ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.11.2025м. СумиСправа № 920/1272/25

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИТЕПЛОЕНЕРГО» від 14.10.2025, б/н (вх.№5427 від 14.10.2025) про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву у справі №920/1272/25

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична

компанія «УКРЕНЕРГО» (вул. Симона Петлюри, буд. 25, м. Київ, 01032,

)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю

«СУМИТЕПЛОЕНЕРГО» (вул. Друга Залізнична, 10, м. Суми, 40030,

)

про стягнення 921 746 грн 52 коп.,

УСТАНОВИВ:

04.09.2025 позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 921 746 грн 52 коп., з яких: 911 224 грн 14 коп. сума основного боргу та 10 522 грн 38 коп. 3% річних, а також стягнути судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2025, справу призначено до розгляду судді Заєць С.В.

08.09.2025 через систему «Електронний суд» позивачем надано до суду заяву (вх.№4272), відповідно до якої з метою підтвердження сплати судового збору просить суд долучити до матеріалів справи платіжну інструкцію № В-7375 від 08.09.2025 на суму 11 060 грн 96 коп.

Ухвалою суд від 15.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/1272/25; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; сторонам встановлені строки для надання суду відзиву, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив.

29.09.2025 через систему «Електронний суд» відповідачем надано до суду заяву (вх.№5183) про продовження процесуального строку у справі №920/1272/25, відповідно до змісту якої просить суд продовжити строк для подання відзиву на позовну заяву до 20.10.2025. В обґрунтування вказаної заяви відповідач зокрема, зазначає, що у зв`язку з невідкладною виробничою необхідністю в реалізації заходів, направлених на ліквідацію наслідків збройної агресії російської федерації на об`єкти Єдиного майнового комплексу по виробництву, транспортуванню тепла та електричної енергії у місті Суми, фіксації зазначених фактів, складання та подання до уповноважених органів відповідних документів, а також реалізації заходів, направлених на підготовку до опалювального сезону 2025-2026 років, виконання вимог Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення», постанов Кабінету Міністрів України № 1027 від 26.09.2023 р., № 896 від 22.08.2023 р., № 812 від 19 липня 2022 р. «Про затвердження положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесу функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії та бюджетним установам» щодо врегулювання заборгованості перед ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та іншими кредиторами Товариства, в тому числі заборгованості, яка є предметом розгляду у даній справі (а саме: ведення перемовин з органами державної влади, підприємствами, установами; складання, погодження проектів договорів, листів-пропозицій; внесення змін до умов діючих договорів; відкриття банківських рахунків) та задіянням безпосередньо в цій роботі представників юридичного відділу ТОВ «Сумитеплоенерго», товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» просить суд продовжити строк для подання відзиву на позовну заяву у даній справі.

Ухвалою суду від 02.10.2025 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИТЕПЛОЕНЕРГО» від 29.09.2025, б/н (вх.№5183 від 29.09.2025) про продовження встановленого судом процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву у справі №920/1272/25 відмовлено.

14.10.2025 через систему «Електронний суд» відповідачем надано до суду відзив (вх.№4934, 5427) на позовну заяву, відповідно до змісту якого просить суд поновити пропущений процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

20.10.2025 через систему «Електронний суд» позивачем надано до суду відповідь (вх.№5037) на відзив на позовну заяву, згідно з яким позивач вказує на необґрунтованість доводів відповідача, наведених у відзиві на позовну заяву, у зв`язку з чим просить суд задовольнити позов повністю.

Розглянувши матеріали справи та заяву відповідача (вх.№5427) про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву, суд приходить до наступних висновків:

Частина 1 ст. 252 ГПК України передбачає, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, крім випадків, передбачених статтею 252-1 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні закріплені нормою статті 251 ГПК України, відповідно до 1 частини якої - відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Отже, згідно частини 1 статті 251 ГПК України процесуальний строк для надання відповідачем відзиву у спрощеному позовному провадженні встановлений законом.

Приписами ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.03.2025 у справі №920/464/24 колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, пропущений процесуальний строк може бути поновлений судом за умови звернення учасника справи із заявою про його поновлення, в якій він має навести причини пропуску, а суд - оцінити наведені причини та визначити їх поважність.

На суд покладається обов`язок визначити, наскільки сумлінно та швидко діяв заявник.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом підстав. У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про поновлення строку, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин його пропуску, встановити, чи є такий строк значним та чи не буде його поновлення втручанням у принцип юридичної визначеності. При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує, виходячи з поважності причин пропуску строку на оскарження (подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 13.02.2025 у справі №921/379/23, від 17.01.2025 у справі №9/41, від 19.11.2024 у справі №758/1436/21 та від 16.06.2021 у справі №910/15988/16).

Норма про можливість поновлення процесуальних строків по суті є пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки інакше нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків (постанови Верховного Суду від 13.05.2024 у справі №922/2825/23, від 18.08.2023 у справі №32/257-10, від 03.04.2023 у справі №906/1357/20, від 01.09.2022 у справі №904/8456/21).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. (Рішення ЄСПЛ у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008).

Суд звертає увагу на те, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом.

Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховний Суд зазначає, що згідно з практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, та як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Європейським судом з прав людини зазначено, що "надмірний формалізм" може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах "Белеш та інші проти Чеської Республіки", "ЗУБАЦ ПРОТИ ХОРВАТІЇ" (ZUBAC v. CROATIA), (Beles and Others v. the Czech Republic), №47273/99, пп. 50-51 та 69, ЄСПЛ 2002 IX, та "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), №35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

При цьому, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення у справі "Кутіч проти Хорватії", заява №48778/99).

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно з частиною 3 зазначеної статті судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

За змістом частин першої та четвертої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

З наведених вище висновків виходив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.04.2025 у справі №910/7746/20 та об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.12.2018 зі справи № 904/5995/16.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.07.2023 у справі № 910/186/21).

Відтак, враховуючи наведені представником відповідача в поданій заяві від 14.10.2025 обґрунтування поважності пропуску строку на подання відзиву на позовну заяву, а також підстави для поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву, з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, а також з метою забезпечення реалізації принципу змагальності сторін, суд дійшов висновку поновити процесуальний строк відповідачу для подання відзиву у справі №920/1272/25 від 14.10.2025.

З огляду на поновлення відповідачу пропущеного процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву, суд долучає до матеріалів справи відповідь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» (вх.№5037) на відзив на позовну заяву.

Керуючись ст.ст. 113, 118, 119, 165, 232, 233, 234, 235, 255 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИТЕПЛОЕНЕРГО» від 14.10.2025, б/н (вх.№5427 від 14.10.2025) про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву у справі №920/1272/25 задовольнити.

2. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «СУМИТЕПЛОЕНЕРГО» пропущений процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву у справі №920/1272/25.

3. Долучити до матеріалів справи відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИТЕПЛОЕНЕРГО» (вх.№4934 від 14.10.2025) на позовну заяву.

4. Долучити до матеріалів справи відповідь (вх.№5037 від 20.10.2025) Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» на відзив на позовну заяву.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 10.11.2025 та не підлягає оскарження відповідно до приписів ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Заєць