СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Харків Справа №917/1899/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,

за участю представників:

арбітражний керуючий - Юрченко О.М.,

від боржника не з`явився,

від кредитора не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 (вх.№1530П від 03.07.2025) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 03.06.2025 у справі №917/1899/23 (м. Полтава, суддя Ореховська О.О., повна ухвала складена 16.06.2025),

за заявою ОСОБА_1 , м. Кременчук, Полтавська область,

про неплатоспроможність, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , боржниця) звернулася до Господарського суду Полтавської області суду із заявою (за вх.№2033/23 від 19.10.2023) про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.03.2024 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ); введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ОСОБА_1 ; постановлено оприлюднити на офіційному вебпорталі судової влади України повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; призначено керуючим реструктуризацією боргів боржника арбітражного керуючого Юрченко Ольгу Миколаївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №222 від 26.02.2013); встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк для подачі до Господарського суду Полтавської області відомостей про результати розгляду вимог кредиторів; встановлено керуючому реструктуризацією строк для підготовки та подання до господарського суду плану реструктуризації боргів боржника, який не може перевищувати трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду; зобов`язано керуючого реструктуризацією боргів боржника провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість; зобов`язано керуючого реструктуризацією не пізніше ніж за 10 днів до дня попереднього засідання суду направити суду, кредиторам та боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника; проведення попереднього судового засідання призначено на 27.04.2023, тощо.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.05.2024 за результатами попереднього засідання, зокрема:

- визнано грошові вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» (, місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150) до боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у справі №917/1899/23 про її неплатоспроможність в сумі 2 819 583, 25 грн. кредитної заборгованості та 6 056, 00 грн судових витрат.

- зобов`язано керуючу реструктуризацією: внести визнані судом грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів боржника в порядку черговості, встановленої Кодексом України з процедур банкрутства; провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення/підписання цієї ухвали. Докази проведення надати суду.

- призначено засідання господарського суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 02.07.2024.

Постановою Господарського суду Полтавської області від 10.09.2024 припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 ; припинено повноваження керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Юрченко О.М.; визнано банкрутом ОСОБА_1 та введено процедуру погашення боргів ОСОБА_1 ; призначено керуючим реалізацією майна банкрута - арбітражного керуючого Юрченко О.М. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 26.02.2013 №222); встановлено керуючому реалізацією майна фізичної особи ОСОБА_1 основну грошову винагороду у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб за кожний місяць виконання ним повноважень; постановлено офіційно оприлюднити повідомлення про визнання боржника банкрутом і уведення процедури погашення боргів у встановленому законодавством порядку; зобов`язано не пізніше 30 днів з дня введення процедури погашення боргів боржника керуючого реалізацією майна спільно з боржником провести інвентаризацію майна банкрута та визначити його вартості у відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства (докази проведення інвентаризації надати до суду); зобов`язано керуючого реалізацією: 1) здійснити процедуру погашення боргів боржника в порядку, встановленому Кодексом України з процедур банкрутства; 2) надати суду документально підтверджений звіт про виконану роботу з інформацією про фінансове становище і майно боржника при проведенні процедури погашення боргів боржника станом на день подання звіту.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 03.06.2025 (за урахуванням ухвали про виправлення описки від 26.06.2025) відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_2 від 11.12.2024, б/н (вх.№16824, а.с. 76-122 т. 4) про виключення майна боржника зі складу ліквідаційної маси. Провадження у справі №917/1899/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) закрито. Припинено повноваження керуючого реалізацією майна банкрута арбітражного керуючого Юрченко Олени Миколаївни. Скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів, введений ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.03.2024. Скасовано заборону фізичній особі - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відчужувати майно, накладену ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.10.2023.

