РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.11.2025Справа № 910/10172/25
за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

до Єрмакова Михайла Дмитровича

про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 464039,07 грн,

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Єрмакова Михайла Дмитровича про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 464039,07 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення банківського кредиту та процентів за користування останнім, який було надано позивачем на підставі кредитного договору від 26.12.2019 №-КД-1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 відкрито провадження у справі №910/10172/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався.

При цьому, про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/10172/25 відповідач повідомлявся належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (02140, м. Київ, вул. Лариси Руденко, буд. 3Б, кв. 119), що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку та поштовим конвертом, в якому ухвала суду була надіслана на адресу відповідача.

За таких обставин, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/10172/25.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26.12.2019 Фізична особа - підприємець Єрмаков Михайло Дмитрович (далі за текстом - Позичальник) та АТ КБ «Приватбанк» (далі за текстом - Кредитор) уклали кредитний договір № -КД-1 (далі за текстом - Кредитний договір), відповідно до умов якого Кредитор надав у користування Позичальнику кредитні кошти в обмін на зобов`язання щодо їх повернення та сплати відсотків за користування коштами, а також інші платежі, які передбачені кредитним договором.

Кредитним договором визначено наступні умови:

- пункт A.1. Вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія.

- пункт A.2. Ліміт цього Договору: 402400 (чотириста двi тисячі чотириста гривень 0 копійок), у тому числі на наступні цілі: у розмірі 400000 грн (чотириста тисяч гривень 0 копійок), на ремонт приміщення,купівля устаткування та меблів у розмірі 2400 грн (двi тисячі чотириста гривень 0 копійок), на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.12 цього Договору.

- пункт А.3.Термін повернення кредиту 25.12.2023 року (двадцять п`яте грудня двi тисячі двадцять третього року).

- пункт А.4. Рахунки для обслуговування кредиту: рахунок НОМЕР_1 (у гривні), отримувач: АТ КБ "ПРИВАТБАНК", МФО 320649, код ЄДРПОУ (IBAN - НОМЕР_2 ).

- пунктом А.6. передбачено, що за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 20 (двадцять) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

- пунктом А.6.2. Сторони узгодили, що по закінченню кожних 12 місяців з дня укладання цього Договору розмір процентів за користування кредитом, що зазначений в п.п. А.6, А.6.1, А.7. цього Договору, може бути переглянуто за ініціативою однієї із Сторін, про що Сторони укладають Договори про внесення змін до цього Договору. У випадку відмови Позичальника від розміру процентної ставки, переглянутої за ініціативи Банку, Сторони узгодили, що за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі облікової ставки НБУ на дату перегляду, помноженої на 1,5, про що Банк направляє письмове повідомлення Позичальнику із зазначенням дати початку їх нарахування без внесення змін до цього Договору.

- пунктом А.7. визначено, що у випадку порушення Позичальником грошового зобов`язання по сплаті кредиту Позичальник сплачує Банку проценти за користуванням кредитом у розмірі 40 (сорок) % річних від суми простроченої заборгованості за кредитом.

- пунктом А.8. Проценти нараховуються та сплачуються щомісячно, починаючи з дати підписання цього Договору, відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною договору, якщо інше не передбачене п. 7.3 цього Договору. У випадку несплати процентів вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання цього Договору згідно з п. 2.3.2 цього Договору).

- пунктом А.9. Сторони взаємно домовились, що будь-яка істотна умова кредитування, передбачена Розділом "А" цього Договору, може змінюватися протягом дії Договору при настанні будь-якої з нижченаведених обставин: - неналежному виконанні Позичальником взятих на себе зобов`язань за цим Договором; -збільшенні або зменшенні оборотів грошових коштів за поточними рахунками Позичальника, відкритими у Банку або в іншому банку; - надходженні до Банку заяви або клопотання Позичальника про зміну умов Договору; - зміни кредитоспроможності чи платоспроможності Позичальника (в бік погіршення або покращення); зміни кредитних процедур та інших внутрішніх документів Банку, які регламентують порядок та умови надання кредитів; - порушенні Позичальником будь-якої умови цього Договору; - Сторони визначали, що зміни щодо істотних умов кредитування можуть вчинятися в тій же формі, що й укладено цей Договір.

