ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року

м. Київ

cправа № 916/4148/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Зуєва В. А.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 (головуюча - Ярош А. І., судді: Діброва Г. І., Принцевська Н. М.) і рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2023 (суддя Мостепаненко Ю. І.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦПК"

про стягнення 38 983, 07 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Узагальнений зміст і підстави позовних вимог

1. У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (далі - Позивач, ТОВ "МЕК") звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦПК" (далі - Відповідач, ТОВ "ЦПК"), в якій просило стягнути з останнього 38 983,07 грн заборгованості за спожиту електричну енергію.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ "МЕК" стверджувало про неналежне виконання ТОВ "ЦПК" своїх зобов`язань за укладеним між ними договором про постачання електричної енергії споживачу № 100/121 від 27.08.2021 в частині повної та своєчасної оплати за спожиту електричну енергію в період з липня 2022 по листопад 2022 року.

Узагальнений зміст і обґрунтування рішень судів попередніх інстанцій

3. Господарський суд Одеської області рішенням від 22.11.2023 у задоволенні позовних вимог відмовив.

4. Рішення мотивував тим, що продаж електричної енергії у спірних правовідносинах здійснювався для забезпечення потреб електроустановок ТОВ "ЦПК" розташованих за адресою: м. Олешки, вул. Гвардійська, б. 103, яке з лютого 2022 року перебуває в тимчасовій окупації російської федерації. Водночас у п. 12.3 договору про постачання сторони домовились, що строк виконання зобов`язань за цим договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин, якими, на думку суду, є військова агресія російської федерації проти України та тимчасова окупація Олешківської міської територіальної громади. Враховуючи наведене, місцевий господарський суд дійшов висновку, що у ТОВ "ЦПК" строк виконання зобов`язань за рахунками за спожиту електричну енергію на загальну суму 38 983,07 грн не настав, оскільки строк оплати за цими рахунками продовжено на період воєнного стану, а відповідна вимога в зазначеній частині заявлена ТОВ "МЕК" передчасно.

5. За наслідками здійснення апеляційного перегляду цієї справи Південно-західний апеляційний господарський суд ухвалив постанову від 21.03.2024, якою рішення господарського суду першої інстанції залишив без змін.

6. Господарський суд апеляційної інстанції погодився з тим, що у задоволенні позовних вимог у цій справі належить відмовити. Проте, на відміну від місцевого господарського суду, апеляційний господарський суд, врахувавши правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23, вказав про те, що окупація м. Олешки у лютому 2022 року є загальновідомим фактом, який не підлягає доказуванню, а відтак виснував, що на спірні правовідносини цієї справи поширюються положення статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", частина друга якої імперативно забороняє переміщення товарів лініями електропередач на тимчасово окуповану територію України з іншої території України. За наведеного, суд апеляційної інстанції констатував, що ТОВ "МЕК" взагалі не мало права здійснювати господарську діяльність щодо постачання електроенергії ТОВ "ЦПК" на тимчасово окуповану територію, а тому його вимоги про стягнення заявлених коштів за таку енергію є необґрунтованими.

7. Щодо ж висновків господарського суду першої інстанції в частині наявності у спірних правовідносинах обстави непереборної сили, апеляційний господарський суд визнав їх помилковими, відмітивши, що загальний офіційний лист щодо засвідчення форс-мажорних обставин стосується невизначеного кола осіб та не означає, що такий лист звільняє від цивільно-правової відповідальності сторону договору. Крім того, Відповідач для звільнення від відповідальності за неналежне виконання умов договору в порядку п. 12.4 договору був зобов`язаний негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до законодавства, чого матеріали цієї справи не містять. Так само матеріали справи не містять доказів отримання Відповідачем сертифікату ТПП, яким могло б бути засвідчено існування для ТОВ "ЦПК" у спірний період форс-мажорних обставин, що зумовили неможливість виконання обов`язків за договором.

8. Водночас, оскільки вказане не вплинуло на правильність остаточного висновку суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, апеляційний господарський суд підстав для скасування рішення місцевого господарського суду не знайшов.