ОСОБА_1 з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилася та звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить поновити строк апеляційного оскарження та прийняти апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 03.06.2025 у справі №917/1899/23; задовольнити апеляційну скаргу боржника - скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 03.06.2025 у справі №917/1899/23 та направити справу №917/1899/23 до Господарського суду Полтавської області на продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає наступне:

- боржник не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі про неплатоспроможність з ініціативи суду, оскільки положення п.1 ч.7 ст. 123 КУзПБ не застосовуються на стадії процедури погашення боргів;

- відповідно до позиції Верховного Суду, яка була викладена у постанові від 20.06.2023 по справі №922/3024/21 встановлено, що підстави для закриття провадження у справі про банкрутство на стадії погашення боргів, тобто після визнання боржника банкрутом, визначені вказаними положеннями є вичерпними та не підлягають розширеному тлумаченню;

- згідно з отриманими арбітражним керуючим відповідями на запити до податкових та статистичних органів, встановлено, що податкова, фінансова та статистична звітність ПП «УКРСПЕЦБЕЗПЕКА» до даних державних органів не подавалась. Арбітражним керуючим визнано, ПП «УКРСПЕЦБЕЗПЕКА» свою господарському діяльність не здійснює, а тому її ринкова вартість не може перевищувати розміру її статутного капіталу в 00,00 грн;

- відповідно до позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 певні неточності в декларації про майновий стан не можуть слугувати підставою для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність або закриття провадження у такій категорії справ, оскільки законодавцем наділено боржника можливістю усунути такі неточності шляхом надання суду виправленої декларації;

- суд першої інстанції керуючись виключно формальними положеннями КУзПБ без повного встановлення обставин справи, помилково дійшов висновку, що боржником був порушений принцип добросовісної поведінки та його дії були направленні на шкоду кредиторам;

- враховуючи, що ринкова вартість ПП «УКРСПЕЦБЕЗПЕКА» не перевищує розмір її статутного капіталу, можна дійти висновку, що не внесення даних про засновки до декларацій про майновий стан ніяким чином не змінило майновий стан боржника;

- до суду першої інстанції арбітражним керуючим подавався звіт керуючого реструктуризацію про перевірку декларацій боржника, за висновком якого керуючим реструктуризацією боргів не були виявлені невідповідності у деклараціях за 2020-2023 роки. А отже у боржника був відсутній наданий ст.123 КУзПБ семиденний строк для надання суду виправлених декларацій.

Системою автоматизованого розподілу справ відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 03.07.2025 для розгляду справи №917/1899/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 поновлено ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у справі №917/1899/23. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (вх.№1530П від 03.07.2025) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 03.06.2025 у справі №917/1899/23. Витребувано з Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/1899/23.

14.07.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №917/1899/23 (вх.№8663).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2025 призначено апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№1530П від 03.07.2025) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 03.06.2025 у справі №917/1899/23 на « 18» вересня 2025 р. о 10:15 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 задоволено клопотання арбітражної керуючої Юрченко О.М. про її участь у судових засіданнях Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №917/1899/23 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного заявника. Судове засідання у справі №917/1899/23, яке призначено на 18.09.2025 о 10:15 год та подальші судові засідання у даній справі постановлено провести за участю арбітражної керуючої Юрченко О.М. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного заявника.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 задоволено клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Тютюнник Ю.О. про її участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №917/1899/23, яке відбудеться 18.09.2025 о 10:15 год у залі судового засідання №132 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Задоволено клопотання представника АТ «Сенс Банк» - адвоката Коваленко К.В. про її участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №917/1899/23, яке відбудеться 18.09.2025 о 10:15 год у залі судового засідання №132 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Судове засідання у справі №917/1899/23, яке відбудеться 18.09.2025 о 10:15 год постановлено провести за участю представника ОСОБА_1 адвоката Тютюнник Ю.О. та представника АТ «Сенс Банк» - адвоката Коваленко К.В. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаних представників.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.09.2025 розгляд справи №917/1899/23 відкладено на 02 жовтня 2025 року о 10:30 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132.

Від Акціонерного товариства «Сенс Банк» надійшли додаткові пояснення (вх.№11224 від 22.09.2025, в яких останнє просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 03.06.2025 у справі №917/1899/23 залишити без задоволення; ухвалу Господарського суду Полтавської області від 03.06.2025 у справі №917/1899/23 залишити без змін.

За змістом вказаних пояснень кредитор вважає, що посилання боржника на те, що наявність або відсутність такої інформації в декларації жодним чином не впливає на її майновий стан, так як підприємство є неприбутковим, а статутний капітал є нульовим не заслуговують на увагу. Позиція АТ «Сенс Банк» в даному питанні зводиться до того, що кредитор погоджувався на виключення вищевказагого майна у зв`язку з його неліквідністю на момент голосування на зборах кредиторів. В той же час, кредитор не виключає того факту, що боржником при звернення до суду приховано (не надано) інформацію щодо ПП «УКРСПЕЦБЕЗПЕКА» (). Таким чином, кредитор АТ «Сенс Банк» вважає, що не надання боржником повної та достовірної інформації про майновий стан є порушенням зі сторони боржника принципу добросовісності, який закріплений КУзПБ.

