ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2025 р. Справа№ 910/12816/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Романенко К.О.,

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 28.10.2025,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 04.09.2025 (повний текст складено 05.09.2025)

у справі № 910/12816/23 (суддя Я.В. Маринченко)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче

об`єднання «Союзенергомаш»

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча

компанія «Енергоатом»

про стягнення 3 983 770, 45 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2025 відмовлено у прийнятті звіту Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 у справі №910/12816/23.

Зобов`язано керівника Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» подати до суду новий звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 у справі №910/12816/23 в строк до 17.10.2025.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою прийняти звіт Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 у справі №910/12816/23.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з неповним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими та невідповідністю висновків фактичним обставинам справи.

На думку скаржника, у поданому звіті наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 у справі №910/12816/23, вказано заходи які вживаються боржником для виконання судового рішення та зазначено орієнтовні строки виконання рішення суду та їх обґрунтування, а тому останній відповідає вимогам пункту 6 частини 2 статті 345-3 Господарського процесуального кодексу України.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач подав відзив, у якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу залишити без змін, наголошуючи на законності та обґрунтованості останньої.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 у справі №910/12816/23 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Союзенергомаш» 2 792 160 грн заборгованості, 77 797, 99 грн 3% річних, 967 699, 01 грн інфляційних втрат та 58 731, 83 грн судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча Компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 у справі №910/12816/23 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 у справі №910/12816/23 залишено без змін.

15.11.2023 на виконання вказаного рішення суду видано відповідний наказ.

14.07.2025 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Союзенергомаш» надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Союзенергомаш» про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №910/12816/23 задоволено. Зобов`язано керівника Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Котіна Петра Борисовича у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 у справі №910/12816/23.

01.08.2025 Акціонерним товариством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до суду подано звіт про виконання рішення суду на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 17.07.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2025 відмовлено у прийнятті звіту Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 у справі №910/12816/23.

Зобов`язано керівника Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» подати до суду новий звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 у справі №910/12816/23 в строк до 17.10.2025.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно частини 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та надані заперечення, заслухавши пояснення представників учасників справи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, з огляду на таке.

Згідно з статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

В силу статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За умовами частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частинами 1, 2 статті 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (рішення Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №11-рп/2012 від 25.04.2012 невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

За умовами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок. За певних обставин така затримка може бути виправданою, але вона не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»).

У рішенні по справі «Чіжов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України» пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

В силу статті 339 Господарського процесуального кодексу України судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому розділом VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Господарського процесуального кодексу України.

Отже, чинним процесуальним Законом встановлено право суду встановити судовий контроль за виконанням судових рішень.

При цьому, такий контроль встановлюється в разі, якщо судове рішення не виконується зобов`язаною стороною тривалий час без поважних на те підстав.

Водночас, застосування інституту судового контролю є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

З метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в господасрькому судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в господасрькому судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішення нового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такого рішення суду та відновленню порушених прав особи - заявника.

До Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Союзенергомаш» надійшла заява про зобов`язання керівника Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Котіна Петра Борисовича подати до суду звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 у справі №910/12816/23.

01.08.2025 від Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» надійшов звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 у справі №910/12816/23.

Судом першої інстанції було відмовлено у прийнятті вищевказаного звіту з підстав необґрунтованості обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, та відсутність вжитих боржником заходів для повного та своєчасного виконання рішення суду.

Так, відповідач зазначав, що основною причиною невиконання боржником судового рішення у справі №910/12816/23 є низка обставин та подій, які не залежать безпосередньо від товариства, зокрема до таких обставин належить криза неплатежів на ринку електричної енергії між учасниками ринку і, як наслідок, накопичення боргів, повномасштабне вторгнення, постійні ракетні обстріли енергетичного сектору країни, окупація країною-агресором найбільшої атомної станції в Україні та необхідність виконання соціальної функції, покладеної на товариство державою.

В своїй апеляційній скарзі, скаржник зазначає, що предметом розгляду у справі №910/12816/23 були боргові зобов`язання, пов`язані з господарською діяльністю філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» (далі - філія «ВП ЗАЕС»). Філія «ВП ЗАЕС» перебуває під тимчасовою окупацією, виробництво та продаж електричної енергії не здійснює, прибутку товариству не приносить. Відповідача об`єктивно позбавлено можливості виконувати контракти, пов`язані з господарською діяльністю на даному об`єкті, не може управляти його майновими активами тощо, водночас, товариство несе витрати на утримання персоналу філії «ВП ЗАЕС».

