УХВАЛА

03 листопада 2025 року

м. Київ

cправа № 920/1349/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Міщенка І. С.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Фізичної особи - підприємця Харченко Лариси Володимирівни

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 (Пономаренко Є. Ю. - головуючий, судді: Барсук М. А., Руденко М. А.) і рішення Господарського суду Сумської області від 06.05.2025 (суддя - Вдовенко Д. В.) у справі

за позовом Фізичної особи - підприємця Харченко Лариси Володимирівни

до: (1) Фізичної особи - підприємця Нізамієвої Євгенії Олександрівни, (2) Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна",

про усунення перешкод в розпорядженні та користуванні майном, повернення орендної плати шляхом стягнення 479 240, 64 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Фізичної особи - підприємця Харченко Лариси Володимирівни на Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 (повна постанова складена 30.09.2025) і рішення Господарського суду Сумської області від 06.05.2025, у справі № 920/1349/24, подана 20.10.2025.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2025 для розгляду касаційної скарги визначено колегію суддів у складі: Міщенко І. С.- головуючий, Берднік І. С., Зуєв В. А.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху, з огляду на таке.

Виходячи з приписів частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Статтею 290 ГПК України встановлені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Так, частиною другою статті 287 ГПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Таким чином, з огляду на зміст наведених вимог процесуального Закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, касаційна скарга має містити:

пункт 1) - формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права з викладенням правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також покликання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах;

пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та мотивів такого обґрунтування відступлення;

пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

У разі оскарження судового рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

При цьому, відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.11.2020 у справі № 904/3807/19 при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України касаційна скарга має містити зазначення норми права, щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Між тим, касаційна скарга Фізичної особи - підприємця Харченко Лариси Володимирівни не містить посилання на конкретну норму права (пункт, частина, стаття), які, на думку скаржниці, неправильно чи з порушенням застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень.

Посилання ж скаржниці, як на підставу для відкриття касаційного провадження, на порушення норм матеріального та процесуального права, які, на думку її, неправильно чи з порушенням застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, не можна вважати такими, що відповідають вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України. Звідси і самостійною підставою для відкриття касаційного провадженні у цій справі вони не являються.

Також згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При цьому згідно з частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Предметом позову у справі є: (1) усунення перешкод в розпорядженні та користуванні майном; (2) повернення орендної плати шляхом стягнення 479 240, 64 грн.

Згідно з пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, що діяла на день звернення з позовом, ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становила 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, немайнового характеру становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2024 установлено у розмірі 3 028, 00 грн.

Отже, за подання касаційної скарги на рішення суду у справі № 920/1349/24 необхідно сплатити ((479 240, 64*1,5%*200%) + (3 028,00*200%))*0,8=16 346, 58 грн.

Разом з тим, скаржником сплачено судовий збір у сумі 4 844, 80 грн (підтверджується платіжною інструкцією від 19.10.2025 № 125 та інформацією із виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України), тобто у меншому розмірі, ніж передбачено законодавством

Отже, зважаючи на предмет касаційного оскарження, скаржникові слід доплатити судовий збір у сумі 11 501, 78 грн (16 346, 58 грн - 4 844, 80 грн) та надати Суду документ, що підтверджує таку сплату.

Реквізити для сплати судового збору:

- Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

- Код банку отримувача (МФО): 899998

- Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102

- Судовий збір (Верховний Суд, 055)

- Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний господарський суд) (назва суду, де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі "Код платника" платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Верховний Суд повторює, що способом усунення недоліків касаційної Фізичної особи - підприємця Харченко Лариси Володимирівни на постанову на Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 і рішення Господарського суду Сумської області від 06.05.2025, у справі № 920/1349/24 є:

(1) подання касаційної скарги в новій редакції, в якій слід навести та обґрунтувати передбачену (передбачені) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підставу (підстави) подання цієї скарги (із урахуванням змісту цієї ухвали);

(2) подання документів, що підтверджують сплату ним судового збору у розмірі 11 501, 78 грн на відповідні реквізити.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292, 314 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця Харченко Лариси Володимирівни на постанову на Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 і рішення Господарського суду Сумської області від 06.05.2025 у справі № 920/1349/24 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Міщенко І. С.