ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року

м. Київ

cправа № 902/383/24

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Погребняка В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Сулім А.В.,

за участю представників сторін:

АТ "УкрСиббанк" - Лизуненка С.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "УкрСиббанк"

на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 27.11.2024,

на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 07.04.2025,

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2025

у справі № 902/383/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД"

про банкрутство.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 17.06.2024 відкрито провадження у справі № 902/383/24 про банкрутство ТОВ "Мего ЛТД", введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Демчана О.І.

24.06.2024 оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі №902/383/24 про банкрутство ТОВ "Мего ЛТД" та встановлено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника.

23.07.2024 від Акціонерного товариства "УкрСиббанк" (далі - АТ "УкрСиббанк", Банк) надійшла заява від 23.07.2024 про визнання грошових вимог до боржника в розмірі 100 200,00 грн.

Заявлені вимоги кредитора складаються з:

- 100 000,00 грн - несанкціонована заборгованість (сума зняття готівки в АТМ (платіжний пристрій, що дає змогу Держателю Картки здійснити самообслуговування за операціями згідно з функціональними можливостями цього пристрою) за період з 11.02.2022 по 14.02.2022);

- 200,00 грн - додаткова плата за річне розрахунково-касове обслуговування рахунку у зв`язку з оформленням карток.

Як зазначає кредитор, несанкціонована заборгованість виникла внаслідок зняття клієнтом готівки після встановлення по картковому рахунку арешту, накладеного на підставі постанови від 14.02.2022 про арешт коштів боржника в межах ВП 68622946. Відповідно, на думку кредитора, клієнт не мав права провести списання отриманих через банкомат коштів за рахунок клієнта.

Арбітражний керуючий надав пояснення по суті заявлених вимог Банку, частково визнав заявлені до боржника вимоги у розмірі 200,00 грн. Щодо грошових вимог у сумі 100 000,00 грн зазначив, що вони підлягають відхиленню у зв`язку з тим, що з обставин, вказаних АТ "УкрСиббанк" у заяві вбачається, що така заборгованість виникла у зв`язку з невчасним отримання банком інформації від міжнародної платіжної системи про зняття готівки з рахунку, а відтак у діях боржника відсутня вина у вказаних діях міжнародної платіжної системи.

Короткий зміст ухвал суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 27.11.2024 заяву АТ "УкрСиббанк" про визнання грошових вимог до боржника задоволено частково.

Визнано грошові вимоги АТ "УкрСиббанк" до ТОВ "Мего ЛТД" в розмірі 200,00 грн (четверта черга задоволення), а також 4 844,80 грн судового збору за подання заяви про визнання кредитором у справі №902/383/24 (перша черга задоволення).

Відмовлено в задоволенні заяви АТ "УкрСиббанк" про визнання грошових вимог до боржника у справі № 902/383/24, в частині визнання грошових вимог до боржника в розмірі 100 000,00 грн несанкціонованої заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 07.04.2025 встановлений перелік та розмір визнаних судом вимог кредиторів, що підлягають внесенню арбітражним керуючим (розпорядником майна) Демчаном О.І. до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Мего ЛТД" у справі №902/383/24, зокрема, АТ "УкрСиббанк" в розмірі 200,00 грн (четверта черга задоволення); 4 844,80 грн судового збору за подання заяви про визнання кредитором у справі №902/383/24 (перша черга задоволення); визначено розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів ТОВ "Мего ЛТД" у справі № 902/383/24 АТ "УкрСиббанк" в розмірі 100 000,00 грн несанкціонованої заборгованості.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 ухвалу Господарського суду Вінницької області від 07.04.2025 у справі № 902/383/24 без змін.

Відмовляючи у задоволення кредиторських вимог Банку суди виходили з встановлених обставин відсутності у ТОВ "Мето ЛТД" несанкціонованої заборгованості (несанкціонований овердрафт) перед АТ "УкрСиббанк" у розмірі 100 000,00 грн.

Суди зауважили, що АТ "Укрсиббанк" було акумульовано кошти на виконання постанови про арешт від 14.02.2022 та в подальшому, 31.05.2022 та 23.06.2022 виконано списання за платіжними вимогами державного виконавця на загальну суму 100 005,65 грн, тоді як зняття готівки з рахунку через АТМ було здійснено боржником 11.02.2022 та 12.02.2022; станом на момент винесення постанови ВП 68622946 від 14.02.2022 про накладення арешту та здійснення банком списання коштів 31.05.2022, 23.06.2022, на рахунку боржника грошові кошти в розмірі 100 000,00 грн вже були відсутні.

