ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про передачу справи за підсудністю

03 листопада 2025 року м. Харків Справа № 913/262/25
Провадження №15б/913/262/25
Суддя Смола С.В., розглянувши матеріали
за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про неплатоспроможність боржника фізичної особи,

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що загальний розмір грошових вимог кредиторів до боржника складає 450 596 грн 42 коп., з яких: 388 249 грн 15 коп. заборгованість за тілом кредиту, 62 347 грн 27 коп. заборгованість за відсотками; боржник припинив погашення кредиту чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж кількох років; не зважаючи на те, що боржник отримує заробітну плату, зазначеного недостатньо для погашення наявної заборгованості.
Також заявник повідомив, що уклав кредитні договори, за якими утворилась заборгованість, а саме:
1) кредитний договір від 11.08.2025 №00-10544896, укладений з ТОВ «Макс Кредит», сума кредиту 7 500 грн 00 коп., строк дії договору до 26.08.2025, заборгованість 7 703 грн 15 коп.;
2) кредитний договір від 26.07.2025 №1580-5795, укладений з ТОВ «Укр Кредит Фінанс», сума кредиту 29 500 грн 00 коп., строк дії договору до 21.05.2026, заборгованість 40 002 грн 00 коп.;
4) кредитний договір від 05.07.2025 №1932127, укладений з ТОВ «Фінансова Компанія «Абекор», сума кредиту 27 500 грн 00 коп., строк дії договору до 22.09.2025, заборгованість 38 934 грн 50 коп.;
6) кредитний договір від 05.07.2025 №8312318, укладений з ТОВ «Мілоан», сума кредиту 7 000 грн 00 коп., строк дії договору до 30.06.2026, заборгованість 8 890 грн 00 коп.;
7) кредитний договір від 04.07.2025 №5657251, укладений з ТОВ «Лінеура Україна», сума кредиту 35 000 грн 00 коп., строк дії договору до 29.06.2026, заборгованість 59 841 грн 10 коп.;
10) кредитний договір від 01.03.2024 №999/24987750-VR, укладений з АТ «Таксомбанк», сума кредиту 20 000 грн 00 коп., строк дії договору до 01.03.2026, заборгованість 22 208 грн 48 коп.;
1. АТ «КБ «ПриватБанк», рахунок НОМЕР_2 , розмір залишку наявних власних коштів 00 грн 00 коп.;
2. АТ «Універсал Банк», рахунок НОМЕР_3 , розмір залишку наявних власних коштів 10 279 грн 23 коп.;
3. АТ «Перший Український Міжнародний Банк», рахунок НОМЕР_4 , розмір залишку наявних власних коштів 00 грн 00 коп.;
4. АТ «Восток Банк», рахунок НОМЕР_5 , розмір залишку наявних власних коштів 00 грн 00 коп.;
5. АТ «Акцент-Банк», рахунок НОМЕР_6 , розмір залишку наявних власних коштів 01 грн 42 коп.;
6. АТ «Акцент-Банк», рахунок НОМЕР_7 , розмір залишку наявних власних коштів 01 грн 42 коп.;
7. АТ «Акцент-Банк», рахунок НОМЕР_8 , розмір залишку наявних власних коштів 01 грн 42 коп.;
8. АТ «Акцент-Банк», рахунок НОМЕР_9 , розмір залишку наявних власних коштів 00 грн 55 коп.;
9. АТ «Акцент-Банк», рахунок НОМЕР_10 , розмір залишку наявних власних коштів 00 грн 00 коп.;
10. АТ «Акцент-Банк», рахунок НОМЕР_11 , розмір залишку наявних власних коштів 11 грн 70 коп.;
11. АТ «Акцент-Банк», рахунок НОМЕР_12 , розмір залишку наявних власних коштів 01 грн 42 коп.
Боржник у заяві посилається на такі підстави звернення до суду: він припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконувати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності) ці обставини викладені у заяві.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2025 заява передана на розгляд судді Смолі С.В.
Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.
Частинами 1, 2 ст.4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Частиною 6 ст.12 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.
Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Визначаючи підсудність вищевказаної заяви ОСОБА_1 , суд виходить із такого.
Відповідно до ч.1 ст.8 КУзПБ справи про банкрутство (неплатоспроможність) розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, місцем проживання фізичної особи або фізичної особи - підприємця. Зміна боржником зареєстрованого місцезнаходження або місця проживання після подання кредитором або боржником заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не впливає на зміну територіальної підсудності господарського суду.
Преамбулою Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлено, що цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.
Абзацом 1 ч.1 ст.1 указаного Закону передбачено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Отже боржник фізична особа ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою.
Відповідно до ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо).
Ураховуючи вищенаведене суд зазначає, що саме адреса фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи, зазначена у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, є тією адресою, яка враховується при визначенні підсудності судових справ за участю цієї внутрішньо переміщеної особи.
Суд бере до уваги, що фактичним місцем проживання боржника ОСОБА_1 , відповідно до відповіді з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери від 27.10.2025 №1935213 є: АДРЕСА_3 .
Пунктом 8 ч.1 ст.20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.
Частиною 13 ст.30 ГПК України встановлено, що справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.
Суд повторно наголошує, що в силу ч.1 ст.8 КУзПБ справи про банкрутство (неплатоспроможність) розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, місцем проживання фізичної особи або фізичної особи - підприємця.
Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що справи про неплатоспроможність фізичних осіб, які у встановленому законодавством порядку зареєстровані як внутрішньо переміщені особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», мають розглядатися господарськими судами за правилами виключної підсудності за адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи, що зазначена у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Застосовуючи викладене до спірних правовідносин, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про його неплатоспроможність підлягає розгляду за правилами виключної підсудності господарським судом, юрисдикція якого поширюється на адресу місця проживання ОСОБА_1 , зазначену у відповіді з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери від 27.10.2025 №1935213 Господарським судом Дніпропетровської області, а отже є непідсудною Господарському суду Луганської області.
Частиною 4 ст.8 КУзПБ передбачено, що якщо справа не підсудна такому господарському суду, матеріали справи передаються господарським судом за встановленою підсудністю в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Ураховуючи викладене, матеріали заяви про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_5 , слід передати за виключною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.
Частиною 3 ст.31 ГПК України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Керуючись ст.ст.1, 27, 30, 31, 232 234 ГПК України, ст.ст.2, 8 КУзПБ, суд

Ухвала підписана 03.11.2025 та набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження; ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Інформацію у справі можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://lg.arbitr.gov.ua.

Суддя Сергій СМОЛА