10.11.2025Справа № 914/46/25
за позовом Галицької окружної прокуратури міста Львова,
в інтересах держави в особі
позивача 1 Західного офісу Держаудитслужби,
позивача 2 Національного фонду досліджень України,
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛСІ" ЛТД,
2) Інститут біології клітини Національної академії наук України,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача-1 Міністерство освіти і науки України
про визнання недійсним пункту договорів та стягнення коштів
Суддя Усатенко І.В.
Представники сторін: не викликались
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі позивача 1 Західного офісу Держаудитслужби, позивача 2 Національного фонду досліджень України до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛСІ" ЛТД про визнання недійсним пункту договору та стягнення коштів.
13.01.2025 та 27.01.2025 від Національного фонду досліджень України надійшла заява про відсутність у нього статусу позивача у справі та про залучення його до участі у справі в якості третьої особи.
30.01.2025 від третьої особи надійшли письмові пояснення.
05.02.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
10.02.2025 від прокуратури надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.
12.02.2025 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.
17.02.2025 від прокуратури надійшли письмові пояснення.
В підготовчому засіданні 17.02.2025 оголошено перерву до 17.03.2025.
18.02.2025 від позивача-2 надійшли пояснення щодо його позиції в даній справі.
17.03.2025 від прокуратури надійшли письмові пояснення.
В підготовчому засіданні 17.03.2025 оголошено перерву до 31.03.2025.
21.03.2025 від прокуратури надійшли письмові пояснення з приводу підсудності даного спору.
25.03.2025 від позивача-1 надійшли заперечення на клопотання прокуратури, в яких він просить виключити його зі складу позивачів та залучити у якості третьої особи.
Ухвалою Господарського суду Львівської області справу № 914/46/25 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2025 справу № 914/46/25 розподілено до розгляду судді Усатенко І.В.
Ухвалою суду від 12.05.2025 прийнято справу до свого провадження, призначено підготовче засідання на 12.06.2025.
19.05.2025 від позивача-2 надійшла заява про виключення його зі складу позивачів та про залучення його у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Заява мотивована тим, що позивача-2 не має в правовідносинах, що є предмет розгляду у даній справі владних (управлінських) функцій, а тому у прокурора відсутні підстави для звернення до суду з позовом у його інтересах.
В підготовчому засіданні 12.06.2025 відмовлено позивачу-2 у задоволенні його клопотання про виключення його зі складу позивачів та залученні його у якості третьої особи.
В підготовчому засіданні 12.06.2025 оголошено перерву до 03.07.2025.
19.06.2025 від позивача-2 надійшла заява про залишення позову без розгляду, мотивована тим, що у прокурора відсутні підстави для звернення з даною позовною заявою в інтересах держави в особі Національного фонду досліджень України, оскільки, він не наділений владними повноваженнями в правовідносинах, що є предметом даного спору.
23.06.2025 від прокуратури надійшли письмові пояснення, в яких підтримано позовні вимоги та зазначено про право прокуратури підтримувати позов, навіть в разі відмови позивача.
В підготовчому засіданні 03.07.2025 суд залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача-2- Міністерство освіти і науки України.
Підготовче засідання 03.07.2025 відкладено на 24.07.2025.
09.07.2025 від прокуратури надійшла заява на виконання ухвали суду.
10.07.2025 від відповідача надійшла заява на виконання ухвали суду.
11.07.2025 від позивача 2 надійшли пояснення на виконання ухвали суду.
15.07.2025 від Міністерства освіти і науки України надійшли письмові пояснення.
23.07.2025 від позивача 2 надійшло клопотання про залучення до участі в справі Національної академії наук України як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.
Суд, протокольною ухвалою від 24.07.2025 відмовив позивачу-2 у задоволенні клопотання про залучення третьої особи, в зв`язку з його необґрунтованістю.
В підготовчому засіданні 24.07.2025 суд відмовив позивачу-2 у задоволенні його клопотання про залишення позовної заяви прокурора без розгляду, в зв`язку зх. необгрунтованістю.
В підготовчому засіданні 24.07.2025 оголошено перерву до 21.08.2025.
28.07.2025 від позивача 2 надійшло клопотання про залучення до участі у справі Інституту біології клітини Національної академії наук України як співвідповідача.
21.08.2025 від прокуратури надійшли письмові пояснення.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2025 задоволено клопотання позивача-2 про залучення співвідповідача, залучено до участі у справі співвідповідача - Інститут біології клітини Національної академії наук України, виключено Інститут біології клітини Національної академії наук України зі складу третіх осіб, відкладено підготовче засідання у справі на 11.09.2025.
Ухвалою суду від 11.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.10.2025.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.10.2025 у позові заступника керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова (79005, М. Львів, вул. Богомольця, 9, ідентифікаційний код 02910031) в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби (79000, м. Львів, вул. Т. Костюшка, 8, ідентифікаційний код 40479801), Національного фонду досліджень України (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1, ідентифікаційний код 42734019) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алсі" ЛТД (03049, м. Київ, вул. Шовкуненка, 8/20, кв 51, ідентифікаційний код 21632299), Інституту біології клітини Національної академії наук України (79005, м. Львів, вул. Драгоманова, 14/16, 8, ідентифікаційний код 25255758) про визнання недійсними п. 3.1 договорів № 21-Е1360-1 від 22.07.2021, № 21-Е0981-3 від 27.07.2021, № 21-Е1473 від 27.07.2021 та про стягнення до Державного бюджету України на користь Національного фонду досліджень України грошових коштів у сумі 169879,30 грн - відмовлено.