Касаційна скарга

9. Не погодившись із судовими рішеннями, Позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи касаційної скарги

10. Касаційну скаргу подано з підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1 і 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

11. Скаржник стверджує, що суд першої інстанції застосував частину першу статті 617 Цивільного кодексу України без урахування висновку щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17 (підстава касаційного оскарження згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України).

12. Крім того, на думку скаржника, необхідно відступити від висновків, викладених у постанові Верховного суду від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23 щодо застосування положень частини другої статті 13 та частини другої статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (підстава касаційного оскарження згідно з пунктом 2 частини другої статті 287 ГПК України).

Узагальнені доводи інших учасників справи

13. Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

Рух справи у суді касаційної інстанції

14. Верховний Суд ухвалою від 01.05.2024 відкрив касаційне провадження у цій справі та одночасно зупинив це провадження до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 908/1162/23 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатом такого розгляду.

15. 20.10.2025 Верховний Суд поновив касаційне провадження у даній справі.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій в контексті встановлених обставин справи

16. Згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

17. Враховуючи наведені приписи, дослідивши викладені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи щодо дотримання судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

18. В ході розгляду цієї справи суди попередніх інстанцій встановили, що 27.08.2021 між ТОВ "МЕК" (як постачальником) та ТОВ "ЦПК" (як споживачем) було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 100/121 (далі - Договір), відповідно до п. 2.1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

19. Відповідно до п. 5.1. Договору, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною комерційною пропозицією, яка є Додатком 2 до цього Договору. Згідно з п. 5.5 Договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Пунктом 5.7 Договору передбачено, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про надання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

20. Пунктом 6.2 Договору, визначено, що споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами договору.

21. Відповідно до п. 12.2 Договору, під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього договору. Строк виконання зобов`язань за цим договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин (п. 12.3 Договору). Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтверджуючи документи щодо їх настання відповідно до законодавства.(п. 12.4 Договору). Виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови споживача від сплати постачальнику за електричну енергію, яка була до їх виникнення (п.12.5 Договору).

22. Відповідно до п. 13.1. Договору, цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження акцептування споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.

23. У розділі 14 Договору, місцезнаходження та банківські реквізити сторін, споживачем - ТОВ "ЦПК" визначено електронну адресу - .

24. Заявою-приєднанням (що є додатком № 1 до Договору) сторони визначили, зокрема, адресу об`єкта комерційного обліку: Херсонська область, м. Олешки, вул. Гвардійська, б.103 із початком постачання: з 01.09.2021 року.

25. Згідно додатку № 2 до Договору "Комерційна пропозиція" ТОВ "МЕК" діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданою Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 за № 429. Дана комерційна пропозиція розроблена у відповідності до норм ЗУ "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 за № 312.

26. Відповідно до п. 2 Комерційної пропозиції, оплата за електричну енергію здійснюється за фактичними обсягами споживання електричної енергії на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. Рахунок на оплату за фактично спожиту за розрахунковий період електричну енергію має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів з дня їх отримання. У випадку співпадіння дати оплати з вихідними чи святковими днями, споживач здійснює оплату у найближчий робочий день.

27. Згідно з п. 3 Комерційної пропозиції, постачальник до 6 числа наступного за розрахунковим місяця надає споживачу рахунок на оплату за фактично спожиту електроенергію у попередньому місяці. Споживач має можливість самостійно формувати рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, інші рахунки, за допомогою інтернет-магазину комунальних послуг: elektropostach.mk.ua (сервіс). Споживач протягом одного робочого дня зобов`язаний підписати електронно-цифровим підписом (ЕЦП) рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, інші рахунки, «Акт приймання-передавання товарної продукції» та після цього завантажити їх на сервіс. У разі не завантаження споживачем підписаних ЕЦП документів, вони вважаються підписаними з боку споживача без зауважень.

