РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.09.2025Справа № 910/4144/24 (910/239/25)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" (01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 30/10, оф. 1-А)

до Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Грос Компані"

про визнання протиправним та скасування наказу

В межах справи № 910/4144/24

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Тілмарк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" (ідентифікаційний код 40340380)

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Від позивача Афанасьєва Ж.Л. - представник

Від відповідача не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/4144/24 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Тілмарк" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" на стадії ліквідаційної процедури, відкритої постановою Господарського суду м. Києва від 05.08.2024.

08.01.2025 до Господарського суду міста Києва звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" з позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу № 1772/2 від 09.07.2024.

27.01.2025 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

30.01.2025 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

24.03.2025 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.03.2025 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та відкладено розгляд справи на 26.05.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу до судового розгляду по суті 04.08.2025.

У судових засіданнях 04.08.2025 та 15.09.2025 оголошувались перерви.

У судовому засіданні 29.09.2025 представник позивача надав пояснення по суті позову та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

21.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріал Істейт М» був укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. за реєстровим № 962.

За умовами договору про задоволення вимог іпотекодержателя та на підставі ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку» до позивача перейшло право власності на предмет іпотеки: нерухоме майно: нежилий будинок-адміністративний (літ. В,Г), заг.пл. 1468,5 кв.м., який розташований за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд.10. Право власності на нерухоме майно було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.10.2020 державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 82, номер запису про право власності: 38775000.

З огляду на вищевикладене, як стверджує позивач, він є добросовісним набувачем нерухомого майна, який набув його у власність на підставі звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.04.2024 позивачу стало відомо, що майновий комплекс, загальною площею 1468,5 кв.м., який розташований за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд.10, реєстраційний номер майна 82 був перереєстрований за Товариством з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" (третя особа). Відповідна реєстраційна дія була проведена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком Олегом Володимировичем на підставі рішення № 72485314 від 08.04.2024.

За переконанням позивача, рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко О.В. за № 72485314 від 08.04.2024 є незаконними у зв`язку з наявністю заборони вчиняти реєстраційні дії.

Так, зокрема, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06.07.2022 у справі № 461/3310/22 було накладено арешт на майно позивача у кримінальному провадженні № 000363 від 22.10.2021, в тому числі, на майновий комплекс, загальною площею 1468,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10, реєстраційний номер майна 82.

Вказаною ухвалою Галицького районного суду м. Львова було заборонено будь яким реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на зазначене нерухоме майно окрім як за заявами правоохоронних органів, Національного агентства України з питань, виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, а також на виконання договорів управління укладеними з Національним агентством України з питань, виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Також 07.09.2022 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/17895/22 було накладено арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" у кримінальному провадженні № 000363 від 22.10.2021, в тому числі, на майновий комплекс, загальною площею 1468,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10, реєстраційний номер майна 82.

Вказаною ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва заборонено будь-яким фізичним та юридичним особам відчужувати, розпоряджатись та/або користуватись вказаним майном, а також заборонити проведення щодо нього будь-яких реєстраційних дій.

В свою чергу, всупереч наявним арештам та заборонам на вчинення реєстраційних дій приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком Олегом Володимировичем були здійснені реєстраційні дії з реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Грос Компані", чим порушено приписи статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У зв`язку з наявністю вказаних порушень, позивач звернувся зі скаргою до Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції.

За результатами розгляду скарги, Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції зроблено висновок від 20.06.2024, яким рекомендовано відмовити в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна".

З огляду на викладені обставини, позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправним та скасувати в повному обсязі наказ Міністерства юстиції України № 1772/2 від 09.07.2024 про відмову в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна", що виданий на підставі висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг та рішень, дії або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації територіальних органів Міністерства юстиції від 20.06.2024.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Згідно з частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту порушеного права є зокрема визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228, Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міністерство юстиції України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України.

Згідно з підпунктом 8310 пункту 4 Положення № 228 Мін`юст відповідно до покладених на нього завдань розглядає відповідно до закону скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Мін`юсту та приймає обов`язкові до виконання рішення.

Пунктом 10 Положення № 228 визначено, що Мін`юст у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням.

Правові засади та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127.

Порядок та процедура розгляду скарг на рішення дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав визначено статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1128 розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом. Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком. Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

Отже, що Мін`юст здійснює розгляд скарг у сфері державної реєстрації у межах компетенції, визначеної законом, зокрема, на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора. Іншими словами, Міністерство юстиції України під час розгляду скарг перевіряє лише правильність оскаржуваних реєстраційних дій та не встановлює або спростовує факт набуття чи припинення майнових і корпоративних прав.

Як вбачається з матеріалів справи, Центральна Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції розглянувши скаргу позивача від 27.05.2024, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 31.05.2024 за № СК-3007-24 на рішення від 08.04.2024 № 72485314, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком Олегом Володимировичем щодо нежилого будинку - адміністративного (літера В, Г), розташованого за адресою: м. Київ, вул. Мазепи Івана, буд. 10 рекомендувала відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Інвестиційна» від 27.05.2024, оскільки рішення від 08.04.2024 № 72485314 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича відповідає законодавству у сфері державної реєстрації прав.

На підставі висновку Колегії від 20.06.2024 прийнято наказ Міністерства юстиції України від 09.07.2025 № 1772/7 «Про відмову у задоволенні скарги», яким: - відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Інвестиційна» від 27.05.2024, оскільки рішення від 08.04.2024 № 72485314 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Олега Володимировича відповідає законодавству у сфері державної реєстрації прав.

За результатами розгляду скарги Колегією встановлено наступне.

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі оскаржуваного рішення приватним нотаріусом Бойком О.В. внесено запис про право власності на 61/70 частки у праві власності на нежилий будинок № 54479139 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" на підставі постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2023, ухвали Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2024 у справі № 910/17367/20, акту приймання-передачі майна від 25.06.2018, справжність підписів на якому засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко Інною Петрівною, зареєстрованих в реєстрі за №№ 774, 775.

При цьому, постанова Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 у справі № 910/17367/20 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" станом на момент прийняття оскаржуваного рішення та колегіального розгляду не була скасована відповідно була чинною.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Пунктом 67 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 для державної реєстрації права власності у разі витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння на підставі рішення суду подаються необхідні для відповідної реєстрації документи, передбачені статтею 27 Закону та Порядком № 1127, що підтверджують право власності на нерухоме майно належного власника, крім випадку, коли право власності належного власника на таке майно було зареєстроване в Державному реєстрі прав.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Отже, обтяження, зареєстровані на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова від 06.07.2022 у справі № 461/3310/22 та ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 07.09.2022 у справі № 761/17895/22, не були підставою для відмови у державній реєстрації права власності на 61/70 частки у праві власності на нежилий будинок за Товариством з обмеженою відповідальністю "Грос Компані" на підставі постанови Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 у справі № 910/17367/20.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено порядок державної реєстрації прав, зокрема, прийняття і перевірку документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрацію заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Статтею 311 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили судовим рішенням, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного судового рішення формує та реєструє необхідну заяву або реєструє судове рішення про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи судове рішення про скасування відповідного судового рішення. Проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору. Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень здійснюється інформаційно комунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України.

Водночас, підпунктом 2 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань державної реєстрації» від 09.11.2016 № 806 передбачено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом, а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили до запровадження відповідної інформаційної взаємодії, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі рішень судів проводиться за зверненням заявника з дотриманням вимог, установлених підпунктом 1 пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності».

Пунктом 2 частини першої статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що суб`єктами державної реєстрації прав є: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації.

Також, функції державного реєстратора прав на нерухоме майно виконують нотаріуси (пункт 2 частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до абзацу четвертого частини п`ятої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами першим - третім цієї частини, крім випадку, передбаченого статтею 312 цього Закону, та автоматичної державної реєстрації прав у випадках, передбачених цим Законом.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя (абзац перший частини п`ятої статті 3 Закону 1952-IV).

Отже, приватний нотаріус Бойко О.В. є належним суб`єктом державної реєстрації прав на підставі судових рішень, що набрали законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Зважаючи на встановлені обставини та наведені норми, суд дійшов висновку, що наказ Міністерства юстиції України № 1772/2 від 09.07.2024 про відмову в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" прийнято на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в межах своєї компетенції, а відтак у суду відсутні підстави визнання його протиправним та скасування.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини та наведені норми, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.10.2025.

Суддя П.П. Чеберяк