номер провадження справи 22/88/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
05.11.2025 Справа № 908/1099/25
м. Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,
розглянувши без виклику учасників справи заяву (вих. № б/н від 24.10.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОДІМ "АЛЬЯНС" про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1099/25
про стягнення 36652800,48 доларів США та 29723034,03 грн.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.10.2025 у справі № 908/1099/25 позовні вимоги задоволені повністю. Стягнуто з держави російська федерація в особі генеральної прокуратури російської федерації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОДІМ АЛЬЯНС суму спричинених збитків у розмірі 36652800,48 (тридцять шість мільйонів шістсот п?ятдесят дві тисячі вісімсот) доларів США 48 центів, що виникли внаслідок російської збройної агресії на території України, та у результаті втрати: - виробничого комплексу будівель та споруд, що розташовані за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Олександра Невського, будинок 36; - заглибинного складу, що розташований за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Грушевського Михайла (у минулому вулиця Карла Маркса), будинок 46; - будівлі трансформаторної підстанції, що розташована за адресою: Запорізька область, місто Мелітополь, вулиця Молочна, будинок 1/2, та суму спричинених збитків у розмірі 29723034 (двадцять дев?ять мільйонів сімсот двадцять три тисячі тридцять чотири) грн. 03 коп., що виникли у зв?язку з російською збройною агресією на території України внаслідок втрати товарно-матеріальних цінностей.

Стягнути з держави російська федерація в особі генеральної прокуратури російської федерації на користь Державного бюджету України 1059800 (один мільйон п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот) грн. 00 коп. судового збору.

27.10.2025 через систему Електронний суд (сформовано в системі 24.10.2025) від позивача надійшла заява (вих. № б/н від 24.10.2025) про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/1099/25, згідно якої просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 200000,00 грн.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.10.2025, заяву визначено для розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою суду від 28.10.2025 суддею Ярешко О.В. прийнято заяву до розгляду. Встановлено відповідачу строк до 04.11.2025 для подання заперечення на заяву позивача з доказами, що підтверджують надіслання (надання) заперечення і доданих до нього доказів позивачу.

Ухвала доставлена до електронного кабінету позивача 28.10.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач про судовий розгляд заяви повідомлений шляхом розміщення 28.10.2025 ухвали суду від 28.10.2025 на офіційному сайті Судової влади в Україні в мережі Інтернет.

Згідно ч. 3 ст. 233 ГПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки заява про ухвалення додаткового судового рішення стосується лише питання про судові витрати, суд визнав можливим ухвалити додаткове судове рішення без повідомлення (виклику) учасників справи.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Статтею 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

З дотриманням вказаних приписів процесуального законодавства, позивачем у позовній заяві викладено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, до якого входять витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 200000,00 грн. Позивачем зроблено заяву про те, що докази розміру судових витрат будуть надані суду протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач заявив про свій намір щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Докази щодо понесення таких витрат подані позивачем після ухвалення судового рішення у цій справі протягом п`яти днів, тобто у встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України строк, долучені судом до матеріалів справи та прийняті до розгляду.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване статтею 131-2 Конституції України, статтею 16 Господарського процесуального кодексу України, відповідними положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права у суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно європейських стандартів, зокрема, пункту 14 Рекомендацій № R(81)7 Комітету Міністрів Ради Європи (КМРЄ) «Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя» (on measures facilitating access to justice), за винятком особливих обставин, сторона, яка виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, у тому числі, гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Також, у пункті 4 цих Рекомендацій зазначено, що жодна зі сторін не повинна бути позбавлена можливості користуватися послугами адвоката.

Як слідує з матеріалів справи, між ТОВ "ТЕХНОДІМ АЛЬЯНС" (клієнт за договором) та Адвокатом Шевченком І.В. (виконавець) було укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 08.04.2025 № б/н, предметом якого є зобов`язання виконавця на здійснення представництва клієнта та надання усіх видів правової допомоги, та зобов`язання клієнта оплатити всі види правової допомоги виконавця та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору. Виконавець зобов`язався представляти інтереси клієнта під час супроводу судового процесу в суді першої інстанції за позовом клієнта до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової шкоди у зв`язку зі збройною агресією російської федерації (п. 1.1).

Клієнт, згідно п. 2.3.1 договору, зобов`язався сплачувати виконавцю гонорар у порядку і терміни, передбачені договором.

За умовами п.п. 4.1, 4.2, цього договору, винагорода виконавця за надання правової допомоги (гонорар) в обсязі, що визначається в додатковій угоді, який підлягає сплаті протягом 30 банківських днів з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі наданих послуг на підставі виставленого рахунку.