28. Якщо рахунок за електроенергію не був отриманий споживачем ні через Персональну сторінку споживача, ні у паперовому вигляді у постачальника на 6 (шостий) робочий день місяця наступного після розрахункового - він вважається таким, що вручений постачальником споживачу та споживач вважається таким, що з ними ознайомлений. Сторони визнають, що електронний документ (сформований, підписаний з використанням цифрового підпису та переданий за допомогою Сервісу) ідентичний за документацією та реквізитами з документом на папері, та кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу. Використання Сервісу надає споживачу можливість надавати/отримувати електронні документи, використовуючи електронно-цифровий підпис (ЕЦП) для забезпечення виконання умов цього Договору.

29. Договір про постачання електричної енергії споживачу набирає чинності з 01.09.2021 і укладається на строк до 31 грудня 2021 року (включно), та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, а в частині розрахунків договір діє до повного їх завершення (п. 8 Комерційної пропозиції).

30. 01.10.2021 ТОВ "МЕК" та ТОВ "ЦПК" уклали додаткову угоду до Договору, відповідно до п. 1 якої сторони виклали п. 1 Комерційної пропозиції в наступній редакції: "ціна за фактично спожиту електричну енергію за 1 кВт*год без ПДВ по точкам обліку, які обладнанні автоматизованою системою збору даних (площадка комерційного обліку, віднесена до групи "а"), визначається у розрахунковому періоді на підставі графіку погодинного споживання електроенергії споживача за такими площадками наступним чином: Цф = (Цфакт.групи «а») +Т постач + Т послуги передачі, + Ц нб".

31. В подальшому, ТОВ "МЕК" було сформовано ТОВ "ЦПК" акти про прийняття-передавання товарної продукції та рахунки для здійснення оплати за спожиту електричну енергію у період з липня 2022 по листопад 2022 на загальну суму 38 983, 07 грн, а саме:

- № 100/121/7/1 від 09.08.2022 (за липень 2022), у кількості - 4647 кВт, на суму 16 786, 36 грн, термін оплати рахунку до 16.08.2022;

- № 100/121/8/1 від 09.09.2022 (за серпень 2022), у кількості 4623 кВт, на суму 18 509, 29 грн, термін оплати рахунку до 16.09.2022;

- № 100/121/9/1 від 08.10.2022 (за вересень 2022), у кількості 255 кВт, на суму 1 184, 48 грн, термін оплати рахунку до 17.10.2022;

- № 100/121/10/1 від 10.11.2022 (за жовтень 2022), у кількості 255 кВт, на суму 1 249, 06 грн, термін оплати рахунку до 17.11.2022;

- № 100/121/11/1 від 12.12.2022 ( за листопад 2022), у кількості 255 кВт, на суму 1 253, 88 грн, термін оплати рахунку до 19.12.2022.

32. Зазначені рахунки та акти про прийняття-передавання товарної продукції були направлені на електронну адресу ТОВ "ЦПК" - .

33. 21.07.2023 ТОВ "ЦПК" з електронної адреси: направило на електрону пошту ТОВ "МЕК" лист, в якому повідомило останнього, що виробничі потужності Відповідача розміщені за адресою: вул. Гвардійська, буд. 103, м. Олешки, Херсонська область з 24.02.2022 захоплені військовими російської федерації, утримуються і використовуються ними, у зв`язку з чим ТОВ "ЦПК" не згодне з визначеними в рахунках обсягами електричної енергії, оскільки не споживає електричну енергію, не має доступу до вузлів обліку електричної енергії та не має можливості подавати показники та звіти про використання електричної енергії.

34. З огляду на несплату Відповідачем вартості спожитої електричної енергії в період з липня 2022 по листопад 2022 року, Позивач і звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості в розмірі 39 983, 07 грн.

35. Як вже зазначалося, суди попередніх інстанцій у задоволенні позовних вимог відмовили.

36. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам та перевіряючи судові рішення на предмет правильності застосовування та дотримання правових норм, колегія суддів Верховного Суду виходить з такого.

37. Як слідує із встановлених обставин цієї справи, ТОВ "ЦПК" зареєстроване за адресою: 75101, Херсонська область, Олешківський район, м. Олешки, вул. Гвардійська, 103, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 99 від 25.09.2023.

38. За визначенням, вміщеним у статті 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

39. Відповідно до частини третьої статті 75 ГПК України, обставини визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

40. Військова агресія російської федерації проти України, як і тимчасова окупація російською федерацією Олешківської міської територіальної громади з лютого 2022 року є загальновідомими фактами, а відтак не потребують доказуванню.

41. Більше того, згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженим Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004), Олешківська міська територіальна громада з 24.02.2022 перебуває в тимчасовій окупації російської федерації (п. 11 розділу ІІ Переліку).

42. Як вже зазначалося, Позивач у цій справі просив стягнути з Відповідача заборгованість за електричну енергію у період з липня 2022 по листопад 2022 на загальну суму 38 983,07 грн, за рахунками: № 100/121/7/1 від 09.08.2022 (за липень 2022) на суму 16 786, 36 грн; № 100/121/8/1 від 09.09.2022 (за серпень 2022) на суму 18 509, 29 грн; № 100/121/9/1 від 08.10.2022 (за вересень 2022) на суму 1 184, 48 грн; № 100/121/10/1 від 10.11.2022 (за жовтень 2022) на суму 1 249, 06 грн; № 100/121/11/1 від 12.12.2022 ( за листопад 2022) на суму 1 253, 88 грн.

43. Тобто, ТОВ "МЕК" просило суд стягнути з ТОВ "ЦПК" заборгованість за поставлену ним електроенергію у період, коли м. Олешки, де територіально знаходиться підприємство Відповідача вже було тимчасово окуповано військами російської федерації.

44. Відповідно до статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон) правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

45. Тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

46. Цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії російської федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 Закону).

47. Згідно з частиною другою статті 13 Закону здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України. Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України.

48. В свою чергу, відповідно до частини другої статті 13-1 Закону на період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено.

49. При цьому, відповідно до правового висновку об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23, правовий статус тимчасово окупованої території російською федерацією в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Закону не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема - і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону, має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася.

50. Враховуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновком апеляційного господарського суду про те, що Позивач в період тимчасової окупації міста Олешки, де перебуває підприємство Відповідача, не мав права здійснювати господарську діяльність щодо постачання останньому електроенергії, а відтак вимоги ТОВ "МЕК" про стягнення з ТОВ "ЦПК" грошових коштів за поставлену енергію у спірний період є неправомірними та безпідставними.

51. Колегія суддів у цій частині також враховує, що висновки апеляційного господарського суду щодо розповсюдження на спірні правовідносини приписів Закону надавалися з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23, підстав для відступу від якої об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23 не знайшла.

52. Враховуючи наведене, заявлена скаржником у касаційній скарзі підстава касаційного оскарження, передбачена у пункті 2 частини другої статті 287 ГПК України судом касаційної інстанції відхиляється. Водночас оскаржена постанова суду попередньої інстанції визнається такою, що ухвалена з правильним застосовуванням правих норм та з урахуванням релевантної практики Верховного Суду.

53. Аргументи скаржника про те, що суд першої інстанції застосував частину першу статті 617 Цивільного кодексу України без урахування висновку щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17, колегія суддів оцінює критично, адже суд апеляційної інстанції у цій частині з висновками місцевого суду не погодився і навів власні мотиви для відмови у задоволенні позовних вимог, а відтак заявлені скаржником з підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України доводи є формальними та декларативними.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

54. Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини першої статті 308 ГПК України). Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

55. Враховуючи наведені положення закону та висновки, зроблені касаційним судом під час касаційного провадження у даній справі, колегія суддів Верховного Суду вирішила, що прийнята у справі постанова апеляційного господарського суду повністю відповідає проаналізованим правовим нормам та висновкам Верховного Суду щодо них, а тому ця постанова не може бути змінена чи скасована. Водночас подана ТОВ "МЕК" касаційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Судові витрати

56. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги судові витрати за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" залишити без задоволення.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2024 і рішення Господарського суду Одеської області від 22.11.2023 у справі № 916/4148/23 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І. С.

Судді Берднік І. С.

Зуєв В. А.