УХВАЛА

м. Київ

07.11.2025Справа № 910/11022/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154; ідентифікаційний код: 33908322)

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» (01042, м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. 14/5, офіс 1004; ідентифікаційний код: 36844047)

2. Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1-А; ідентифікаційний код: 03327664)

про стягнення 248943,00 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

03.09.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» та Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про стягнення 248943,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.08.2021 внаслідок прориву труби водопостачання, балансоутримувачем якої є відповідач 2, сталося затоплення підземного паркінгу за адресою: м. Київ, вул. Полтавська, буд. 10 та було пошкоджено (затоплено) застрахований позивачем на підставі Договору страхування наземного транспорту № 1234/21-Т/Ц2 від 05.07.2021 транспортний засіб «Volvo», державний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з чим відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 108 Закону України «Про страхування» до позивача, як страховика, перейшло право вимоги до осіб, відповідальних за завдані збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2025 відкрито провадження у справі №910/11022/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

22.09.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 1 повідомив, що він з 01.07.2013 здійснює експлуатацію житлового будинку за м. Київ, вул. Полтавська, буд. 10. Однак, пошкоджена водопровідна труба перебувала на балансі та обслуговуванні Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал». І саме відповідач 2 займався усуненням причини залиття та ремонтом труби.

22.09.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 зауважив, що він не обслуговує внутрішньо будинкових мереж та, відповідно, у випадку прориву труби всередині будівлі не може нести відповідальність за завдані збитки. Пошкодження транспортного засобу відбулося в підземному паркінгу, тобто в межах дорожнього покриття призначеного для стоянки колісних транспортних засобів. При цьому, матеріали справи не містять доказів належного виконання своїх зобов`язань балансоутримувачем такої парковки, зокрема в частині обладнання парковки зливостоками та підтримання їх роботоздатності в належному стані, тоді як за умови наявності та належного функціонування зливостоків (зливова каналізація) залиття транспортного засобу внаслідок опадів та/або аварій на трубопроводах було б технічно неможливим.

Відповідач 2 також зазначив, що станом на дату настання страхового випадку зовнішня водопровідна мережа, через яку забезпечується централізоване водопостачання, перебувала на гарантійному обслуговуванні СБМУ-3 «Трест Київпідземшляхбуд», про що свідчить виданий гарантійний лист, в якому СБУ-3 «Трест Київпідземшляхбуд-2» зазначав, що несе повну відповідальність за якість виконаних робіт та застосованого обладнання і матеріалів на водопровідній мережі та гарантує ліквідацію можливих пошкоджень.

Крім того, Київводоканал також повідомив, що представниками Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» жодних робіт з усунення пошкоджень по вул. Полтавська, 10 25.08.2021 не здійснювалось.

Також, 22.09.2025 відповідачем 2 подано заяву про залишення позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» в частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

24.09.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові заперечення на заяву відповідача 2 про залишення позову без розгляду.

26.09.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли відповіді на відзиви відповідачів, які суд долучив до матеріалів справи.

29.09.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 1 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

30.09.2025 та 01.10.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 2 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

07.10.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача 1 надійшли заперечення, які суд долучив до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник, вигодонабувач) Договору страхування наземного транспорту №1234/21-Т/Ц2 від 05.07.2021 були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «Volvo», державний номер НОМЕР_1 .

25.08.2021 відбулась подія, яка була визнана позивачем страховим випадком за Договором страхування наземного транспорту №1234/21-Т/Ц2 від 05.07.2021 в результаті прориву труби водопостачання в підземному паркінгу, де перебував ТЗ, було пошкоджено (затоплено) застрахований автомобіль «Volvo», державний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з чим його власнику були заподіяні збитки, що підтверджується Актом про засвідчення факту затоплення машини, Звітом про результати огляду місця події від 25.08.2021, фотографіями підземного паркінгу, Довідкою Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, копії яких долучені позивачем до позовної заяви.

Відповідно до рахунку №1076803 від 03.09.2021, виставленого СТО Товариством з обмеженою відповідальністю «Віннер Автомотів», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volvo», державний номер НОМЕР_1 , становить 239797,87 грн.

Також, відповідно до рахунку №1081367 від 15.12.2021, виставленого СТО Товариством з обмеженою відповідальністю «Віннер Автомотів», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volvo», державний номер НОМЕР_1 , становить 9145,00 грн.

Згідно з Актом виконаних робіт №3309788 від 16.12.2021, фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volvo», державний номер НОМЕР_1 , склала 239798,00 грн., а згідно з Актом виконаних робіт №3309789 від 16.12.2021, фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volvo», державний номер НОМЕР_1 , додатково склала 9145,00 грн, що разом становить 248943,00 грн.

Відповідно до Страхового акту №006.01927721-1 від 08.09.2021, складеного Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування», сума страхового відшкодування за Договором страхування наземного транспорту №1234/21-Т/Ц2 від 05.07.2021 становить 239798,00 грн, а відповідно до Страхового акту №006.01927721-2 від 17.12.2021 ще додатково 9145,00 грн, на підставі яких позивач виплати страхове відшкодування за Договором страхування наземного транспорту №1234/21-Т/Ц2 від 05.07.2021 у загальному розмірі 248943,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №51681813 від 09.09.2021 на суму 239798,00 грн та платіжним дорученням №73925110 від 20.12.2021 на суму 9145,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором страхування наземного транспорту №1234/21-Т/Ц2 від 05.07.2021 позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток у розмірі 248943,00 грн.

У вересні 2024 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», у якому просило стягнути 248943,00 грн., що становлять суму виплаченого позивачем, як страховиком за укладеним з ОСОБА_2 . Договором страхування наземного транспорту № 1234/21-Т/Ц2 від 05.07.2021, страхового відшкодування внаслідок настання страхової події - пошкодження транспортного засобу внаслідок впливу рідини (прориву 24.08.2021 труби водопостачання, балансоутримувачем якої є Київводоканал, з огляду на що сталося затоплення підземного паркінгу за адресою: м. Київ, вул. Полтавська, буд. 10), право на стягнення яких позивач, відповідно до положень Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України має з особи, відповідальної за завдану шкоду, якою, на думку позивача, є Київводоканал як особа, яка є балансоутримувачем ділянки на якій стався страховий випадок та здійснює технічне обслуговування системи водовідведення (справа №910/11103/24).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2024 у справі №910/11103/24 залучено до участі у справі відповідача 2 - Приватне акціонерне товариство «Трест Київпідземшляхбуд-2» та відповідача 3 - Дочірнє підприємство «Київтранспарксервіс 1» Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2025 у справі №910/11103/24 у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд у справі №910/11103/24 виходив з того, що на підставі наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити дійсну причину затоплення паркінгу за адресою: м. Київ на вул. Полтавська, 10, внаслідок якого зазнав пошкодження застрахований транспортний засіб «Volvo», державний номер НОМЕР_1 , встановити винну особу, а також довести причинно-наслідковий зв`язок.

Суд у справі №910/11103/24 встановив, що:

- виходячи з положень чинного законодавства Київводоканал (виконавець послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення) є відповідальним виключно за зовнішні водопровідні мережі, а за стан водопровідних мереж, які проходять у технічних підвалах і до яких приєднані внутрішньобудинкові мережі, відповідають юридичні та фізичні особи, у яких вони знаходяться у власності або користуванні (управлінні, господарському віданні, оренді), або які здійснюють фактичне користування такими мережами. Київводоканал не обслуговує внутрішньо будинкові мережі та, відповідно, у випадку прориву труби всередині будівлі не може нести відповідальність за завдані збитки;

- з матеріалів справи слідує, що пошкодження транспортного засобу відбулося в підземному паркінгу в межах дорожнього покриття призначеного для стоянки колісних транспортних засобів. При цьому, матеріали справи не містять доказів щодо того чи обладнані місця для паркування автомобілів зливостоками;

- згідно з заявою Київводоканал зовнішні водопровідні мережі, за допомогою яких здійснюється централізоване водопостачання, знаходяться в 14 метрах від підземного паркінгу в якому відбувся страховий випадок, що є значною відстанню. Доказів на підтвердження того, що стався прорив центрального зовнішнього водопроводу, а також відбувалося залиття підземного паркінгу на рівні заїжджої частини матеріали справи не містять, з доданих позивачем фотознімків заїзду в паркінг вбачається, що на сухому асфальтованому покритті наявні сліди від мокрих автомобільних шин на виїзді з нього. Доказів звернення до Київводоканал із заявами про аварії на водопроводі та усування ним наслідків прориву матеріали справи не містять;

- наданий Приватним акціонерним товариством «Трест Київпідземшляхбуд-2» гарантійний лист, в якому останній зазначав, що несе відповідальність за якість виконаних робіт та застосованого обладнання і матеріалів на водопровідній мережі та гарантує ліквідацію можливих пошкоджень, стосується об`єкту за адресою: вул. Дмитрівська, Шевченківський район м. Києва (від В1-19 до дитячого садка житлового будинку секції № 5), а прорив труби та затоплення паркінгу сталося за адресою: м. Київ, вул. Полтавська, 10, тобто на іншій ділянці водопровідних мереж;

- при цьому, Приватне акціонерне товариство «Трест Київпідземшляхбуд-2» виконувало роботи з прокладання виключно зовнішніх водопровідних мереж, що обмежувалось вводом трубопроводу до фундаменту будинку (водопровід прокладається через фундамент будівлі і закінчується за внутрішньою стіною фундаменту будинку (до 0,5 м), а герметизація простору між трубою та стіною фундаменту здійснюється забудовником будинку. У подальшому, підключення та розгалуження внутрішніх водопровідних мереж по будинку виконували інші підприємства/організації по окремому договору з генпідрядником по будівництву житлового будинку (документи щодо відповідних внутрішніх робіт мають бути у розпорядженні обслуговуючої організації будинку/паркінгу);

- Дочірнє підприємство «Київтранспарксервіс 1» не виконувало роботи з прокладання внутрішньобудинкових водопровідних мереж за адресою: м. Київ, вул. Полтавська, 10, та на його балансі або в користуванні вони не перебувають, а отже, ПрАТ «Трест Київпідземшляхбуд-2» не несе відповідальності за їх пошкодження (прорив) та за наслідки (збитки), до яких ці пошкодження призвели;

- позивачем не надано доказів того, що Дочірнє підприємство «Київтранспарксервіс 1» є балансоутримувачем спірного будинку.

Суд у справі №910/11103/24 зауважив, що - в силу приписів ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи; - зі звіту аварійного комісара про результати огляду місця події від 25.08.2021 (єдиний доказ на підтвердження факту затоплення паркінгу) вбачається, що у зв`язку з розривом труби водопостачання відбулось затоплення паркінгу та автомобілів, проте безпосереднє місце, де відбувся такий прорив труби, а також причина, з якої стався прорив труби, не зазначена; - з наданих позивачем до матеріалів справи №910/11103/24 доказів неможливо встановити, яка саме пошкоджена труба (зовнішня чи внутрішньобудинкова) стала причиною затоплення спірного транспортного засобу та чи були виконані роботи з гідроізоляції. Так само неможливо встановити, яким чином вода потрапила до підземного паркінгу, що призвело до затоплення транспортного засобу, та чому зливова каналізація не забезпечила належне водовідведення. Між тим, в підземному паркінгу окрім питного водопроводу, передбачається прокладання протипожежного водопроводу, а також побутової та зливної каналізації по яким протікає вода, і у випадку аварії (прориву) кожної з яких може статись затоплення в паркінгу (як самої нижної точки будинку). В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, яке підприємство є балансоутримувачем підземного паркінгу за адресою: м. Київ на вул. Полтавська, 10.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2024 у справі №910/11103/24 залишено без змін.

Наразі, звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначає, що після прийняття Господарським судом міста Києва рішення у справі №910/11103/24, яким було відмовлено у позові Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», позивач звернувся до Київської міської ради з питанням, на чийому балансі перебував будинок за адресою м. Київ на вул. Полтавська, 10 на момент страхового випадку - 05.07.2021.

В подальшому - 05.03.2025 Шевченківською районною адміністрацією в місті Києві було надано відповідь про те, що будинок за адресою м. Київ на вул. Полтавська, 10, перебуває в обслуговуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр».

Надалі позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» з питаннями, хто (установа/орган влади/підприємство) усував затоплення підземного паркінгу в будинку за адресою м. Київ на вул. Полтавська, 10 на момент страхового випадку - 05.07.2021; - де саме трапився прорив води, в наслідок чого було затоплено підземний паркінгу в будинку за адресою м. Київ на вул. Полтавська, 10 на момент страхового випадку - 05.07.2021; - яка саме пошкоджена труба (зовнішня чи внутрішньо будинкова (пожежна/каналізаційна/водопровідна)) в підземному паркінгу в будинку за адресою м. Київ на вул. Полтавська, 10 на момент страхового випадку - 05.07.2021.

Листом №166 від 17.04.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» надано відповідь такого змісту: «Усунення затоплення та ремонт виконувало Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал»; пошкодження стало в водопровідній камері, де проходить водопровідна магістраль dy 500мм; місце, де трапилося аварія, не є зоною відповідальності Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр».

13.03.2025 позивач подав апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/11103/24 від 18.02.2025.

18.04.2025 позивач направив до Північного апеляційного господарського суду клопотання про долучення доказів з вище наведеними відповідями від Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» та Шевченківської районної адміністрації в місті Києві.

Однак, суд апеляційної інстанції не прийняв вказані докази під час перегляду в апеляційному порядку рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/11103/24 від 18.02.2025.

За наведених обставин позивач, звертаючись з даним позовом до суду, просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» та Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» грошові кошти у сумі 248943,00 грн.

Відповідачі проти задоволення позову заперечують.

Зокрема, відповідач 1 повідомив, що він з 01.07.2013 здійснює експлуатацію житлового будинку за м. Київ, вул. Полтавська, буд. 10. Однак, пошкоджена водопровідна труба перебувала на балансі та обслуговуванні Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал». І саме відповідач 2 займався усуненням причини залиття та ремонтом труби.

Відповідач 2 зауважив, що він не обслуговує внутрішньо будинкових мереж та, відповідно, у випадку прориву труби всередині будівлі не може нести відповідальність за завдані збитки. Пошкодження транспортного засобу відбулося в підземному паркінгу, тобто в межах дорожнього покриття призначеного для стоянки колісних транспортних засобів. При цьому, матеріали справи не містять доказів належного виконання своїх зобов`язань балансоутримувачем такої парковки, зокрема в частині обладнання парковки зливостоками та підтримання їх роботоздатності в належному стані, тоді як за умови наявності та належного функціонування зливостоків (зливова каналізація) залиття транспортного засобу внаслідок опадів та/або аварій на трубопроводах було б технічно неможливим.

Відповідач 2 також зазначив, що станом на дату настання страхового випадку зовнішня водопровідна мережа, через яку забезпечується централізоване водопостачання, перебувала на гарантійному обслуговуванні СБМУ-3 «Трест Київпідземшляхбуд», про що свідчить виданий гарантійний лист, в якому СБУ-3 «Трест Київпідземшляхбуд-2» зазначав, що несе повну відповідальність за якість виконаних робіт та застосованого обладнання і матеріалів на водопровідній мережі та гарантує ліквідацію можливих пошкоджень.

Крім того, Київводоканал також повідомив, що представниками Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» жодних робіт з усунення пошкоджень по вул. Полтавська, 10 25.08.2021 не здійснювалось.

Частиною 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно приписів ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 §1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки).

Суд завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Рішення Європейського суду з прав людини у справах Ейрі проти Ірландії та Станєв проти Болгарії. Ця гарантія є одним з основних принципів будь-якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Претто та інші проти Італії).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Клінік дез Акація та інші проти Франції вказано, що сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги.

У ст. 11 Міжнародного пакту про політичні та громадянські права, який ратифіковано Указом №2148-08 від 19.10.1973р. Президії Верховної Ради Української РСР, кожен має право при визначенні його прав і обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Проте, з огляду правила вирішення спору у порядку спрощеного позовного провадження, повне та всебічне з`ясування всіх обставин даної справи та справедливе вирішення спору не вбачається за можливе без проведення підготовчого провадження.

Таким чином, з метою дотримання основних засад господарського судочинства, справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, маючи на меті забезпечення дійсного вирішення правового спору між сторонами, суд дійшов висновку щодо необхідності призначення даної справи до розгляду за правилами загального позовного провадження, починаючи зі стадії відкриття провадження.

Керуючись ст. 2, 3, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Здійснювати розгляд справи №910/11022/25 за правилами загального позовного провадження.

2. Призначити підготовче засідання у справі на 10.12.25 о 14:45 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 13.

3. Повідомити учасників справи, що інформація по справі, що розглядається, доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

4. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції.

Суддя О.М. Спичак