ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2025 р. Справа№ 925/1630/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,

представника АТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" Гетьман Т.В.,

розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області

від 09.09.2025 (суддя Хабазня Ю.А.)

у справі № 925/1630/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Тандем"

до Дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (код 31141625)

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 09.09.2025 у справі № 925/1630/20 частково задоволено клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В. №02-01/32-09 від 04.09.2025 та вжито заходи до забезпечення вимог кредиторів.

Вирішено позбавити боржника ДП "Черкаський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", орган уповноважений управляти майном боржника та засновника боржника права розпорядження майном боржника без письмової згоди розпорядника майна (яким на час постановлення цієї ухвали суду є арбітражний керуючий Ярмолінський Юрій Васильович).

Заборонено боржнику ДП "Черкаський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", органу уповноваженому управляти майном боржника та засновнику боржника без письмової згоди розпорядника майна боржника, вчиняти правочини щодо належних боржнику на будь-якому праві нерухомого майна, основних засобів та предметів застави, в тому числі й вчиняти правочини щодо розпорядження таким майном.

У решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеним судовим рішенням, 19 вересня 2025 року боржник звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 09.09.2025 про забезпечення вимог кредиторів та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання. Судові витрати стягнути із заявника розпорядника майна ДП "Черкаський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2025 відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд справи на 21.10.2025.

Акціонерне товариство "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" у відзиві просило скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 09.09.2025 у справі № 925/1630/25 про забезпечення вимог кредиторів та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання розпорядника майна боржника, арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В., від 04.09.2025 №02-01/32-09.

Головне управління ДПС у Черкаській області у відзиві просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Черкаської області від 09.09.2025 залишити без змін.

В судовому засіданні суд оголосив скорочену постанову (вступну та резолютивну частини).

Розглянувши доводи апеляційної скарги та відзивів, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції належить залишити без змін з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10.10.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядника майна боржника.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 13.05.2025 відсторонено арбітражного керуючого Білика Олександра Анатолійовича від виконання обов`язків розпорядника майна боржника, покладених на нього ухвалою суду від 26.06.2024, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Ярмолінського Юрія Васильовича.

У вересні 2025 року розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Ярмолінський Ю.В. звернувся в господарський суд із клопотанням про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів у вигляді позбавлення боржника права розпорядження його майном без згоди розпорядника майна та заборони боржнику та його органам управління вчиняти будь-які дії та будь-які правочини щодо розпорядження будь-яким нерухомими майном боржника без письмової згоди розпорядника майна, шляхом заборони будь-яким особам, крім боржника, без письмової згоди розпорядника майна володіти та/або користуватись будь-яким майном боржника.

Клопотання мотивоване тим, що керівництво боржника та його засновник не вживають заходів, спрямовані на збереження майна, отримання доходу від користування ним та погашення кредиторських вимог, боржник передав значну частину майна у безоплатне користування, або за одну гривню, при цьому сплачує податки за таке майно у більших розмірах, майно передається у безоплатне користування третім особам без укладання жодних правочинів.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи клопотання розпорядника майна виходив з того, що договорами щодо безоплатного користування із третіми особами, договорами оренди іншими документами підтверджується обставини:

- передачі майна в оренду без згоди розпорядника майна;

- безоплатного передання майна боржника в користування третім особам;

- вчинення дій з передачі у безоплатне або у фактично безоплатне користування майном боржника, яке мало б стати джерелом доходів боржника для погашення витрат у судових процедурах банкрутства чи для погашення заборгованості із заробітної плати працівників.

Такі обставини, за висновком суду першої інстанції свідчать про порушення боржником норм ч. 7, 8 ст. 44 КУзПБ та Статуту підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КУзПБ господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди розпорядника майна правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника та забезпечення вимог кредиторів (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме чи нерухоме майно боржника), про що виноситься ухвала. (абзац третій частини першої статті 40 КУзПБ).

Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі.

Господарський суд має право скасувати або змінити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів до настання зазначених обставин, про що постановляє ухвалу. (частина 4 статті 40 КУзПБ).

Також, ч. 7 ст. 44 КУзПБ передбачено, що керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна приймають рішення про передачу майна в оренду.

З аналізу вказаних приписів законодавства слідує, що у разі наявності будь-яких обставин, що свідчать про неправомірність дій керівника боржника, наслідком яких є порушення прав та законних інтересів боржника і кредиторів, господарський суд за відповідною заявою (кредитора або іншого учасника справи, в тому числі, арбітражного керуючого) має перевірити дотримання керівником боржника норм чинного законодавства, в тому числі законодавства про банкрутство.

Як було встановлено вище, боржник без згоди розпорядника майна передав в оренду та безоплатне користування рухоме та нерухоме майно боржника, при цьому такі обставини справи не спростовані ані боржником, ані його засновником, відтак належить погодить з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику розпоряджатись майном без згоди розпорядника майна.

Доводи апеляційної скарги не спростовують як встановлених вище обставин справи, так і не свідчать про неправильність висновків суду першої інстанції при розгляді клопотання розпорядника майна.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Росії", "Нєлюбін проти Росії"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відповідність ухвали суду першої інстанції про вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам, матеріалам справи та необхідність залишення оскаржуваного судового рішення без змін, а апеляційних скарг - без задоволення.

Судові витрати за розгляд справи апеляційним судом належить покласти на скаржника в межах сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України у зв`язку з відхиленням апеляційної скарги.

Керуючись ст. 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 09.09.2025 у справі № 925/1630/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова підписана 10.11.2025.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

Б.В. Отрюх