30.10.2025 від відповідача-1 надійшла заява про винесення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з позивачів витрати на правову допомогу у сумі 65000,00 грн.

30.10.2025 від позивача-2 надійшли заперечення проти покладення на нього витрат з правової допомоги відповідача-1, оскільки, позов було ініційовано прокурором.

31.10.2025 від відповідача-1 надійшли заява про уточнення заяви про винесення додаткового рішення, в якій вказано, що відповідач просить стягнути витрати на правову допомогу саме з прокуратури, а не позивачів. Зазначення в прохальній частині заяви як суб`єктів стягнення саме позивачів є технічною помилкою.

07.11.2025 від прокуратури надійшли заперечення проти заяви про стягнення витрат на правову допомогу, в яких зазначено про не співмірність витрат ціні позову та не доведеністю їх обсягу та вартості.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

У відзиві відповідач вказав, що попередній орієнтовний розрахунок витрати на професійну правничу допомогу складає 50000,00 грн. В судовому засіданні 27.10.2025 до закінчення судових дебатів вказав про подання доказів в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідач зазначених вимог ГПК України дотримався і подав докази у строки, встановлю ч. 8 ст 129 ГПК України. При цьому, судом встановлено, що відповідачем було дотримано приписів ч. 1 ст. 124 ГПК України та наведено у першій заяві по суті спору (відзиві) попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, які відповідач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до приписів статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2, 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Заява про ухвалення додаткового рішення була подана відповідачем до закінчення строку на виконання рішення.

Зважаючи на викладене вище, суд розглядає дану заяву без виклику сторін.

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач-1 просить стягнути з прокуратури витрати на правову допомогу у розмірі 65000,00 грн.

На підтвердження розміру означених витрат відповідач долучив до матеріалів справи договір № 28/01/25 від 28.01.2025, укладений між адвокатом Галенком Олегом Миколайовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛСІ" ЛТД (клієнт), яким передбачено, що адвокат зобов`язується надати правову допомогу за окремими дорученнями клієнта.