АТ «НАЕК «Енергоатом» утворене з метою виробництва електричної енергії, забезпечення безпечної експлуатації та підвищення ефективності роботи атомних електростанції, безпеки при будівництві, введенні в експлуатацію та зняті з експлуатації ядерних установок, безперебійного енергопостачання суб`єктів господарювання та населення, а також, у межах своєї компетенції, забезпечення постійної готовності України до швидких ефективних дій у разі виникнення аварій на підприємствах атомної енергетики, радіаційних аварій у промисловості.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №483 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії» на АТ «НАЕК «Енергоатом» покладено спеціальні обов`язки із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів (далі - ПСО). Виконання спеціальних обов`язків є соціальною місією АТ «НАЕК «Енергоатом», яка покладена на товариство державою, з метою утримання доступної ціни на електричну енергію для населення нашої Держави.

Як зазначає скаржник, відповідно до пункту 16 Положення про ПСО виконання спеціальних обов`язків, передбачених цим Положенням, повинно забезпечувати покриття економічно обґрунтованих витрат учасника ринку на їх виконання. Джерелами фінансування витрат виробників за виконання спеціальних обов`язків є відповідна компенсація, порядок здійснення якої визначається Кабінетом Міністрів України.

Однак, до цього часу Урядом України не визначено механізму покриття економічно обґрунтованих витрат виробника на виконання спеціальних обов`язків, тобто не визначено компенсації частини вартості послуги ПСО за рахунок коштів державного бюджету. Для вирішення питання стосовно зменшення фінансового навантаження АТ «НАЕК «Енергоатом» неодноразово зверталося з відповідними листами до Кабінету Міністрів України, Міністерства енергетики України з пропозиціями щодо внесення відповідних змін до законодавства з метою зменшення фінансового навантаження на виробника, однак порушене питання залишається невирішеним.

Отже, вказані обставини є такими, що погіршують фінансове становище Акціонерного товариства «НАЕК «Енергоатом» та ускладнюють можливість виконання рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 345-1 Господарського процесуального кодексу України суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у господарських справах:

1) про захист ділової репутації;

2) що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції;

3) в інших спорах немайнового характеру.

За приписами частини 4 статті 345-1 Господарського процесуального кодексу України, якщо боржником, який не виконує судове рішення, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального сектору економіки, суд за письмовою заявою стягувача та за умови відкриття виконавчого провадження зобов`язує такого боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення незалежно від характеру спору.

З матеріалів справи вбачається, що Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» є суб`єктом господарювання державного сектору економіки.

Згідно з частини 1 статті 345-4 Господарського процесуального кодексу України за наслідками розгляду звіту боржника суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини 5 статті 345-2 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

В силу частини 2, 7 статті 345-4 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо боржником не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються боржником для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 345-3 цього Кодексу. Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але боржником судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини 3 статті 345-2 цього Кодексу.

Господарська та фінансова діяльність відповідача в умовах воєнного стану має першочергове спрямування на забезпечення потреб обороноздатності держави, що значною мірою перешкоджає виконувати, зокрема, грошові зобов`язання підприємства.

Вказані обставини носять об`єктивний характер неможливості виконання рішення суду у даній справі і є обґрунтованими, які ускладнюють його виконання, а відтак у суду відсутні підстави для відмови у прийнятті звіту.

Відтак, судова колегія, з огляду на приписи вищенаведених норм чинного законодавства, вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про відмову у прийнятті звіту про виконання рішення суду.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити, що відповідач, у відповідності до статті 7 Закону України «Про судовий збір» може звернутись з відповідним клопотанням про повернення сплаченого судового збору з Державного бюджету України.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд не погоджується із висновками місцевого суду щодо відмови у прийнятті звіту про виконання рішення суду.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Пунктом 1 частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 04.09.2025 у справі №910/12816/23 прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, внаслідок чого підлягає скасуванню, а апеляційні скарги - задоволенню.

Відповідно до пункту 37 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції про прийняття чи відмову у прийнятті звіту боржника про виконання судового рішення.

Разом з цим, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскільки ухвала суду першої інстанції про прийняття чи відмову у прийнятті звіту боржника про виконання судового рішення, до зазначеного переліку не відноситься, дана постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 267 - 285, 345-1, 345-4 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2025 у справі №910/12816/23 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2025 у справі №910/12816/23 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким прийняти звіт Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 у справі №910/12816/23.

Зобов`язати керівника Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» () в строк до 31.12.2025 надати суду звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 у справі №910/12816/23.

Попередити керівника Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» () про застосування заходів процесуального примусу у виді штрафу, у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту.

Матеріали справи №910/12816/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст складено: 04.11.2025.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

А.О. Мальченко