Суди визнали вимоги кредитора до боржника в частині 200,00 грн - додаткової плати за річне розрахунково-касове обслуговування рахунку, у зв`язку з оформленням карток, відповідають умовам Індивідуального договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку та емісії корпоративних платіжних карток (з Правилами) № НОМЕР_1 UAN від 22.09.2016, як такі, що підтверджені матеріалами справи, доказів щодо погашення цієї заборгованості перед АТ боржником не надано.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

АТ "УкрСиббанк" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Вінницької області від 27.11.2024 скасувати в частині відмови в задоволенні заяви АТ "УкрСиббанк" про визнання грошових вимог до боржника в розмірі 100 000,00 грн несанкціонованої заборгованості, ухвалу Господарського суду Вінницької області від 07.04.2025 скасувати в частині відмови в задоволенні заяви АТ "УкрСиббанк" про визнання грошових вимог до боржника в розмірі 100 000,00 грн несанкціонованої заборгованості, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 скасувати повністю. Винести рішення, яким заяву АТ "УкрСиббанк" з грошовими вимогами до боржника ТОВ «Мего ЛТД» задовольнити в повному обсязі, визнати вимоги АТ "УкрСиббанк" до ТОВ «Мего ЛТД» у загальному розмірі 100 200,00 грн, а також судові витрати у розмірі 4 844,80 грн.

В обґрунтування касаційного оскарження зазначає обставини, визначені пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, пунктом частини третьої статті 310 ГПК України. Вважає, що поза увагою судів залишились обставини виникнення у боржника несанкціонована заборгованість (несанкціонований овердрафт), вказуючи, що після отримання Банком 15.02.2022 інформації від Міжнародної платіжної системи про зняття Клієнтом в АТМ коштів, Банком здійснено блокування суми цих коштів в розмірі 100 000,00 грн, які підлягають списанню з Карткового рахунку у разі відсутності арешту та поповнення Клієнтом рахунку на вказану суму. Відтак, клієнт заборгував банку суму коштів у розмірі 100 000,00 грн (загальна сума зняття готівки в АТМ за період з 11.02.2022) та 200,00 грн як додаткова плата за річне розрахунково-касове обслуговування рахунку у зв`язку із оформленням карток.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

Інші учасники справи не скористалися правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Предметом касаційного розгляду є питання дотримання судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні судових рішень в частині відмови у визнанні грошових вимог кредитора АТ "УкрСиббанк" до боржника в сумі 100 000,00 грн.

Надаючи оцінку аргументами скаржника та відповідності судових рішень в оскаржуваній частині положенням матеріального та процесуального права, колегія суддів звертає увагу на таке.

За визначенням, наведеним у статті 1 КУзПБ, грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство юридичних осіб та порядок розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, статтями 45- 47 КУзПБ.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Отже, під час розгляду заявлених до боржника кредиторських вимог, суд у відповідності до наведених вище норм має з`ясовувати правову природу таких вимог, надати правову оцінку доказам поданим заявником на підтвердження його вимог до боржника, аргументам та запереченням боржника чи інших кредиторів щодо задоволення таких вимог, перевірити дійсність заявлених вимог, з урахуванням чого встановити наявність підстав для їх визнання чи відхилення (повністю або частково).

Судами встановлено, що звертаючись з грошовими вимогами до боржника Банк заявив вимоги в розмірі 100 200,00 грн, які складаються з 100 000,00 грн - несанкціонована заборгованість (сума зняття готівки в АТМ за період з 11.02.2022 по 14.02.2022) та 200,00 грн - додаткової плати за річне розрахунково-касове обслуговування рахунку у зв`язку з оформленням карток.

Як зазначає кредитор, несанкціонована заборгованість виникла внаслідок зняття клієнтом готівки після встановлення по картковому рахунку арешту, накладеного на підставі постанови від 14.02.2022 про арешт коштів боржника в межах ВП 68622946. Відповідно, на думку кредитора, клієнт не мав права провести списання отриманих через банкомат коштів за рахунок клієнта.

Відмовивши в задоволенні заяви АТ "УкрСиббанк" в частині грошових вимог в розмірі 100 000,00 грн суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з таких встановлених обставин.

