ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" листопада 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3115/25

Господарський суд Одеської області у складі головуючої судді Демченко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу № 916/3155/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Гервін Проект» (23225, Вінницька обл., Вінницький р-н, с. Юзвин (Некрасове), вул. Шевченко, 14, )

до відповідача: Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» (65481, Одеська обл., м. Південне (Южне), вул. Заводська, 3, )

про стягнення 737 921,51 грн

обставини справи:

06.08.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява ТОВ «Гервін Проект» до Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод», в якій воно просить суд стягнути заборгованість у розмірі 737 921,51 грн, з яких:

- 608 127,14 грн основного боргу; 55 781,09 грн пені; 12 833,92 інфляційних втрат; 5 398,17 грн 3% річних, 55 781,09 грн штрафу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на невиконання відповідачем у повному обсязі умов Договору підряду від 30.07.2024 №30-07-2024 в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

Господарський суд Одеської області ухвалою від 11.08.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №916/3155/25, справу постановив розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У встановлений судом строк відповідач не скористався наданим статтею 165 ГПК України правом та відзив на позовну заяву не подав, як і не надав жодних доказів у справі, тоді як суд вчинив передбачені процесуальними приписами дії з повідомлення відповідного учасника справи про її розгляд.

Суд надіслав ухвалу від 11.08.2025 про відкриття провадження у цій справі до електронного кабінету АТ «Одеський припортовий завод», яку останній отримав 12.08.2025, що підтверджується довідкою суду №916/3115/25/48345/25 від 26.08.2025.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

З огляду на викладене відповідачу надано право бути обізнаним про прийняті у цій справі рішення та можливість реалізувати право на участь у судовому процесі у передбаченому процесуальним законом порядку.

Водночас відповідач у встановлений судом строк своїм процесуальним правом подання відзиву на позов не скористався, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Щодо строку розгляду справи суд зауважує, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Так, при здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в ст.ст.2,4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття розумний строк вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі Броуган та інші проти Сполученого Королівства).

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення Бараона проти Португалії, 1987 рік, Хосце проти Нідерландів, 1998 рік; Бухкольц проти Німеччини, 1981 рік; Бочан проти України, 2007 рік).

Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.

Таким чином, враховуючи обставини справи та введення воєнного стану в Україні згідно Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, суд застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Відтак, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, судом здійснено розгляд справи у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав, застосувавши ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11 Господарського процесуального кодексу України.

Судове рішення підписано без його проголошення у відповідності до приписів ч.4 ст.240 ГПК України.

установив:

30.07.2024 між Акціонерним товариством «Одеський припортовий завод» (далі Відповідач, Замовник, АТ «ОПЗ») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гервін Проект» (далі Позивач, Підрядник, ТОВ «Гервін Проект») було укладено Договір підряду № 30-07-2024.

Згідно п. 1.1 Договору за цим Договором Підрядник зобов`язується виконати у відповідності до Технічного Завдання (Додатки № 1.3, 1.4 до Договору), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до п. 5.1 Договору початок виконання робіт з дати підписання Договору та перерахування авансу; закінчення виконання робіт 140 календарних днів з дати підписання договору та отримання всіх необхідних вихідних даних.

Підрядник має право виконати роботи достроково. Оплата у цьому разі проводиться у погоджений сторонами строк (п. 5.2 Договору).

Згідно п. 4.1 Договору по завершенню виконання робіт Виконавець надає Замовнику Акт здачі-приймання виконаних робіт в 4 (чотирьох) екземплярах (1 екз. для Виконавця й 3 екз. для Замовника) та накладну. Документація, що є предметом цього договору, передається Замовником в комплектності та складі згідно з ДБН А2.2-3- 2014. Підтвердженням передачі документації є накладна, підписана обома Сторонами в день передачі документації.

Замовник зобов`язаний протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання накладної про приймання документації, згідно умов даного Договору, підписати акт приймання-передачі виконаних робіт (п. 4.2 Договору).

Замовником було прийнято роботи від Підрядника згідно Договору та підписано Акт №1 здачі-приймання виконаних проектних, науково-проектних, вишукувальних та додаткових робіт від 13.12.2024 за Договором № 30-07-2024 від 30.07.2024 (далі Акт здачі-приймання виконаних робіт №1 від 13.12.2024). Вказаний Акт здачі-приймання виконаних Робіт від 13.12.2024 підписаний між Позивачем та Відповідачем без будь-яких зауважень.

Сукупна вартість виконаних Підрядником робіт за вищевказаним Актом здачі-приймання виконаних робіт №1 від 13.12.2024 року складає 1 230 759,24 грн. з ПДВ. При цьому, Підрядником було отримано авансовий платіж у розмірі 622 632,10 грн. передбачений п.п. 3 п. 2.1. Договору згідно якого Замовник зобов`язаний оплатити Підрядникові впродовж 5 банківських днів з дня підписання Договору аванс в розмірі 50% по фінансовій спроможності від загальної вартості робіт.

