ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.11.2025 Справа№914/3298/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Б. Яворського,

розглянув заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХИСТ ЕНЕРГО», м. Київ,

про забезпечення позову (вх.№ 4596/25 від 30.10.2025)

у справі №914/3298/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХИСТ ЕНЕРГО», м. Київ,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Терешкевича Андрія Богдановича, м.Новий Розділ Львівської області,

про стягнення 416249,63 грн заборгованості.

Без повідомлення учасників справи.

СУД ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХИСТ ЕНЕРГО» до Фізичної особи-підприємця Терешкевича Андрія Богдановича про стягнення 416'249,63 грн заборгованості за непоставку товару, з яких: 362'146,49 грн сума сплачених коштів 43'000,62 грн інфляційних втрат та 11'102,52 грн штрафні санкції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 27.10.2025 заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Б. Яворському.

30.10.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАХИСТ ЕНЕРГО» подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 362146,49 грн, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться на розрахункових рахунках ФОП Терешкевич А.Б. в установах банків України. Заява обгрунтована невиконанням відповідачем усних зобов`язань щодо поставки оплаченого товариством товару та неповерненням авансових платежів. ФОП Терешкевич А.Б. в момент здійснення господарської операції (досягнення усних домовленостей, внесення часткової оплати) змінив своє місцезнаходження, що може свідчити про недобросовісність останнього. Вказані обставини дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30.10.2025 заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Б. Яворському.

Приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на наступне.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову судом оцінюється обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно з пунктами 1, 2, 4 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

ТОВ «ЗАХИСТ ЕНЕРГО» у заяві про забезпечення позову просить накласти арешт на грошові кошти в сумі 362'146,49 грн, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться на розрахункових рахунках ФОП Терешкевич А.Б. в установах банків України. При цьому, відповідач не наводить жодних обставин в обґрунтування того, що існує ймовірність, що майно (в тому числі грошові суми, тощо), яке є у відповідача може зникнути, зменшитись, що може призвести до ускладнення виконання рішення в разі задоволення позову. Зокрема, не викладено обставин та не надано доказів, які вказують на наміри відповідача вчиняти дії безпосередньо щодо відчуження своїх активів.

Заявник не надав суду обґрунтувань та доказів в підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не надав жодних доказів, які свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову. Покликання заявника на зміну місцезнаходження з м. Київ на м. Новий Розділ Львівської області як факт недобросовісності останнього, не підтверджується належними доказами. Докази, що відповідач був зареєстрований у м.Києві, відсутні. Натомість заявником до матеріалів справи долучено копію витягу з ЄДР з якого вбачається, що реєстраційні дії щодо відповідача здійснювались на території Львівської області. Долучені рахунки на оплату не містять обов`язкових реквізитів первинного документу, на них відсутні підписи відповідача, що також не може бути доказом в підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову

Посилання позивача на неналежне виконання відповідачем зобов`язань, не є достатньою підставою для вжиття заходів до забезпечення позову, оскільки це мотивовано виключно припущенням про імовірну неможливість виконання рішення суду у даній справі, що не створює підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

З огляду на викладене та зважаючи на необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, наведені позивачем доводи не є достатньо обґрунтованою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, а тому суд відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ТОВ «ЗАХИСТ ЕНЕРГО» (вх.№4596/25 від 30.10.2025) про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Яворський Б.І.