22.09.2016 між АТ "УкрСиббанк" (надалі - Банк, Кредитор) та ТОВ "Мего ЛТД" (надалі - Клієнт, Боржник), укладено Індивідуальний договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку та емісії корпоративних платіжних карток з Правилами НОМЕР_3 UAN (далі - Договір).

Відповідно до п.п. 1.1. - 1.3. п.1 Правил, п.п.2.1. п.2 Договору, заяви Клієнта про відкриття поточного рахунку, заяви про випуск платіжної карти, тарифів АТ "УкрСиббанк" по корпоративним платіжним карткам, Банк 22.09.2016 відкрив Клієнту поточний картковий рахунок № НОМЕР_1 на умовах тарифного плану "ПРЕМІАЛЬНИЙ", валюта рахунку - гривня та випустив платіжну картку.

На виконання пункту 5 Постанови Правління НБУ №8 9 від 11.09.2017 "Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку" щодо переведення обслуговування поточних рахунків на здійснення операцій з використанням платіжних карток з 10.11.2018 номер рахунку № НОМЕР_1 було змінено на № НОМЕР_2 (далі - Картковий рахунок).

10.02.2022 та 11.02.2022 ТОВ "Мего ЛТД" здійснило поповнення карткового рахунку на загальну суму 100 000,00 грн, що підтверджується копіями відповідних виписок з рахунку. Залишок по рахунку склав 104 925,65 грн.

В подальшому 11-12.02.2022 ТОВ "Мего ЛТД" здійснено зняття готівки в АТМ на загальну суму 100 000,00 грн.

14.02.2022 головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шумер О.В. винесено постанову ВП № 68622946 про арешт коштів боржника, в рамках виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Вінницької області № 902/450/21 від 10.02.2022.

14.02.2022 на підставі постанови державного виконавця ВП № 68622946 від 14.02.2022 було виконано арешт рахунку ТОВ "Мего ЛТД".

Тобто, як встановили суди, на момент здійснення операції зі зняття готівки 11-12.02.2022 арешт на рахунок ТОВ "Мего ЛТД" накладено не було. Постанова про накладення арешту в межах ВП № 68622946 винесена державним виконавцем лише 14.02.2022, відповідно того ж дня банком накладено арешт.

При цьому, інформація від Міжнародної платіжної системи про здійснені Клієнтом операції щодо зняття готівки з Карткового рахунку надійшла до Банку лише 15.02.2022.

Незважаючи на це, кредитор акумулював кошти на виконання постанови про арешт та в подальшому 31.05.2022 та 23.06.2022 виконав списання за платіжними вимогами державного виконавця на загальну суму 100 005,65 грн. При цьому договір овердрафту з кредитором ТОВ "Мего ЛТД" не укладало.

Саме внаслідок цих дій кредитора виникла несанкціонована заборгованість (несанкціонований овердрафт), на яку він посилається у заяві, в розмірі 100000,00 грн.

26.08.2022 ТОВ "Мего ЛТД" на офіційну пошту Банку направило лист вих. № 97, з метою встановлення підстав списання коштів на суму 100 005,65 грн.

Суди встановили, що з отриманої відповіді слідує, що, по-перше, зняття клієнтом готівки дійсно відбулося 11-12.02.2022, по-друге, причиною виникнення несанкціонованого овердрафту є неправомірні дії банку, який вже після отримання постанови про накладення арешту та платіжних вимог від державного виконавця в межах ВП №68622946, самостійно здійснив списання коштів в розмірі 100 000,00 грн, за відсутності відповідної суми на рахунку клієнта.

Дослідивши наведені обставин суди дійшли висновку, ТОВ "Мего ЛТД" в даному випадку діяло в межах чинного законодавства та з дотриманням умов Індивідуального договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку та емісії корпоративних платіжних карток (з Правилами) НОМЕР_3 UAN, укладеного з АТ "Укрсиббанк".

Згідно Правил (договірні умови) відкриття та обслуговування банківського рахунку та емісії корпоративних платіжних карток клієнтам АТ "УкрСиббанк" (зі змінами) (додаток №2 до Наказу П-LEG-2024-46 від 19.04.2024), терміни, що використовуються в Правилах:

"несанкціонована заборгованість" - заборгованість Клієнта перед Банком, яка виникла внаслідок перевищення витратного ліміту та яка не обумовлена Договором і не є прогнозованою в розмірі та за часом виникнення;

"овердрафт/кредит" короткостроковий кредит, що може надаватися Банком Клієнту, за умови якщо це передбачено відповідним Тарифним планом, у межах встановленої Договором суми (ліміт овердрафту/ліміт кредитування) шляхом забезпечення можливості проведення Клієнтом операцій понад залишок власних коштів Клієнта на Рахунку.