08.04.2025 до цього договору укладено додаткову угоду № 1, якою сторони погодили, що розмір гонорару за надання правової допомоги (гонорар) в обсязі, що визначений п. 1.1.1 договору, становить 200000,00 грн.

23.10.2025 між ТОВ "ТЕХНОДІМ АЛЬЯНС" та Адвокатом Шевченком І.В. підписано акт приймання-передачі наданих послуг до вказаного договору від 08.04.2025, згідно якого виконавцем надані, а клієнтом прийняті такі юридичні послуги щодо надання правової (правничої) допомоги клієнту у судовій справі № 908/1099/25: надання професійної (правничої) допомоги з комплексного правового супроводу судового процесу у справі № 908/1099/25 за позовом ТОВ "ТЕХНОДІМ АЛЬЯНС" до держави-агресора - російської федерації в особі генеральної прокуратури російської федерації про стягнення збитків, що включають у себе: збирання та аналіз доказів, необхідних для підготовки позову; аналіз актуальної судової практики з аналогічних питань та формування правової позиції; підготовка позовної заяви, формування додатків до позову, подання позову до суду; підготовка та направлення додаткових пояснень у справі.

Вартість послуг виконавця за цим актом складає 200000,00 грн. Зазначено, що клієнт не має жодних претензій до якості наданих виконавцем послуг.

У матеріалах справи наявні копії ордерів на надання правничої допомоги, виданих позивачу Адвокатом Шевченком І.В. на підставі договору про надання правничої допомоги від 08.04.2025.

Представником позивача - Адвокатом Шевченком І.В. надано суду детальний опис послуг, наданих Адвокатом у рамках договору про надання правничої допомоги від 08.04.2025, у якому перелічені надані послуги, які співпадають з послугами, що вказані в акті від 23.10.2025.

Відповідно ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правничої допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 зазначеного Закону, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно в кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited" проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У додатковій постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 916/1777/19 зазначено, що вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 вказано, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Верховний Суд у постанові від 23.01.2025 у справі № 240/32993/23 зробив висновок, що є допустимим обґрунтоване зазначення в акті виконаних адвокатом робіт лише вартості всього обсягу виконаної ним роботи, без прив?язки такої роботи до її погодинної або фіксованої вартості.

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Клопотання відповідача щодо зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу не надійшло.

Суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (правова позиція, викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.01.2019 у справі № 922/445/19).

У даному випадку, умовами укладеного між позивачем та Адвокатом договору визначено, що сплата винагороди у сумі 200000,00 грн. здійснюється протягом 30 банківських днів з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі наданих послуг на підставі виставленого рахунку.

Крім того, договором визначено фіксований розмір гонорару 200000,00 грн. та його розмір не залежить від кількості наданих послуг Адвокатом.

Суд зазначає, що вчинення російською федерацією неспровокованого та повномасштабного акту збройної агресії проти Української держави стало підставою для реалізації позивачем його права на звернення до суду з позовом та, відповідно, звернення за правовою допомогою. Тобто, відповідач своїми діями фактично спонукав позивача на звернення до суду та на звернення за правничою допомогою до Адвоката, внаслідок чого позивач був вимушений витрачати кошти на правничу допомогу.

Суд зауважує, що діяльність Адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правничої допомоги. Адвокатом Шевченко І.В. були підготовлені та подані до суду позовна заява, заява про зменшення розміру позовних вимог, письмові пояснення та інші процесуальні документи від імені позивача, Адвокат Шевченко І.В. приймав участь у судових засіданнях у цій справі.

Заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 200000,00 грн. є документально підтвердженим, співмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Протилежного відповідачем не доведено.

Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача стягується 200000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, заява (вих. № б/н від 24.10.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОДІМ АЛЬЯНС про ухвалення додаткового рішення задовольняється судом повністю.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву (вих. № б/н від 24.10.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОДІМ АЛЬЯНС про ухвалення додаткового рішення задовольнити повністю.

Стягнути з Стягнути з держави російська федерація в особі генеральної прокуратури російської федерації (за стандартом ISO 3166: повна назва: the Russian Federation; Alpha-3 код: RUS; числовий код: 643; адреса представницького органу генеральної прокуратури російської федерації: вул. Велика Дмитрівка, 15а, м. Москва, російська федерація, 125993) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОДІМ АЛЬЯНС (вул. Гоголя, буд. 107, м. Оріхів, Пологівський район, Запорізька область, 70504, ) 200000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 05 листопада 2025.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко