РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2025 Справа № 910/7168/25
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Батій О.В., розглянувши у загальному позовному провадженні господарську справу

за позовом Фермерського господарства "Співдружність"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролідер"

про стягнення 2 001 816,82 грн

за участю представників:

від позивача: Удовиченко Д.Г.

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду м. Києва з позовом звернулося Фермерське господарство "Співдружність" (далі ФГ "Співдружність", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролідер" (далі ТОВ "Промагролідер", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 2 001 816,82 грн за договорами поставки № 14/171224 від 17.12.2024 та № 08/191224 від 17.12.2024.

Позов обґрунтований тим, що відповідач порушив умови укладених сторонами угод в частині повної та своєчасної сплати вартості поставленого товару. У позові ФГ "Співдружність" просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 1 736 643,82 грн, пеню в сумі 193 457,36 грн, інфляційні втрати в сумі 52 588,77 грн та 3% річних у сумі 19 126,87 грн, що разом складає 2 001 816,82 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.06.2025 за вказаним позовом було відкрите провадження, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Під час розгляду справи по суті представник позивача заявлені вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання для розгляду справи не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення або про розгляд справи без його участі до суду не подав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, враховуючи положення ч. 3 ст. 202 ГПК України, за змістом яких суд розглядає справу за відсутності учасника справи у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Отже, розглянувши позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача у судовому засіданні та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ФГ "Співдружність" підлягають задоволенню за наступних підстав.

Установлено, що 17.12.2024 між ФГ "Співдружність" (постачальник) та ТОВ "Промагролідер" (покупець) були укладені договори поставки № 14/171224 (далі договір-1) та № 08/191224 (далі договір-2).

Згідно з п. 1.1 цих договорів постачальник зобов`язується поставити і передати у власність, а покупець прийняти і оплатити, соняшник олійний врожаю 2024 року українського походження на зерносховище, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Павлоградський р-н, с. Богуслав, вул. Степова 38В, на умовах-CRT («фрахт/перевезення оплачені до») згідно з Правилами «Інкотермс» у редакції 2020 року.

Відповідно до п. 2.1 договорів загальна кількість товару в заліковій вазі становить: у договорі-1 30 тон +/-10%, а у договорі-2 45 тон +/-10%. Кількість товару визначається відповідно до складських документів на товар, виданих зерновим складом (2.2 договорів).

Ціна товару за договором-1 становить за 1 тонну без ПДВ 22 100,00 грн, а за договором-2 22 000,00 грн. Загальна вартість товару, що постачається за договором-1, складає 663 000,00 грн, за договором-2 999 000,00 грн без ПДВ +/-10% (п.п. 4.1, 4.2 договорів).

Пунктами 5.1, 5.2 договорів визначено, що покупець здійснює оплату 100% вартості товару на розрахунковий рахунок постачальника протягом 10 робочих днів з дня отримання документів, вказаних в п. 6.3 цього договору. Обов`язки покупця по оплаті товару вважаються виконаними в момент списання грошових коштів з банківського рахунку покупця при здійсненні оплати вартості товару відповідно до реквізитів, зазначених у цьому договорі.

У п. 6.1 договорів передбачено, що постачальник передає товар покупцю у власність на зерновому складі на умовах цих договорів у повному обсязі до 23.12.2024.

Пунктом 10.2 договорів сторони визначили, що ці угоди вступають в силу з дати їх підписання уповноваженими представниками сторін і діють до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, визначених даними договорами. Після підписання цих договорів всі попередні переговори щодо предмету даних договорів вважаються недійсними.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов наведених угод позивач здійснив поставку відповідачу товару на суму 1 786 643,82 грн, що підтверджується підписаними сторонами без зауважень та заперечень видатковими накладними № 20 від 19.12.2024 на суму 666 828,16 грн, № 21 від 20.12.2024 на суму 667 263,98 грн, № 22 від 23.12.2024 на суму 452 551,68 грн, а також товарно-транспортними накладними № 1 від 18.12.2024, № 2 від 20.12.2024, № 3 від 23.12.2024.

У зв`язку з поставкою товару позивач виставив відповідачу рахунки на оплату № 17 від 19.12.2024 на суму 666 828,16 грн, № 18 від 20.12.2024 на суму 667 263,98 грн та № 19 від 23.12.2024 на суму 452 551,68 грн.

06.01.2025 вказані видаткові накладні позивач направив покупцю на його електронну пошту , а 08.01.2025 направив рахунки на оплату.

Проте відповідач свої зобов`язання виконав неналежним чином, вартість поставленого товару сплатив частково, а саме: за договором-1 на суму 50 000,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжною інструкції № 1243 від 27.12.2024; за договором-2 вартість поставленого товару не сплатив.

Отже судом встановлено, що у ТОВ "Промагролідер" виникла заборгованість в сумі 1 736 643,82 грн (1 786 643,82 50 000,00), про що також свідчить підписаний сторонами акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.12.2024 по 06.01.2025, відповідно до якого заборгованість відповідача склала 1 736 643,82 грн.

15.01.2025, з метою досудового врегулювання спору, позивач направив на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості за поставлений товар у сумі 1 736 643,82 грн, яка була залишена ТОВ "Промагролідер" без відповіді та задоволення.

Статтями 525, 526 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідач доказів належної оплати вартості товару не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з ТОВ "Промагролідер"» заборгованості в сумі 1 736 643,82 грн є правомірними та обґрунтованими.

Крім суми основного боргу позивач заявив до стягнення також пеню в сумі 193 457,36 грн, нараховану за період з 23.01.2025 по 05.06.2025 за прострочення основного зобов`язання.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За змістом частин 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з п. 7.3 договорів у разі, якщо оплата товару була здійснена пізніше строків, вказаних в п. 5.1, 5.2 договору, покупець оплачує постачальнику неустойку у формі пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товару за кожен день прострочення.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені відповідно до наведених приписів закону та умов договору, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня в сумі 193 457,36 грн, тобто у заявленій позивачем сумі.

Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат у сумі 52 588,77 грн та 3% річних у сумі 19 126,87 грн, нарахованих за період з 23.01.2025 по 05.06.2025, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту статей 612, 625 ЦК України вбачається, що право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Аналогічна правова позиція щодо застосування ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/190/18, постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 917/1421/18, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць із моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Таким чином, зважаючи на встановлене судом прострочення відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Здійснивши перерахунок заявлених матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 52 588,77 грн та 3% річних у сумі 19 126,87 грн, як просив позивач.

За таких обставин позов ФГ "Співдружність" підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Фермерського господарства "Співдружність" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролідер" про стягнення 2 001 816,82 грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролідер" (03134, м. Київ, вул. Дзюби Івана, буд. 3, ідентифікаційний код 32406173) на користь Фермерського господарства "Співдружність" (85033, Донецька обл., Добропільський р-н, с. Новоолександрівка, ідентифікаційний номер 30051227) заборгованість у сумі 1 736 643 (один мільйон сімсот тридцять шість тисяч шістсот сорок три) грн 82 коп., інфляційні втрати в сумі 52 588 (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот вісімдесят вісім) грн 77 коп., 3% річних у сумі 19 126 (дев`ятнадцять тисяч сто двадцять шість) грн 87 коп. та судовий збір у сумі 30 027 (тридцять тисяч двадцять сім) грн 25 коп.

Скорочене рішення оголошене в судовому засіданні 30 жовтня 2025 року.

Повний текст рішення складений 07 листопада 2025 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного рішення.

Суддя Головіна К. І.