Пунктом 1.7. Правил обумовлено умови надання, обслуговування і погашення овердрафту.

На підставі відповідної заяви-індивідуальної угоди та умов Договору Банк може надати/збільшити Клієнту ліміт овердрафту за Рахунком згідно з внутрішніми положеннями Банку, якщо це передбачено відповідним Тарифним планом (п. 1.7.1.).

З метою встановлення/збільшення ліміту овердрафту Клієнт звертається до відділення Банку та подає заяву-індивідуальну угоду із зазначенням всіх істотних умов надання овердрафту.

Банк акцептує заяву-індивідуальну угоду про встановлення/збільшення ліміту овердрафту шляхом надання Клієнту другого екземпляру такої заяви-індивідуальної угоди Клієнта з відмітками Банку про встановлення/збільшення ліміту овердрафту.

В рамках Договору ліміт овердрафту розуміється Сторонами як ліміт кредитування, що встановлюється у вигляді відновлюваної кредитної лінії, яка передбачає надання кредитних коштів Клієнту в рамках ліміту овердрафту (ліміту кредитування) траншами. Видача траншів може ініціюватися Клієнтом шляхом використання Картки в банкоматах, електронних терміналах або іншими способами, передбаченими чинним законодавством, а також шляхом надання доручень Банку на списання кредитних коштів з карткового Рахунку (без використання Картки). Зобов`язання Банку по видачі чергового траншу Клієнту є відзивними і Банк має право відмовитись від видачі чергового траншу без пояснення причин відмови Клієнту (п. 1.7.3.).

Згідно п.п. 2.3.1, 2.3.6 Правил, Клієнт має право: розпоряджатися грошовими коштами, що є на Рахунку, на власний розсуд, за винятком випадків обмеження права Клієнта на розпорядження грошовими коштами згідно з вимогами законодавства та/або випадків, встановлених Договором. Виконувати дії, проводити операції, передбачені Договором, та вимагати від Банку своєчасного й повного виконання своїх функцій та обов`язків, передбачених Договором.

Згідно п.п. 2.4.1, 2.4.3., 2.4.13. Правил, Клієнт зобов"язаний: належним чином виконувати умови Договору, вимоги законодавства, внутрішніх правил Банку. Оплачувати Банку комісії за проведені операції та отримані послуги за Договором згідно з Тарифами Банку, що діяли на момент проведення операцій. Негайно погасити несанкціоновану заборгованість, якщо така виникла.

Згідно п.п. 3.1, 3.2 Правил, Банк надає послуги Клієнту за Договором на платній основі. Перелік, умови та вартість надання послуг Банком за Рахунками Клієнта визначаються відповідними Тарифами, що містяться у Тарифному плані, який згідно з Договором обрав Клієнт, або встановлені згідно з умовами укладеної між Банком та Клієнтом відповідної додаткової угоди до Договору.

Згідно п.п. 3.8.3, 3.8.6. Правил, Клієнт доручає Банку списувати грошові кошти з Рахунку на підставі платіжних інструкцій стягувачів у порядку та випадках, передбачених законодавством та/або умовами Договору.

Банк здійснює Договірне списання грошових коштів з Рахунку з урахуванням вимог законодавства щодо переказування грошових коштів у національній валюті та за умови: відсутності обмежень права Клієнта щодо розпорядження грошовими коштами на Рахунку (арешт, заборона тощо); та відсутності інших обмежень (зокрема режиму Рахунку) у відповідності до Договору, законодавства, чинного на момент здійснення списання грошових коштів; та неперевищення суми переказу у випадку наявності обмежень, встановлених законодавством; та достатності грошових коштів на Рахунку для здійснення Договірного списання і сплати Клієнтом вартості послуг Банку згідно з Тарифами останнього, при цьому часткове списання грошових коштів з Рахунку (за винятком Договірного списання для погашення простроченої кредитної заборгованості) Банком не здійснюється.

Поряд з цим, матеріали справи не містять заяви-індивідуальної угоди ТОВ "Мего ЛТД" акцептованої Банком на встановлення ліміту овердрафту.