- пунктом 4.1. За користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору Позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п.п. А.6, А.6.1 цього Договору. У випадку встановлення Банком у порядку, передбаченому п. 2.3.12 цього Договору, зменшеної процентної ставки, умови цього пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки.

- пунктом 4.2. В разі порушення строків повернення кредиту Позичальник сплачує Банку проценти у розмірі, встановленому у п. 5.8 цього Договору.

- пунктом 4.3. передбачає, що сплата процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 4.1, 4.2 цього Договору, здійснюється у дату сплати процентів. Дата сплати процентів зазначена у п. А.8 цього Договору. Якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відмінну від зазначеної у цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту. Відповідач порушив свої зобов`язання за Кредитним договором, припинив здійснювати щомісячні платежі.

Позивач стверджує, що заборгованість за кредитним договором станом на 11.08.2025 становить 464039,07 грн, яка складається з: заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 290729,61 грн та заборгованості за процентами у розмірі 173309,46 грн.

Згідно з пунктом А.3 Кредитного договору, кінцевим терміном повернення кредиту є 25.12.2023. Відповідно до законодавства, цей день є останнім днем, протягом якого діяли зобов`язання сторін, і за який Банк мав повне право нараховувати відсотки за користування коштами. Розрахунок заборгованості є бухгалтерським регістром, який відображає операції послідовно. Банківська практика обліку передбачає, що відсотки, нараховані за певний операційний день, розраховуються та відображаються (проводяться по рахунках) наступного операційного дня.

Пункт 4.7. Кредитного договору встановлює, що розрахунок відсотків здійснюється щоденно. Це підтверджує, що базою для розрахунку є кожний день користування коштами.

Пункт 4.8. Кредитного договору вказує, що "нарахування" (тобто фіксація, проведення по рахунках) відбувається "на дату сплати процентів", а сам розрахунок ведеться "за фактичну кількість днів користування".

Загальна сума заборгованості за відсотками у розмірі 173309,45 грн, що відображена в розрахунку заборгованості у рядку від 26.12.2023, є підсумковим сальдо, яке включає в себе нарахування за останній день дії договору (25.12.2023). Цей розрахунок не містить жодних відсотків, нарахованих за період після спливу строку дії договору.

Вказане слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач виконав свої договірні зобов`язання, надавши відповідачу кредит, що підтверджується виписками з рахунку.

Відповідач суму заборгованості в добровільному порядку не сплатив, внаслідок чого має заборгованість за кредитом у розмірі 464 039,07 грн та заборгованість за процентами у розмірі 290 729,61 грн.

Матеріали справи не містять заперечень чи то спростувань відповідача щодо заявлених позовних вимог та їх обґрунтувань.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку про те, що розрахунок правильний.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, судом встановлено, що 08.04.2022 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення господарської діяльності Фізичної особи-підприємця Єрмакова Михайла Дмитровича.

Однак, відповідно до статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно із частиною першою статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

За частиною першою статті 173 Господарського кодексу України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

За положеннями статті 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №910/8729/18, за змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 202-208 Господарського кодексу України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

За таких обставин, звертаючись з даним позовом до Господарського суду міста Києва, позивач обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин, які виникли з укладеного між сторонами кредитного договору.

Судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 129, 231, 233, 237, 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - задовольнити.

2. Стягнути з Єрмакова Михайла Дмитровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, ) заборгованість за кредитом (тiлом кредиту) у розмірі 290 729 (двісті дев`яносто тисяч сімсот двадцять дев`ять) грн 61 коп. та заборгованість за процентами у розмірі 173 309 (сто сімдесят три тисячі триста дев`ять) грн 46 коп., судовий збір в сумі 5 568 (п`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн 47 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна