюджету міста Одеси Виконавчого комітету Одеської міської ради.

Крім цього, позивачем заявлено до стягнення з відповідача три проценти річних за загальний період з 01.12.2023 по 31.05.2025 в сумі 420,19грн та інфляційні втрати за загальний період з 01.12.2023 по 31.05.2025 в сумі 1620,46грн.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши надані позивачем розрахунки трьох процентів річних та інфляційних втрат встановив, що їх розраховано не вірно. Так, за обрахунком суду інфляційні втрати за період з 01.12.2023 по 31.05.2025 складають 1556,56грн та три проценти річних за період з 01.12.2023 по 31.05.2025 складають 407,92грн, у зв?язку з чим судом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача три проценти річних за загальний період з 01.12.2023 по 31.05.2025 в сумі 407,92грн та інфляційні втрати за загальний період з 01.12.2023 по 31.05.2025 в сумі 1556,56грн.

Стосовно заявленої позивачем суми стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00грн, слід відмітити наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Разом із тим, згідно ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч.ч.1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно умовам договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно умовам договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.1, 2, 3, 4, 5, 6 ст.126 ГПК України).

Положення п.2 ч.1, ч.4 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Судом встановлено, що представництво ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ ТРІ-УМФ у Господарському суді Одеської області здійснювалось адвокатом Бороган В.В. на підставі ордеру серія ВН № 1532430 від 24.06.2025. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги від 10.06.2025 та акт приймання-передачі від 13.06.2025 виконаної роботи до договору про надання правничої допомоги від 10.06.2025 із визначенням винагороди адвоката у розмірі 8000,00грн.

Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність позивачем факту отримання правової допомоги.

Між тим, відповідач у відзиві від 06.08.2025 за вх.№ 24697/25 заперечував заявлені позивачем до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн, оскільки вважає, що вона не відповідає критерію розумності та реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Враховуючи викладене, з урахуванням заперечень відповідача, вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу з урахуванням категорії справи, рівня її складності, тривалості розгляду справи підлягають задоволенню судом частково загалом у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн, які можуть вважатись розумними, співмірними та пропорційними розміру задоволених судом позовних вимог ОСББ ТРІ-УМФ.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 2 422,40грн, які підлягають відшкодуванню платнику за рахунок відповідача внаслідок часткового задоволення судом його позовних вимог у розмірі 2413,01грн.

Керуючись ст.ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити частково позов ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ ТРІ-УМФ (65069, м. Одеса, проспект Князя Володимира Великого (проспект Добровольського), буд.79, ) до Територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська, 1, ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Виконавчого комітету Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська, буд. 1, ), Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ), Головного управління національної поліції в Одеській області Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення (вул. Єврейська, 14, м. Одеса, 65014, ) про стягнення 15009,37грн.

2. Стягнути з Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська, 1, ) шляхом стягнення грошових коштів за рахунок місцевого бюджету з рахунку розпорядника бюджетних коштів місцевого бюджету міста Одеси Виконавчого комітету Одеської міської ради (65026, Одеська обл., м. Одеса, пл. Думська, буд. 1, ) на користь ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ ТРІ-УМФ (65069, м. Одеса, проспект Князя Володимира Великого (проспект Добровольського), буд.79, ) 12 968 (дванадцять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн 72 коп заборгованості зі сплати внесків на витрати на управління багатоквартирного будинку, 1 556 (одну тисячу п`ятсот п`ятдесят шість) грн 56 інфляційних втрат, 407 (чотириста сім) грн 92 коп три проценти річних, 2413 (дві тисячі чотириста тринадцять) грн 01 коп судового збору, 4000 (чотири тисячі) грн витрат на правничу допомогу.

3. Відмовити ОБ`ЄДНАННЮ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ ТРІ-УМФ (65069, м. Одеса, проспект Князя Володимира Великого (проспект Добровольського), буд.79, ) в решті частини заявлених вимог щодо стягнення правничої допомоги.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10 листопада 2025 р.

Суддя І.А. Малярчук