Від представника боржника - ОСОБА_3 надійшли додаткові пояснення (вх.№11320 від 24.09.2025, в яких остання просить задовольнити апеляційну скаргу боржника - скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 03.06.2025 у справі №917/1899/23; направити справу №917/1899/23 до Господарського суду Полтавської області на продовження розгляду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.09.2025 задоволено клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Тютюнник Ю.О. про її участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №917/1899/23, яке відбудеться 02.10.2025 о 10:30 год у залі судового засідання №132 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Судове засідання у справі №917/1899/23, яке відбудеться 02.10.2025 о 10:30 год постановлено провести за участю представника ОСОБА_1 - адвоката Тютюнник Ю.О. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.10.2025 оголошено перерву у розгляді справи №917/1899/23 до « 23» жовтня 2025 р. о 09:45 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132.

Від представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» надійшло клопотання (вх.№12327 від 20.10.2025) про розгляд справи без його участі.

До судового засідання Східного апеляційного господарського суду 23.10.2024 боржник та кредитор не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується довідками про доставку ухвали до електронних кабінетів учасників справи, а також повернутим рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ураховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, судом здійснено дії щодо їх належного повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, присутність усіх учасників справи у попередньому судовому засіданні та надання пояснень, зважаючи на клопотання представника кредитора про розгляд справи без його участі, необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, забезпечення судом реалізації учасниками судового процесу права приймати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, сприяння у наданні їм достатнього часу для належної підготовки своєї позиції та поданні процесуальних документів, констатуючи достатність матеріалів для апеляційного перегляду справи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи в даному судовому засіданні.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 23.10.2025 арбітражний керуючий підтримав раніше надані пояснення, просив задовольнити апеляційну скаргу боржника та скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та поясненнях доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Господарського суду Полтавської області від 10.09.2024 припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 , припинено повноваження керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Юрченко О.М., визнано банкрутом ОСОБА_1 та введено процедуру погашення боргів ОСОБА_1 , призначено керуючим реалізацією майна банкрута - арбітражного керуючого Юрченко О.М. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 26.02.2013 №222) з наданням їй повноважень відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства.

11.12.2024 до Господарського суду Полтавської області від керуючої реалізацією майна банкрута - арбітражного керуючого Юрченко О.М. надійшло клопотання від 11.12.2024, б/н (вх.№16824) про виключення майна боржника зі складу ліквідаційної маси. Зазначене клопотання вмотивоване тим, що керуючою реалізацією майна банкрута за результатами перевірки майнового стану боржниці ОСОБА_1 було встановлено, що станом на 10.12.2023 боржниця ОСОБА_1 володіє:

- часткою учасника у ПП «ТК «КРЕМНАФТА» - розмір частки становить 150 000,00 грн., статутний капітал товариства 300 000,00 грн;

- часткою учасника у ПП «УКРСПЕЦБЕЗПЕКА» - розмір частки становить 0,00 грн., статутний капітал товариства 00,00 грн.

Керуюча реалізацією майна банкрута ОСОБА_2 зазначала, що згідно із відповідей податкових та статистичних органів, податкова, фінансова та статистична звітність ПП «ТК «КРЕМНАФТА» та ПП «УКРСПЕЦБЕЗПЕКА» до даних державних органів не подавалась. Фактично ПП «ТК «КРЕМНАФТА» та ПП «УКРСПЕЦБЕЗПЕКА» свою господарському діяльність не здійснюють, а тому їх ринкова вартість не може перевищувати розміру їх статутного капіталу.

Задля реалізації майна боржниці (ПП «ТК «КРЕМНАФТА»), керуючим реалізацією майна банкрута арбітражним керуючим Юрченко О.М. були ініційовані збори кредиторів, на порядок денний яких були винесені наступні питання:

1. Розгляд звіту керуючого реалізацією про виконану роботу;

2. Надання згоди на продаж майна боржника та погодження умов продажу майна боржника або прийняття рішення щодо виключення із ліквідаційної маси майна боржника та звернення з клопотанням до господарського суду про виключення майна банкрута із ліквідаційної маси.

У звіті керуючого реалізацією про виконану роботу, арбітражним керуючим запропоновано АТ «Сенс Банк» провести реалізацію активу банкрута у ПП «ТК «КРЕМНАФТА» за ціною, що дорівнює номінальній вартості його частки статутного капіталу у розмірі 150 000,00 грн.

В свою чергу, АТ «Сенс банк» шляхом заочного голосування вирішив проголосувати «ЗА» виключення часток боржника у ПП «ТК «КРЕМНАФТА» та ПП «УКРСПЕЦБЕЗПЕКА» з ліквідаційної маси банкрута. Додатково АТ «Сенс банк» вирішив уповноважити керуючого реалізацією звернутися до Господарського суду Полтавської області про виключення майна зі складу ліквідаційної маси.

Керуюча реалізацією майна банкрута ОСОБА_2 зазначає, що через відсутність первинних фінансових документів, провести нормативну оцінку часток банкрута у статутному капіталі підприємств не є можливим. Враховуючи те, що ПП «ТК «КРЕМНАФТА» та ПП «УКРСПЕЦБЕЗПЕКА» за твердженням ОСОБА_2 вже не здійснюють господарську діяльність, а отже являються неліквідним активом, їх подальша реалізація істотно не вплине на задоволення вимог кредиторів. Вказує, що загальна вартість майна боржника, що виключається із складу ліквідаційної маси не перевищує 30 розмірів мінімальної заробітної плати. В той же час, ринкова вартість ПП «ТК «КРЕМНАФТА» не буде перевищувати 10 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки ПП «ТК «КРЕМНАФТА» не здійснює підприємницьку діяльність, а також на ньому не обліковується нерухоме майно.

На підставі зазначеного, керуюча реалізацією майна банкрута Юрченко О.М. просила суд виключити із складу ліквідаційної маси ОСОБА_1 частку у статутному капіталі ПП «ТК «КРЕМНАФТА» () та частку у статутному капіталі ПП «УКРСПЕЦБЕЗПЕКА» ().

Водночас дослідивши матеріали справи, місцевий господарський суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції встановив, що у поданих до суду деклараціях про майновий стан у розділі ІХ «Відомості про частку у статутному (установчому) капіталі товариства, підприємства, організації боржника» відомості про те, ОСОБА_1 є засновником ПП «УКРСПЕЦБЕЗПЕКА» боржницею у деклараціях зазначені не були. Суд вказав, що у Звіті арбітражного керуючого про результати перевірки декларацій боржниці за 2020, 2021, 2022 та 2023 вказані недоліки у деклараціях боржниці не зазначені, що унеможливило встановлення судом цієї обставини раніше. З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що декларації про майновий стан боржниці ОСОБА_1 у яких не зазначенні відомості проте, що вона є засновником двох юридичних осіб не відповідають принципам повноти та достовірності. Суд звернув увагу на те, що конструкція норми п. 1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом. Суд вказав, що не може залишити поза увагою обставини, які вказують про наявність підстав для закриття провадження у справі за ч. 7 ст. 123 КУзПБ, у тому числі з власної ініціативи суду, та зобов`язаний перевірити такі обставини справи і надати їм юридичну оцінку. Відтак суд дійшов висновку про наявність підстав відмови в задоволенні клопотання арбітражного керуючого - керуючого реалізацією ОСОБА_2 та закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Предметом апеляційного перегляду у цій справі є питання щодо наявності/відсутності підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі пункту 1 частини 7 статті 123 КУзПБ.

Згідно із частиною першої статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України «Про міжнародне приватне право», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Частиною шостою статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Банкрутство за своєю природою є особливим правовим механізмом врегулювання відносин між неплатоспроможним боржником та його кредиторами, правове регулювання якого регламентовано Кодексом України з процедур банкрутства, який введено в дію з 21.10.2019, а до введення в дію цього Кодексу - Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», які визначають особливості провадження у справах про банкрутство, тобто є спеціальними у застосуванні при розгляді цих справ.

Особливості відновлення платоспроможності боржника, який є фізичною особою, визначено Книгою четвертою КУзПБ.

За змістом статті 116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність з метою реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення власної платоспроможності.

За приписами Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

В частині другій статті 6 КУзПБ визначено, що до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури, як реструктуризація боргів боржника та погашення боргів боржника.

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (стаття 1 КУзПБ).

Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).

Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проєкт плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

Також, КУзПБ містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, серед яких, зокрема, передбачає закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 КУзПБ).

Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

Частиною сьомою статті 123 КУзПБ визначено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо:

1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи і витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів і витрат боржника та членів його сім`ї;

2) майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами;

3) судовим рішенням, що набрало законної сили та не було скасоване, боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.

Суд звертає увагу на те, що конструкція цієї норми побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом.

До того ж, розширене коло ініціаторів застосування частини сьомої статті 123 КУзПБ та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника (аналогічні висновки викладено в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20).

Враховуючи призначення зазначеної норми та можливість застосування її судом з власної ініціативи, Верховний Суд наголосив на тому, що господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за частиною сьомою статті 123 КУзПБ, тому з власної ініціативи, зокрема, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів, зобов`язаний перевірити такі обставини справи та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.

Пунктом 11 частини третьої статті 116 КУзПБ унормовано, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, серед іншого, додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

Відповідно до частини п`ятої статті 116 КУзПБ (в редакції станом на час звернення заявниці із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Боржник також подає декларацію про майновий стан за рік, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду.

Вимога про надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлена, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

Саме тому реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи.

Отже, надання декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи.

Керуючий реструктуризацією зобов`язаний у найкоротший строк перевірити майновий стан боржника, серед іншого виконати вказівки суду чи зборів кредиторів щодо додаткової перевірки конкретних фактів приховування боржником майна чи відомостей його декларації, а також забезпечити збирання та аналіз інформації, витребуваної судом відповідно до пунктів 9 - 11 частини п`ятої статті 119 КУзПБ при відкритті провадження у справі.

Суд зазначає, що своєчасне та належне виконання керуючим реструктуризацією завдань з перевірки майнового стану боржника є запорукою адекватної оцінки стану неплатоспроможності боржника та його можливостей погасити борг, відтак сприятиме досягненню компромісу при узгодженні сторонами плану реструктуризації боргів. Суд звертається до висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20.

Таким чином, декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність є документом, що заповнюється та подається боржником для мети розкриття перед судом та кредиторами свого реального майнового стану та дослідження питання можливості реструктуризації боргів. Декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність повинна відповідати принципам повноти та достовірності. Порушення цих принципів може свідчити про недобросовісність або необачність боржника. При цьому, встановлюючи обов`язковість надання суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, законодавець передбачив можливість подання виправленої декларації.

Пунктом 1 частини 7 статті 123 КУзПБ встановлено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

Суд звертає увагу на те, що конструкція цієї норми побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом.

До того ж, розширене коло ініціаторів застосування частини сьомої статті 123 КУзПБ та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20.

Суд наголошує на тому, що господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за частиною сьомою статті 123 КУзПБ, тому з власної ініціативи, зокрема, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів, зобов`язаний перевірити такі обставини справи та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.

Наведені висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 та від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 та є усталеною практикою при розгляді справ про неплатоспроможність фізичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звертаючись до суду із заявою про викриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначила, серед іншого, що вона є засновником однієї юридичної особи - ПП «ТК «КРЕМНАФТА», розмір частки у статутному капіталі становить 150 000,00 грн., а доля (%): 50,00%.

Зазначені відомості відображені ОСОБА_1 у поданих до суду деклараціях про майновий стан за 2020, 2021, 2022 та 2023 роки.

За результатами перевірки декларацій боржника керуюча реструктуризацією не виявила подання боржницею неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржниці та членів її сім`ї.

В подальшому після винесення Господарським судом Полтавської області постанови про визнання ОСОБА_1 банкрутом та введення процедури погашення боргів ОСОБА_1 керуючою реалізацією майна банкрута було вжито заходи щодо з`ясування майнового стану ОСОБА_1 .

За результатами вжитих заходів встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 106-111 т. 4) ОСОБА_4 є засновником 2 юридичних осіб - 1) ПП «ТК «КРЕМНАФТА» () та 2) ПП «УКРСПЕЦБЕЗПЕКА» () та володіє:

- часткою учасника у ПП «ТК «КРЕМНАФТА» у розмірі 150 000, 00 грн ( статутний капітал товариства 300 000,00 грн);

- часткою учасника у ПП «УКРСПЕЦБЕЗПЕКА» у розмірі 0,00 грн (статутний капітал товариства 00,00 грн).