Водночас суди встановили, згідно виписки за картковим рахунком клієнта за період з 01.01.2022 (включно) по 23.07.2024 (включно), ТОВ "Мего ЛТД" було здійснено поповнення зазначеного вище карткового рахунку: 10.02.2022 - на суму 50 000,00 грн (платіжне доручення № 7181 від 11.02.2022); 11.02.2022 - на суму 50 000,00 грн (платіжне доручення № 7196 від 11.02.2022). Всього, за 10.02.2022 - 11.02.2022 на суму 100 000,00 грн.

Згідно виписки про зняття коштів з банкомату (додаток 1), 11.02.2022 та 12.02.2022 було здійснено зняття готівки з рахунку через АТМ: 11.02.2022 - 11:17:55 - 20 170,00 грн, 11.02.2022 - 11:19:26 - 20 170,00 грн, 11.02.2022 - 11:20:53 - 10 085,00 грн, 12.02.2022 - 10:40:31 - 20 170,00 грн, 12.02.2022 - 10:38:59 - 20 170,00 грн, 12.02.2022 - 10:41:46 - 10 085,00 грн.

Відтак, ТОВ "Мего ЛТД" використовувався рахунок, зокрема, ним здійснювалось поповнення рахунку 10.02.2022, 11.02.2022 та зняття власних коштів через АТМ 11.02.2022 та 12.02.2022, відповідно до умов Індивідуального договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку та емісії корпоративних платіжних карток (з Правилами) НОМЕР_3 UAN від 22.09.2016 та в межах чинного законодавства.

Отже, на момент здійснення операції зі зняття готівки боржником через АТМ 11.02.2022 та 12.02.2022, арешт на рахунок ТОВ "Мего ЛТД" накладено не було, адже постанова про накладення арешту ВП № 68622946 винесена державним виконавцем лише 14.02.2022.

Водночас, як встановили суди, не зважаючи на отримання 15.02.2022 Банком (як стверджує заявник) інформації від Міжнародної платіжної системи про здійснені Клієнтом операції щодо зняття готівки з Карткового рахунку на суму 100 000,00 грн, Банк 31.05.2022 та 23.06.2022 самостійно виконав списання за платіжними вимогами державного виконавця на загальну суму 100 005,65 грн за відсутності відповідної суми на рахунку клієнта, оскільки кошти були зняті боржником 11.02.2022 та 12.02.2022, до накладення арешту на рахунок, що засвідчує відсутність несанкціонованої заборгованості (несанкціонований овердрафт) перед АТ "Укрсиббанк" у розмірі 100 000,00 грн.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що за встановленої судами попередніх інстанцій відсутності у ТОВ "Мего ЛТД" несанкціонованої заборгованості (несанкціонований овердрафт) перед АТ "Укрсиббанк" у розмірі 100 000,00 грн, слід погодитись з висновками судів про відмову у задоволенні заяви АТ "УкрСиббанк" про визнання грошових вимог до боржника у справі №902/383/24 в цій частині вимог.

Доводи касаційної скарги наведеного не спростовують, за своїм змістом фактично зводяться до незгоди з наданою судами попередніх інстанцій оцінкою встановлених обставин справи, до намагання переоцінити зібрані у справі докази та надати їм іншу оцінку, ніж та, що була зроблена попередніми судами, що не є можливим з огляду на визначені статтею 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

Колегія суддів зауважує, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційний суд не встановив, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц, Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.09.2020 у справі № 908/1795/19).

У свою чергу, Верховний Суд є судом права, а не факту, тому діючи у межах повноважень та порядку, визначених статтею 300 ГПК України, він не може встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку (постанови Верховного Суду від 03.02.2020 у справі № 912/3192/18, від 12.11.2019 у справі № 911/3848/15, від 02.07.2019 у справі № 916/1004/18).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій ухвалені відповідно до норм чинного законодавства, на підставі встановлених судами обставин і оцінених доказів, що не спростовано викладеними у касаційній скарзі аргументами, у зв`язку з чим підстави для їх зміни або скасування відсутні.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, оскаржуваних ухвал суду першої інстанції від 27.11.2024 та від 07.04.2025 та постанови суду апеляційної інстанції у справі в частині відмови у визнанні грошових вимог кредитора АТ "УкрСиббанк" до боржника в сумі 100 000,00 грн - без змін.

Судові витрати

У зв`язку з тим, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "УкрСиббанк" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 27.11.2024, ухвалу Господарського суду Вінницької області від 07.04.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 у справі № 902/383/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Огороднік К.М.

Судді Жуков С.В.

Погребняк В.Я.