28.01.2025 адвокатом та ТОВ "АЛСІ" ЛТД укладено додаткову угоду № 1 до договору № 28/01/25 про надання адвокатських послуг відповідно до якої сторони дійшли згоди, що вартість адвокатських послуг, пов`язані з отриманням доступу до справи та вступ у справу в підсистемі «Електронний суд», вивчення та аналіз матеріалів справи, підготовка відзиву на позовну заяву, аналіз відповіді на відзив, підготовка і подання заперечення на відповідь на відзив, підготовка і подача письмових заяв і клопотань, підготовка і подача заяви про стягнення витрат на правову допомогу з відповідними доказами їх понесення, участь в двох судових засіданнях в режимі відеоконференції за вказаним Договором визначена у фіксованому розмірі, а саме 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Сторони досягли згоди, що вартість адвокатських послуг, які пов`язані з участю адвоката в третьому та послідуючих судових засіданнях в режимі відеоконференції, незалежно від часу його участі, визначена у фіксованому розмірі, а саме 3000 (три тисячі) гривень. Оплата вказаних послуг здійснюється не пізніше 3 (трьох) днів з моменту закінчення судового засідання.

Адвокат зобов`язаний після фактичного надання послуг підготувати і надати (відправити) Клієнту два примірники Акта. При цьому Сторони домовились, що Акт може складатися за будь-який період часу та включати в себе всі послуги, які були надані Адвокатом Клієнту протягом відповідного періоду часу. Клієнт протягом 3 (трьох) банківських днів після отримання двох примірників Акта зобов`язаний підписати Акт, скріпити своєю печаткою та повернути Адвокату один примірник Акта, а у разі відмови від його підписання протягом вказаного строку надати Адвокату письмові обґрунтовані зауваження та (або) заперечення до змісту Акта та (або) послуг. У випадку, якщо протягом вказаного строку Клієнт не поверне Адвокату один примірник підписаного і скріпленого печаткою Клієнта Акта та не надасть Адвокату письмові обґрунтовані зауваження та (або) заперечення до змісту Акта та (або) послуг, то вважається, що Акт підписаний Клієнтом без зауважень та заперечень.

В підтвердження обставин надання послуг за договором № 28/01/25 відповідачем-1 надано акт про надання адвокатських послуг № 1 від 28.10.2025. Акт підписаний обома контрагентами без зауважень. Згідно долученого акту були надані наступні послуги: 1) вивчення та аналіз матеріалів справи протягом 2 годин, вартістю 4000,00 грн; 2) підготовка відзиву на позовну заяву протягом 5 годин, вартістю 15000,00 грн; 3) аналіз відповіді на відзив, підготовка і подання заперечення на відповідь на відзив протягом 5 годин, вартістю 15000,00 грн; 4) підготовка і подача письмових заяв і клопотань (заява про вступ у справу, заява про доступ до матеріалів справи, заява про участь в режимі відео конференції) протягом 2 годин, вартістю 6000,00 грн; 5) підготовка і подача заяви про стягнення витрат на правову допомогу з відповідними доказами їх понесення тривалістю 2 години, вартістю 4000,00 грн; 6) участь в судових засіданнях 17.02.2025, 17.03.2025 тривалістю 2 години, вартістю 6000,00 грн; 7) участь в судових засіданнях (12.06.2025, 03.07.2025, 24.07.2025, 21.08.2025, 27.10.2025) тривалістю 5 годин, вартістю 15000,00 грн. Загальна вартість послуг - 65000,00 грн.

Відповідач надав суду копії платіжних інструкцій № 10021 від 29.10.2025 року на суму 40000,00 грн, № 8956 від 04.02.2025 року на суму 25000,00 грн на оплату послуг професійної правничої допомоги за Договором.

У той же час, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Однак, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Судом враховано, що надані позивачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року в справі № 910/2170/18.

Судом також враховано заперечення прокуратури, в яких зазначено про недоведеність обсягу часу та вартості послуг, наданих адвокатом відповідачу-1, у визначеній в акті сумі.

Щодо обсягу та вартості витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Згідно правової позиції, викладеної в Постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 02.02.2024 № 910/9714/22, відповідно до якої Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду погоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №914/1564/20 та у додаткових постановах від 20.09.2023 у справі №922/838/22, від 14.09.2023 у справі №911/3076/21, від 06.09.2023 у справі №914/131/22, від 30.08.2023 у справі №911/3586/21, від 25.07.2023 у справі №914/4092/21, від 07.02.2023 у справі №922/4022/20, від 23.08.2022 у справі №909/328/18, від 05.07.2022 у справі №910/10507/21 щодо застосування статей 123, 126 ГПК України, про те, що заява сторони про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

З огляду на позицію Верховного Суду, відсутні підстави для відшкодування відповідачу-1 витрат на підготовку і подачу заяви про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 4000,00 грн.

З акту вбачається, що вартість підготовки і подання заяви про вступ у справу, заяви про доступ до матеріалів справи та заяви про участь в режимі відео конференції визначено у сумі 6000,00 грн. Суд не вбачає, що означена вартість є співмірною та обгрунтованою, оскільки, всі заяви є шаблонними, незначними за обсягом. Означені заяви стосуються реалізації адвокатом своїх повноважень на представництво та його можливості не з`являтись в приміщення суду в судові засідання, а брати участь в засіданнях віддалено (без витрати часу та ресурсів на прибуття до суду). З огляду на зазначене, суд вважає вартість написання 3 шаблонних заяв та їх подання в підсистемі "Електронний суд" у сумі 6000,00 грн надмірною. На думку суду, спів мірною та обґрунтованою в даному випадку є вартість послуг у сумі 2000,00 грн.

Крім того, підготовка відзиву має включати вивчення та аналіз матеріалів справи. А тому, суд не вбачає підстав для поділу однієї послуги з підготовки відзиву, частиною якої за своєю суттю є вивчення матеріалів справи. За таких умов за підготовку відзив з вивченням матеріалів справи спів мірною є вартість у сумі 15000,00 грн.

Крім того, заперечення на відповідь на відзив за своєю суттю обгрунтовано тими ж підставами і нормативними актами, що і відзив, а тому вартість послуги у сумі 15000,00 грн (така ж як і на підготовку відзиву), на думку суду є не спів мірною та має бути зменшена до 5000,00 грн.

Крім того, відповідач-1 просить стягнути витрати на участь представника відповідача-1 в судових засіданнях в режимі відео конференції 21000,00 грн.

Слід зауважити, що Верховний Суд у постановах від 25.05.2021 року в справі № 910/7586/19, від 20.07.2021 року в справі № 922/2604/20, від 18.05.2022 року в справі № 910/4268/21, від 26.10.2022 року в справі № 910/4277/21, від 18.04.2023 року в справі № 903/378/22, від 23.03.2023 року в справі № 921/434/21, від 25.04.2023 року в справі № 910/21424/21 висловлював правову позицію про те, що такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. Зазначені висновки Верховного Суду є сталими та ґрунтуються на аналізі складових часу, необхідного для належного здійснення адвокатом представництва інтересів клієнта.

Означена вартість участі адвоката в судових засіданнях без прибуття до суду є надмірною, а тому суд вважає за необхідне зменшити її до 10500,00 грн.

З усього зазначеного, на думку суду, обґрунтованим є розмір витрат на правову допомогу у сумі 32500,00 грн (підготовка відзиву 15000,00 грн + підготовка заперечень на відповідь на відзив 5000,00 грн + підготовка та подання заяв 2000,00 грн + участь в судових засіданнях 10500,00 грн).

У пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009 року, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є розумним та обґрунтованим.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За змістом частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких віднесено витрати на оплату професійної правничої допомоги), покладаються на відповідача.

Зважаючи на вищенаведені обставини, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог, а також складності справи, та заперечення прокуратури, оцінюючи фактичні витрати відповідача-1 з урахуванням всіх аспектів цієї справи, з огляду на те, що заявлений відповідачем-1 до відшкодування розмір судових витрат на правову допомогу, на переконання суду, не повністю відповідає критеріям співмірності, пропорційності та розумної необхідності, керуючись принципом розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співрозмірним є стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 32500,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву відповідача-1 про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Галицької окружної прокуратури міста Львова (79005, М. Львів, вул. Богомольця, 9, ідентифікаційний код 02910031) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алсі" ЛТД (03049, м. Київ, вул. Шовкуненка, 8/20, кв 51, ідентифікаційний код 21632299) витрати на правову допомогу у розмірі 32500 (тридцять дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

3. У стягненні витрат на правову допомогу у розмірі 32500,00 грн - відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В.Усатенко