26.03.2025 ТОВ «Гервін Проект» було надіслано на поштову адресу АТ «Одеський припортовий завод» лист за вих. №01/10 від 26.03.2025 з проханням здійснити остаточний розрахунок за виконані роботи за вищевказаним Актом №1 здачі-приймання виконаних проектних, науково-проектних, вишукувальних та додаткових робіт від 13.12.2024 року за Договором № 30-07-2024 від 30.07.2024. Даний лист 08.04.2025 повернувся відправнику, у зв`язку із тим, що одержувач відсутній за вказаною адресою, що підтверджується копією поштового конверту та роздруківкою трекінгу про відстеження поштових повідомлень, роздрукованою з офіційного сайту АТ «Укрпошта».

09.04.2025 ТОВ «Гервін Проект» повторно направив на поштову адресу АТ «ОПЗ» лист за вих. №01/10 від 26.03.2025 з проханням здійснити остаточний розрахунок за виконані роботи за вищевказаним Актом №1 здачі-приймання виконаних проектних, науково-проектних, вишукувальних та додаткових робіт від 13.12.2024 року за Договором № 30-07-2024 від 30.07.2024 року, який АТ «ОПЗ» було отримано 13.04.2025, що підтверджується експрес-накладною №4786 та роздруківкою трекінгу про відстеження поштових повідомлень, роздрукованою з офіційного сайту ТОВ «Нова пошта».

Станом на зараз відповідь від Відповідача щодо результатів розгляду листа за вих. №01/10 від 26.03.2025, отриманого 13.04.2025 року, на поштову адресу Позивача не надходила.

У зв`язку із невиконанням Відповідачем умов Договору в частині оплати виконаних робіт, 21.05.2025 року Позивач звернувся до останнього із претензією-вимогою за вих. № 01/17 щодо сплати 608 127,14 грн, в якій вимагав здійснити повний розрахунок за Договором шляхом перерахування суми заборгованості у семиденний строк з моменту пред`явлення вищевказаної вимоги. Зазначена претензія, отримана Відповідачем 24.05.2025 року, проте, залишена без відповіді.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, керуючись принципом верховенства права та права на судовий захист, суд дійшов таких висновків.

Частинами першою та другою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3.2 Договору остаточний розрахунок за виконані роботи проводиться згідно представлених Підрядником актів приймання-передачі виконаних робіт протягом 90 банківських днів з моменту їх підписання з обох сторін.

Таким чином, Позивач зі свого боку виконав роботи за Договором та у встановленому порядку передав їх Замовнику, що підтверджується Актом здачі-приймання виконаних робіт №1 від 13.12.2024 на суму, однак, докази виконання відповідачем грошових зобов`язань на суму 608 127,14 грн. у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Наявність вказаної заборгованості відповідач не спростував, докази, які б підтверджували факт повної сплати відповідачем спожитого природнього газу в матеріалах справи відсутні.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми основної заборгованості в розмірі 608 127,14 грн за виконані роботи підлягає судом задоволенню у повному обсязі.

Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 6.3. Договору передбачено, що за порушення строків оплати, згідно п. 3.2 цього Договору, Замовник сплачує Підряднику штраф за кожний день затримки в розмірі 2-ох облікових ставок НБУ від суми простроченого платежу.

Судом встановлено, що пеня за прострочення оплати за Договором № 30-07-2024 від 30.07.2024 за період з 19.04.2025 по 04.08.2025 складає суму в розмірі 55 781,09 грн. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем.

Згідно із частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 3 % річних за прострочення оплати за Договором № 30-07-2024 від 30.07.2024 за період з 19.04.2025 по 04.08.2025 складає суму в розмірі 5 398,17 грн. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем.

Судом встановлено, що інфляційні втрати за прострочення оплати за Договором № 30-07-2024 від 30.07.2024 за період з 01.05.2025 по 30.06.2025 складає суму в розмірі 12 833,92 грн. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі позовні вимоги про стягнення з Відповідача 608 127,14 грн. суми основного боргу, 55 781,09 грн. пені, 12 833,92 грн. інфляційних втрат, 5 398,17грн. 3 % річних за Договором підряду № 30-07-2024 від 30.07.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин та правового регулювання господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Гервін Проект».

На підставі ст.129 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гервін Проект» (23225, Вінницька обл., Вінницький р-н, с. Юзвин (Некрасове), вул. Шевченко, 14, ) до Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» (65481, Одеська обл., м. Південне (Южне), вул. Заводська, 3, ) про стягнення 737 921,51 грн задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» (65481, Одеська обл., м. Південне (Южне), вул. Заводська, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гервін Проект» (23225, Вінницька обл., Вінницький р-н, с. Юзвин (Некрасове), вул. Шевченко, 14, ) заборгованість у розмірі 608 127 (шістсот вісім тисяч сто двадцять сім) грн. 14 коп., пені у розмірі 55 781 (п`ятдесят п`ять тисяч сімсот вісімдесят одну) грн. 09 коп., 3% річних у розмірі - 5 398 (п`ять тисяч триста дев`яносто вісім) грн. 17 коп., інфляційні втрати у розмірі 12 833 (дванадцять тисяч вісімсот тридцять три) грн. 92 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 855 (вісім тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) грн. 06 коп.

Згідно з ч.ч.1, 2ст.241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 10 листопада 2025 р.

Суддя Т.І. Демченко