Разом з цим судом встановлено, що боржницею в деклараціях про майновий стан не зазначено інформацію про те, що вона є засновником юридичної особи ПП «УКРСПЕЦБЕЗПЕКА» ().

З огляду на зазначені обставини суд першої інстанції вказав, що декларації про майновий стан боржниці ОСОБА_1 у яких не зазначенні відомості про те, що вона є засновником двох юридичних осіб не відповідають принципам повноти та достовірності, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства.

Апелянт не погоджується із вказаним висновком суду та зазначає, що у даному випадку відсутні підстави для висновку про недобросовісність боржника.

Так, скаржник посилається на те, що ПП «УКРСПЕЦБЕЗПЕКА» свою господарському діяльність не здійснює, а тому його ринкова вартість не може перевищувати розміру статутного капіталу в 00,00 грн. З огляду на що боржник вважає, що не внесення вказаних даних до декларацій про майновий стан ніяким чином не змінило майновий стан боржника. Стосовно вказаних доводів колегія суддів вказує про наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 20.03.2023 №2971-IX, який набрав чинності 15.04.2023, абзац перший частини п`ятої статті 116 КУзПБ викладено в такій редакції: « 5. Декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Боржник також подає декларацію про майновий стан за рік, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду».

До набрання чинності зазначеним законом №2971-IX положення абзацу першого частини п`ятої статті 116 КУзПБ передбачали, що декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

Отже вказаними змінами, внесеними до Кодексу України з процедур банкрутства Законом від 20.03.2023 №2971-IX, законодавець виключив обмеження щодо розміру вартості активів та пасивів боржника та членів його сім`ї, які підлягають відображенню боржником у декларації про майновий стан.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Тож враховуючи подання боржницею заяви про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність у жовтні 2023 року, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ч. 5 ст. 116 КУзПБ у редакції Закону України від 20.03.2023 №2971-IX.

Таким чином, відображенню у деклараціях боржника підлягають всі активи та пасиви боржника та членів його сім`ї незалежно від їх розміру.

А тому посилання апелянта на нульову ринкову вартість (статутний капітал) ПП «УКРСПЕЦБЕЗПЕКА» та відсутність впливу вказаних обставин на майновий стан боржника є необґрунтованими. Зазначена юридична особа зареєстрована у встановленому законодавством порядку, відомості про її припинення відсутні. При цьому, колегія суддів зазначає, що обставини щодо статутного капіталу підприємства, його ринкової вартості та здійснення господарської діяльності можуть змінитися у майбутньому та вплинути на майнову сферу боржника.

Крім того, колегія суддів зауважує, що у постановах від 22.05.2022 у справі №916/1482/21, від 03.08.2023 у справі №926/2987-б/20 Верховний Суд звернув увагу, що інформація, яка міститься в державних реєстрах прав на нерухоме майно, рухоме майно тощо має офіційний характер, тож з метою забезпечення повноти та достовірності відомостей та усунення сумнівів у наявності прихованих активів, така інформація має бути отримана боржником та відображена в декларації про майновий стан, а в подальшому належно перевірена керуючим реструктуризацією задля складання звіту про результати перевірки декларації боржника.

Отже відображена боржником в деклараціях про майновий стан інформація має відповідати правовстановлюючим документам, відомостям з державних реєстрів тощо.

Відповідні відомості щодо переліку засновників (учасників), органів управління юридичної особи ПП «Укрспецбезпека» () відображені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому мали бути відображені боржником у декларації та перевірені арбітражним керуючим.

Апелянт стверджує, що оскільки кредитор АТ «Сенс банк» на зборах кредиторів проголосував «ЗА» виключення ПП «Укрспецбезпека» із ліквідаційної маси майна боржника, останній не вбачав в діях боржника ознаки недобросовісної поведінки або те, що дії боржника були направлені йому на шкоду.

Колегія суддів зазначає про безпідставність вказаних тверджень апелянта оскільки те, що кредитор голосував за виключення спірного майна із ліквідаційної маси не свідчить про дотримання боржником вимог при поданні декларацій та добросовісність боржника-фізичної особи при зверненні до суду із заявою про її неплатоспроможність.

При цьому, сам кредитор у наданих до суду апеляційної інстанції поясненнях та під час судового засідання 02.10.2025 зазначив, що його позиція у даному питанні зводиться лише до того, що кредитор погоджувався на виключення вищевказаного майна у зв`язку з його неліквідністю на момент голосування на зборах кредиторів. В той же час кредитор вважає, що не надання боржником повної та достовірної інформації про майновий стан є порушенням зі сторони боржника закріпленого КУзПБ принципу добросовісності.

Колегія суддів також звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду положення ст.123 КУзПБ є безумовним заходом відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачають альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом. З огляду на що відповідні доводи апелянта про причини незазначення відомостей щодо юридичної особи ПП «Укрспецбезпека» у поданих до суду деклараціях не спростовують висновку суду про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.7 ст.123 КУзПБ.

Відтак апелянтом не спростовано висновок місцевого господарського суду про те, що зазначена боржницею в декларації інформація щодо її майнового стану є недостовірною.

Твердження апелянта про те, що за результатами перевірки декларації керуючий реструктуризацією такої неповноти/недостовірності інформації не виявив жодним чином не спростовують достовірно встановлених судом обставин відображення боржником свого майнового стану у поданих до суду деклараціях. А невстановлення таких обставин арбітражним керуючим безумовно не може свідчити про повноту та достовірність декларацій боржника та не звільняє суд від обов`язку здійснити з власної ініціативи перевірку таких обставин та надати їм юридичну оцінку.

Господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за ч.7 ст.123 КУзПБ, тому з власної ініціативи зобов`язаний перевірити такі обставини справи та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні. Одним із принципів, які характерні для правового інституту неплатоспроможності є принцип судового контролю у процедурах банкрутства (неплатоспроможності) щодо повноти та належності дій учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), що зобов`язує суд з достатньою повнотою встановити об`єктивні обставини правовідносин сторін по множинних предметах спорів, які виникають у процедурах банкрутства (неплатоспроможності). Тож, на відміну від справ позовного провадження, в яких господарський суд обмежений принципами диспозитивності та змагальності сторін, у справах про банкрутство (неплатоспроможність) судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження.

Аналогічний за змістом висновок, викладений у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №911/2043/20.

Стосовно доводів скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неможливість застосування п.1 ч.7 ст. 123 КУзПБ на стадії процедури погашення боргів, колегія суддів вказує про наступне.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.90 КУзПБ господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 ч.7 ст.123 КУзПБ перебачено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

Частиною 2 статті 90 КУзПБ визначено, що провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) може бути закрито у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 5, 9, 10, 12 і 13 частини першої цієї статті, на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) (до та після визнання боржника банкрутом), у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8 і 11 частини першої цієї статті, - лише до визнання боржника банкрутом, а у випадку, передбаченому пунктом 7 частини першої цієї статті, - лише після визнання боржника банкрутом.

Таким чином, з аналізу вищезазначених нормативних положень, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, вбачається відсутність законодавчо встановленого обмеження щодо стадії справи про неплатоспроможність, на якій можливе закриття провадження у справі в інших випадках, передбачених цим Кодексом (п.14 ч.1 ст.90 КУзПБ), зокрема, на підставі п.1 ч.7 ст. 123 КУзПБ.

Відповідне підтверджується висновками Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27.11.2024 у справі №922/493/21, про те, що положення ст.123 КУзПБ є безумовним заходом відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачають альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом. До того ж, розширене коло ініціаторів застосування ч.7 ст.123 КУзПБ та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що твердження апелянта про можливість закриття провадження у справі на підставі ч.7 ст.123 КУзПБ виключно на стадії реструктуризації боргів не відповідає чинному законодавству, актуальній судовій практиці і є помилковим.

З урахуванням тих обставин, що судом встановлено недобросовісні дії боржника, які полягають у тому, що боржником не зазначенні відомості про те, що вона є засновником юридичної особи ПП «Укрспецбезпека», зважаючи на відсутність процесуальних обмежень щодо реалізації приписів ст.123 КУзПБ на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи та невідворотність такого наслідку як закриття провадження у справі у випадку очевидно недобросовісних дій боржника, колегія суддів погоджується з висновком, який викладений в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Згідно статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даному випадку суд апеляційної інстанції вважає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

Ураховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені апелянтом, у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 3 статті 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу, постанову суду першої інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 05.11.2025 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.07.2025 № 4524-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

З огляду на поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.273 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 03.06.2025 у справі №917/1899/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 03.11.2025.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук