ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
"05" листопада 2025 р. м. Рівне Справа № 918/710/25
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Н. Церковної при секретарі судового засідання І.Шилан, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом в.о. Керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави до відповідача 1 ТОВ "Західноукраїнська м`ясопереробна компанія", відповідача 2 Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області про скасування державної реєстрації, визнання недійсними договору купівлі - продажу земельної ділянки та зобов`язання повернути у комунальну власність земельну ділянку
за участю представників сторін:
Представник прокуратури - Ковальчук Інна Леонідівна
Представник відповідача 2 - Китовська Лілія Гусманівна

У липні 2025 року В.о. Керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача 1 ТОВ "Західноукраїнська м`ясопереробна компанія", відповідача 2 Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області про скасування державної реєстрації, визнання недійсними договору купівлі - продажу земельної ділянки та зобов`язання повернути у комунальну власність земельну ділянку.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів.
При цьому, посилається на ті обставини, що державна реєстрація права власності на будівлю здійснена з порушенням вимог статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів 41, 42, 43 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, оскільки документи, які подані товариством для державної реєстрації речового права не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення ним речових прав на зазначене майно. Також, вказує, що площа земельної ділянки є більшою, ніж необхідна для обслуговування нерухомого майна, яке належить відповідачу 1 - ТОВ "Західноукраїнська м`ясопереробна компанія". У зв`язку з цим, вважає, що земельну ділянку продано з порушенням чинного законодавства, а тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Реєстрація за відповідачем 1 - ТОВ "Західноукраїнська м`ясопереробна компанія" права приватної власності на будівлю прохідної жодним чином не порушує інтереси держави, а заявлений позов є втручанням у мирне володіння своїм майном товариством.
Відповідач 2 - Городоцька сільська рада Рівненського району Рівненської області також заперечує проти задоволення позовних вимог зазначаючи, що Городоцька сільська рада Рівненського району Рівненської області при прийнятті рішення про продаж земельної ділянки відповідачем враховано чинність запису про право власності на нерухоме майно за товариством. Крім того, було враховано факт державної реєстрації земельної ділянки за проєктом землеустрою та формування земельної ділянки саме в такій площі, виконання обов`язків орендарем земельної ділянки обов`язків згідно договору оренди землі.
А тому, на час укладання договору купівлі продажу земельної ділянки сільською радою не порушено вимог чинного законодавства, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.
Ухвалою суду від 04.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №918/710/25. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 03.09.2025 року.
18 серпня 2025 року через електронну систему "Електронний суд" від відповідача 2 надійшов відзив, згідно якого останній не визнає позовні вимоги.
22 серпня 2025 року через електронну систему "Електронний суд" від прокурора надійшла відповідь на відзив відповідача 2.
24 серпня 2025 року відповідачем 1 подано суду відзив на позовну заяву.
27 серпня 2025 року через електронну систему "Електронний суд" від прокурора надійшла відповідь на відзив відповідача 1.
В судовому засіданні 03.09.2025 року оголошено перерву до 23.09.2025 року.
22 вересня 2025 року через електронну систему "Електронний суд" від відповідача 1 надійшло клопотання про призначення комплексної судової будівельної - та земельної - технічної експертизи.
23 вересня 2025 року через електронну систему "Електронний суд" від прокурора надійшли заперечення на вищевказане клопотання.
Протокольною ухвалою від 23.09.2025 року в порядку ст.ст. 98-99 ГПК України суд відмовляє у задоволені клопотання відповідача 1 про призначення комплексної судової будівельно - та земельно - технічної експертизи у даній справі.
Ухвалою суду від 23.09.2025 року закрито підготовче провадження у справі № 918/710/25 та призначено справу до судового розгляду по суті на 07 жовтня 2025 року.
07 жовтня 2025 року в судовому засіданні по розгляду справи по суті судом оголошено перерву до 29.10.2025 року.
29 жовтня 2025 року в судовому засіданні суд перейшов до стадії прийняття судового рішення та відклав проголошення скороченого рішення на 05.11.2025 року.
В судовому засіданні 05.11.2025 року проголошено скорочену частину судового рішення.
Щодо представництва прокурором інтересів держави у суді суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Частиною 3 ст. 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з положеннями ч. 4 даної статті прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
У п. п. 3, 4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 №3-рп/ 99 зазначається, що в основі інтересів держави є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі, як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, тощо.
З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Таким чином, наведені вище норми законів та Рішення Конституційного Суду України, надають прокуророві право звертатися до суду з позовами про захист інтересів держави, обґрунтовуючи при цьому, в чому саме полягає таке порушення.
Таку саму позицію висловив і Верховний Суд України у постановах від 23.05.2006 у справі № 16/472, від 03.04.2007 у справі № 05-5-46/8142, від 15.05.2007 у справі № 12/111 та Верховний Суд від 26.07.2018 у справі № 926/1111/15.
Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України). Положення п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру».
Відповідно до ч. 3 ст. 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Аналіз положень ст. 53 ГПК України у взаємозв`язку зі змістом ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:
- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження;
- у разі відсутності такого органу.
В даному випадку, прокурор вважає, що Городоцька сільська рада у спірних правовідносинах відповідно до вимог чинного законодавства мала діяти в інтересах територіальної громади, проте сама вчинила дії на думку прокурора, які негативно впливають на інтереси громади, а тому є відповідачем у цій справі, а Рівненська окружна прокурора пред`являє позов як самостійний позивач.
Так, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.01.2025 по справі № 922/4376/21 зазначено: «Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18 зробила висновки про застосування зазначених норм права щодо представництва прокурором інтересів держави в господарському суді та зазначила, що:
1)прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функціїу спірних правовідносинах, якщо: - орган є учасником спірних відносин і сам не порушує інтересів держави, але інший учасник порушує (або учасники порушують) такі інтереси; - орган не є учасником спірних відносин, але наділений повноваженнями (компетенцією) здійснювати захист інтересів держави, якщо учасники спірних відносин порушують інтереси держави;
2) прокурор звертається до суду в інтересах держави як самостійний позивач, якщо: - відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; - орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є учасником спірних відносин і сам порушує інтереси держави.
Як установлено судами першої та апеляційної інстанцій, прокурор у справі № 922/4376/21, що розглядається, звернувся до суду з позовом в інтересах держави самостійно. На обґрунтування підстав самостійного представництва інтересів держави прокурор зазначив, що Харківська міська рада у спірних правовідносинах відповідно до вимог чинного законодавства мала діяти в інтересах територіальної громади м. Харкова, проте сама вчинила дії, які негативно впливають на інтереси громади міста, а тому Харківська міська рада є відповідачем у цій справі, а прокурор пред`являє позов самостійно.
Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, та обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, визначив Харківську міську раду одним із співвідповідачів у справі, оскільки Харківська міська рада як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є учасником спірних відносин і вчинила дії, які, за доводами прокурора, порушують інтереси держави. Таким чином прокурором дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру».
Такий висновок судів попередніх інстанцій відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 925/1133/18, яка наведена вище.»
За таких обставин, суд вважає, що наявні підстави для представництва інтересів держави прокуратурою в суді.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Заслухавши в судових засіданнях прокурора, представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.
Рішенням Городоцької сільської ради від 30.03.2023 № 1198 вирішено продати ТОВ «ЗМПК» земельну ділянку площею 0,5725 га, кадастровий номер :07:026:0034, для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу, припинити право оренди у зв`язку з поєднанням в одній особі власника земельної ділянки та орендаря.

У подальшому, за договором купівлі-продажу від 26.04.2023 відчужено ТОВ «ЗМПК» спірну земельну ділянку та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідні відомості про право власності.

Відтак, підставою для передачі ТОВ «ЗМПК» в оренду земельної ділянки площею 0,5725 га, кадастровий номер :07:026:0034, та у подальшому її продажу без проведення аукціону слугували відомості про реєстрацію 27.08.2019 за товариством права власності на нерухоме майно - «будівля, прохідна, літ. Е-1» загальною площею 15,8 кв. м, площею основи (забудови) 23,3 кв. м.

Проте, державна реєстрація права власності на будівлю здійснена з порушенням вимог ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів 41, 42, 43 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, оскільки документи, які подані ТОВ «ЗМПК» для державної реєстрації речового права не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення ним речових прав на зазначене майно.

Крім того, площа під об`єктом нерухомого майна, розміщеного на спірній земельній ділянці становить 23,3 кв. м або 0,4 % загальної площі останньої.

Тобто, площа отриманої без проведення аукціону земельної ділянки у 245 разів перевищує площу належного ТОВ «ЗМПК» нерухомого майна на ній.

Відповідно до обґрунтування від 21.04.2021 та Ескізу намірів забудови «Станція обслуговування автомобілів» (Ескізний проєкт) 2020 року, що містяться в матеріалах проєкту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, ТОВ «ЗМПК» запроектовано на земельній ділянці нове будівництво, а саме станцію обслуговування автомобілів площею забудови 441,12 кв. м, мийку самообслуговування площею забудови 114 кв. м, автомобільні бокси площею забудови 297,2 га. При цьому, на Ескізному проєкті не передбачено розміщення будівлі прохідної та огорожі.

Зазначене, свідчить, що дійсною метою ТОВ «ЗМПК» для отримання на позаконкурентних засадах земельної ділянки площею 0,5725 га, кадастровий номер :07:026:0034, було не обслуговування та експлуатація існуючої будівлі, а здійснення нового будівництва на ній.

Відтак, передача в оренду та подальший продаж ТОВ «ЗМПК» спірної земельної ділянки, на якій розміщена нерухомість, 99% якої є вільною від забудови, без проведення земельних торгів, суперечить вимогам ст. ст. 124, 127, 128, 134 ЗК України.

Отже, підставою для передачі ТОВ «ЗМПК» в оренду земельної ділянки площею 0,5725 га, кадастровий номер :07:026:0034, та у подальшому її продажу без проведення аукціону слугували відомості про державну реєстрацію 27.08.2019 за товариством права власності на нерухоме майно - «будівля, прохідна, літ. Е-1».

Проте на думку прокурора, державна реєстрація права власності за ТОВ «ЗМПК» на вказану будівлю здійснена незаконно, а саме за відсутності документів, що дають змогу встановити правові підстави набуття, зміни або припинення ним речових прав на зазначене майно, зокрема, без правовстановлюючих документів на майно та доказів здійснення товариством будівництва такого майна. Відтак, враховуючи незаконність набуття права власності на нерухомість, ТОВ «ЗМПК» не мав права згідно ч. 2 ст. 134 ЗК України на отримання в оренду чи у власність земельної ділянки комунальної власності на позаконкурентних засадах, а тому прокурор просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач 1 у своєму відзиві відзначає, що ТОВ «ЗМПК» стало власником комплексу будівель за адресами вул. Штейнгеля, буд. 5д та вул. Промислова, 1 та 21 в с. Городок Рівненської області у процесії реорганізації ТОВ «Компанія «ВАСПРОМ».

У Додатку №1 до передавального акту включено будівлю прохідної, дата введення в експлуатацію 16.08.2024, початкова вартість - 15 740. Такий Додаток №1 до передавального акту підписано ліквідатором ТОВ «Компанія «ВАСПРОМ» Воронцовою С.П. та директором ТОВ «ЗМПК» Паламарчуком А.О.

27.08.2019 за ТОВ «ЗМПК» зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - «будівля, прохідна, літ. E-1» загальною площею 15,8 кв. м, площею основи (забудови) 23,3 кв. м, складові частини об`єкту: будівля прохідної, Е-1, та огорожа, №1, яка розташована по вул. Штейнгеля барона, буд. 5д, с. Городок Рівненської області (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 246).

Підставою для реєстрації зазначеного права слугували наступні документи: інвентаризаційний опис необоротних активів ТОВ «ЗМПК» від 09.08.2019; протокол інвентаризаційної комісії від 09.08.2019; балансова довідка №103 від 21.08.2019; довідка №178 від 29.01.2021 про технічну характеристику будівлі; технічний паспорт на будівлю прохідної №178-13.

Відповідно до технічного паспорту №178-13 за адресою вул. Штейнгеля барона, буд. 5д, с. Городок Рівненської області розташований об`єкт нерухомого майна: будівля прохідної та огорожа.

Відповідно до інвентаризаційного опису необоротних активів від 09.08.2019 ТОВ «ЗМПК» виконано зняття фактичних залишків основних засобів, нематеріальних активів, інших необоротних матеріальних активів, капітальних інвестицій, а саме: будівля м`ясопереробного комплексу; будівля прохідної; земля 0,9097 га; лінія; пилка з електроприводом; холодильне обладнання; шпарчан газовий Васпром.

Відповідно до Протоколу інвентаризаційної комісії від 09.08.2019 за даними інвентаризації балансова вартість необоротних активів становить 471 364 грн, загальної кількістю 8 одиниць, серед них будівля прохідної, інвентарний номер 329.

За змістом довідки №103 від 21.08.2019 на балансі ТОВ «ЗМПК» рахується будівля прохідної 15,1 кв.м. на рах.103 «Будинки і споруди» балансовою вартістю 20 240,00 грн.

Крім того, відповідач 1 просить суд врахувати, що будівля прохідної, яка розташована по вул. Штейнгеля, буд. 5д, є частиною єдиного цілісного майнового комплексу ТОВ «ЗМПК».

До складу цього цілісного майнового комплексу входять наступні будівлі: будівля свинарника площею 403,3 кв.м., розташована по вул. Штейнгеля, буд. 5д; будівля м`ясопереробного комплексу із забійним цехом площею 1468,2 кв.м., розташована по вул. Штейнгеля, буд. 5д; будівля прохідної площею 10,3 кв.м., розташована по вул. Штейнгеля, буд. 5д; будівля котельні площею 83 кв.м., розташована по вул. Штейнгеля, буд. 5д.

Отже, внаслідок реорганізації юридичної особи шляхом злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий. Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/5953/17.

У зв`язку з викладеним відповідач 1 вважає, що з огляду на обставину реорганізації ТОВ «Компанія «ВАСПРОМ» є встановленою обставиною універсальне (повне) правонаступництво відповідачем 1 прав та обов`язків реорганізованого правопопередника (акціонерного товариства), в тому числі й прав на належне ТОВ «Компанія «ВАСПРОМ» нерухоме майно, зокрема і будівлю прохідної.

Таким чином, на думку останнього ТОВ «ЗМПК» правомірно набуло у власність будівлю прохідної площею 23,3 кв. м, яка розташована по вул. Штейнгеля, буд. 5д, с. Городок Рівненської області.

Також відповідач 1 зазначив, що на виконання рішення сільської ради від 25.11.2021 №815, між Городоцькою сільською радою та ТОВ «ЗМПК» 13.10.2022 укладено договір оренди землі.

За змістом п.1 цього договору у відповідності до статей 93,124 Земельного кодексу України, Орендодавець передає згідно рішення Городоцької сільської ради від 25.07.2021 №815, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :07:026:0034 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу за рахунок земель запасу промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення яка розташована на території Городоцької сільської ради Рівненського району, Рівненської області.

Пунктом 2 договору встановлено, що в оренду передасться земельна ділянка загальною площею 0,5725 га кадастровий номер: :07:026:0034, у тому числі: землі під будівлями та спорудами промислових підприємств загальною площею 0,5725 га.

Відповідно до п. 3 зазначеного договору оренди, на земельній ділянці кадастровий номер :07:026:0034 знаходиться об`єкт нерухомого майна: будівля, прохідної літера «E-1», огорожа.

Рішенням Городоцької сільської ради від 30.03.2023 №1198 вирішено продати ТОВ «ЗМПК» земельну ділянку площею 0,5725 га, кадастровий номер :07:026:0034, для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу, припинити право оренди у зв`язку з поєднанням в одній особі власника земельної ділянки та орендаря.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки (в порядку викупу) від 26.04.2023 ТОВ «ЗМПК» купує у Городоцької сільської ради земельну ділянку площею 0,5725 га, надану для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу, яка розташована на території Городоцької сільської ради Рівненського області (кадастровий номер району Рівненської категорія земельної ділянки - :07:026:0034; землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення; склад угідь - 0,5725 га землі під будівлями та спорудами промислових підприємств.

Відтак, на думку відповідача 1 земельна ділянка за кадастровим номером :07:026:0034 площею 0,5725 га, яка розташована по вул. Штейнгеля барона, буд. 5д, була отримана ТОВ «ЗМПК» v власність виключно для обслуговування наявного нерухомого майна (будівлі прохідної).

ТОВ «ЗМПК» набуло право оренди на спірну земельну ділянку за наявності на цій ділянці належного товариству об`єкту нерухомого майна.

Крім того, на момент прийняття оскаржуваного рішення земельна ділянка вже мала кадастровий номер :07:026:0034 та відомості про яку були зареєстровані у публічній кадастровій карті, що свідчить про її факт сформованості.

Таким чином, сторона вважає, що врахуючи, що на момент прийняття рішення про передачу в оренду земельної ділянки, на спірній земельній ділянці знаходився об`єкт нерухомого майна, котрий на праві власності належить ТОВ «ЗМПК», то в силу положень ч. 2 ст. 134 ЗК України не підлягало продажу на земельних торгах.

Пунктом 2 договору оренди встановлено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,5725 га кадастровий номер: :07:026:0034, у тому числі: землі під будівлями та спорудами промислових підприємств загальною площею 0,5725 га.

Відповідно до п. З зазначеного договору оренди, на земельній ділянці кадастровий номер :07:026:0034 знаходиться об`єкт нерухомого майна: будівля, прохідної літера «E-1», огорожа.

Враховуючи наведене, на думку відповідача 1 спірна земельна ділянка з її характеристиками та конфігурацією є необхідною для забезпечення здійснення виробничої діяльності на ній з використанням розташованих на ній об`єктів нерухомого майна, інженерних і інших споруд.

Крім того, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки (в порядку викупу) від 26.04.2023 ТОВ «ЗМПК» купує у Городоцької сільської ради земельну ділянку площею 0,5725 га, надану для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу, яка розташована на території Городоцької сільської ради Рівненського області (кадастровий номер району Рівненської категорія земельної ділянки - :07:026:0034; землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення; склад угідь - 0,5725 га землі під будівлями та спорудами промислових підприємств).

Відтак, земельна ділянка за кадастровим номером :07:026:0034 площею 0,5725 га, яка розташована по вул. Штейнгеля барона, буд. 5д, була отримана ТОВ «ЗМПК» v власність виключно для обслуговування наявного нерухомого майна (будівлі прохідної), а тому доводи прокурора про отримання земельної ділянки для інших цілей є необгрунтованими та суперечать змісту договору купівлі-продажу земельної ділянки (в порядку викупу) від 26.04.2023.

Відповідач 2 - Городоцька сільська рада Рівненського району Рівненської області заперечуючи проти позову зазначила наступне.

Розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 26 травня 2021 року № 412 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою товариству з обмеженою відповідальністю «Західноукраїнська м`ясопереробна компанія» надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5725 га в оренду строком на 10 років для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу (код 12.11) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку енергетики, оборони та іншого призначення державної власності на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області на підставі права власності на нерухоме майно, яке належить ТзОВ «Західноукраїнська м`ясопереробна компанія».

На виконання вказаного розпорядження товариство розробило вказану технічну документацію, за наслідками якої здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,5725 га та присвоєно кадастровий номер :07:026:0034, тобто також відбулось формування земельної ділянки.

Технічна документація про розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5725 га в оренду строком на 10 років для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу (код 12.11) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку енергетики, оборони та іншого призначення державної власності на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області виготовлена на підставі статті 52 Закону України «Про землеустрій», яка діяла на час винесення сільською радою рішення про надання в оренду землі, відповідальність за її розроблення несе розробник в порядку статті 28 зазначеного закону.

В подальшому, з урахуванням розпорядження голови Рівненської обласної державної адміністрації 26 травня 2021 року № 412, та зважаючи на наявність документів, які свідчили про чинне зареєстроване право власності товариства на нерухоме майно, державну реєстрацію земельної ділянки в порядку статті 79-1 ЗК України , Городоцькою сільською радою прийнято рішення від 25 листопада 2021року № 815 про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 10 (десять) років площею 0,5725 га (кадастровий номер :07:026:0034) товариству для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу за рахунок земель запасу промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення на території Городоцької територіальної громади Рівненського району Рівненської області та надано товариству в оренду земельну ділянку площею 0,5725 га з кадастровим номером :07:026:0034 строком на 10 років. У зв`язку з чим, 13 жовтня 2022 року між Городоцькою сільською радою та товариством було укладено договір оренди землі строком на 10 років.

Згодом, з метою отримання земельної ділянки у власність шляхом її викупу, товариство звернулось до сільської ради з клопотанням від 20.09.2022 № 20/09 про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно пояснювальної записки до проєкту рішення сільської ради щодо надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки несільськогосподарського призначення, до клопотання було додано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 21.11.2022 індексний номер 315633885 щодо реєстрації права оренди на земельну ділянку площею 0,5725 га, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17 березня 2021 року № 248619703 щодо права приватної власності об`єкт нерухомого майна, а саме: будівля прохідної (загальною площею 15,8 м2) та огорожа, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 246.

Рішенням сільської ради від 20.12.2022 № 1135 надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,5725 га з кадастровим номером :07:026:0034.

В подальшому, директор Товариства звернувся до сільської ради з клопотанням від 17.03.2023 № вх-455/03-07-05/23 про продаж орендованої земельної ділянки площею 0,5725 га з кадастровим номером :07:026:0034 наданої в оренду для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу комунальної власності на території Городоцької сільської ради під об`єктами нерухомого майна, з урахуванням ціни, визначеної експертною грошовою оцінкою. При цьому,Товариством до клопотання додано звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 0,5725 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, розроблену ТОВ «Нива-Експерт», на яку 13.03.2023 здійснено рецензію на звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, проведену оцінювачем ПП ЕКФ «Приватна справа» ОСОБА_1 на підставі статті 22 Закону України «Про оцінку землі». Згідно із вказаним звітом, вартість земельної ділянки (кадастровий номер :07:026:0034) становить 281 659 (двісті вісімдесят одна тисяча шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень.

На підставі викладеного, рішенням Городоцької сільської ради від 30 березня 2023 року №1198 «Про продаж земельної ділянки» вищевказану земельну ділянку продано товариству за 281659 ( двісті вісімдесят одну тисячу шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень, яка була визначена на підставі експертної грошової оцінки земельної ділянки, без здійснення розстрочення платежу вказаної вартості земельної ділянки та 26 квітня 2023 року укладено відповідний договір купівлі-продажу.

Жодних підстав, які зазначені у позові, не вказують на те, що сільській раді у березні 2023 року необхідно було розглянути питання про відмову у продажі земельної ділянки товариству, а саме застосувати підстави для відмови у її продажі, передбачені ч.5 статті 128 ЗК України, та відмовити у задоволенні клопотання товариству.

Органи місцевого самоврядування не наділені повноваженнями щодо дослідження законності реєстрації права власності на нерухоме майно.

При прийнятті рішення про продаж земельної ділянки відповідачем-сільською радою враховано чинність запису про право власності на нерухоме майно за товариством. Крім того, було враховано факт державної реєстрації земельної ділянки земельної ділянки за проєктом землеустрою та формування земельної ділянки саме в такій площі, виконання обов`язків орендарем земельної ділянки обов`язків згідно договору оренди землі. А тому, на час укладання договору купівлі продажу земельної ділянки сільською радою не порушено вимог чинного законодавства.

Враховуючи викладені обгрунтування, Городоцька сільська рада зазначає, що при продажі земельної ділянки вимог чинного законодавства не порушувала, а позов прокурора є безпідставним.

Норми права, що підлягають до застосування, мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Щодо скасування державної реєстрацій речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Статтею 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі - Закон № 1952-VI) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 5 Закону № 1952-VI, у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

При цьому, за змістом ст. 2 Закону № 1952-VI, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності із фактом його державної реєстрації.

Зокрема, згідно правової позиції викладеної у постановах Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18 та від 07.10.2020 у справі № 920/728/18, при дослідженні обставин існування в особи права власності, першочерговим є встановлення підстави, на якій особа набула це право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Частиною 1 ст. 24 Закону № 1952-VI (в редакції чинній, на час реєстрації права власності на нерухоме майно) визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, окрім іншого, заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2ст. 18 Закону № 1952-VI).

Згідно п. 40 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок № 1127), державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 27) та цим Порядком.

Зокрема, ст. 27 Закону № 1952-VI (в редакції чинній, на час реєстрації права власності на нерухоме майно) визначено перелік документів на підставі яких проводиться державна реєстрація речових прав.

Як вже зазначалося, для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна ТОВ «ЗМПК» надано інвентаризаційний опис необоротних активів ТОВ «ЗМПК» від 09.08.2019, протокол інвентаризаційної комісії від 09.08.2019, балансову довідку № 103 від 21.08.2019, довідку № 178 від 29.01.2021 про технічну характеристику будівлі, технічний паспорт на будівлю прохідної, виготовлений 29.01.2021.

Проте, зазначені документи, на підставі яких 27.08.2019 проведено державну реєстрацію речового права на об`єкт нерухомого майна - «будівля, прохідна, літ. Е-1», що розташована вул. Штейнгеля барона, буд. 5д, с. Городок Рівненської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 246), у переліку передбаченому ст. 27 Закону № 1952-VI відсутні.

Більше того, згідно положень Порядку № 1127, державна реєстрація вперше на новозбудоване майно здійснюється на підставі документів, визначених пунктами 41, 42, 43 Порядку державної реєстрації, зокрема: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси тощо.

Випадки, коли проводиться технічна інвентаризація передбачені п. 6 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України від 24.05.2001 № 127.

Таким чином, технічний паспорт на об`єкт нерухомості є документом, що підтверджує проведення технічної інвентаризації об`єкту та не може бути самостійною підставою виникнення права власності. Однак, технічний паспорт може бути умовою державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна виключно у сукупності з іншими документами або відомостями, визначеними п. п. 41, 42, 43 Порядку державної реєстрації.

З огляду на викладене, в силу вимог ст. ст. 18, 24 Закону № 1952-VI, п. п. 41, 42, 43 Порядок №1127, інвентаризаційний опис, протокол інвентаризаційної комісії, балансова довідка, довідка про технічну характеристику будівлі та технічний паспорт, на підставі яких зареєстровано право власності на будівлю прохідної, не підтверджують право власності ТОВ «ЗМПК» на об`єкт нерухомості та не дають можливості встановити підстави набуття такого права останнім.

А відтак, державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна за ТОВ «ЗМПК» - «будівля, прохідна, літ. Е-1» загальною площею 15,8 кв. м відбулася за відсутності належних правових підстав та з порушенням встановленого законодавством порядку проведення державної реєстрації прав, а тому підлягає скасуванню.

Щодо доводів відповідача 1 про набуття права власності.

Як стверджує відповідач 1, право власності на спірну будівлю прохідної загальною площею 15,8 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Штейнгеля, 5д, село Городок, Рівненський район, Рівненська область, також перейшло до ТОВ «ЗМПК» у складі майнового комплексу, отриманого від ТОВ «Компанія «Васпром».

На підтвердження вказаних обставин, відповідач 1 додатково надав суду копію додатку №1 до передавального акта, підписаного ліквідатором ТОВ «Компанії «Васпром», в якому міститься інформація щодо будівлі прохідної, зокрема дата її введення в експлуатацію 16.08.2004, а також зазначена її вартість.

Крім того, відповідач 1 зазначає, що спірна будівля прохідної є частиною цілісного майнового комплексу разом з наступними об`єктами: будівлею свинарника площею 403,3 кв.м, будівлею м`ясопереробного комплексу площею 1468,2 кв.м, прохідною площею 10,3 кв.м та будівлею котельні площею 83 кв.м. При цьому, надані відповідачем 1 додаткові документи не підтверджують переходу права власності на спірну будівлю прохідної літ. «Е-1» площею 15,8 кв.м (реєстраційний номер 246) від ТОВ «Компанія «Васпром» до ТОВ «ЗМПК», оскільки ці документи не є правовстановлюючими.

Крім того, це не підтверджується документами, які долучив державний реєстратор під час проведення державної реєстрації права власності на спірний об`єкт, адже інвентаризаційний опис, протокол інвентаризаційної комісії та балансова довідка не мають статусу правовстановлюючих документів.

Так, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 14.05.2019 за ТОВ «ЗМПК» було зареєстровано право власності на інший об`єкт за адресою: вул. Штейнгеля, 5д, с. Городок, Рівненський район, який також має назву «будівля прохідної». Вказаний об`єкт має реєстраційний номер 246, позначений літерою «Г» та має площу 10,3 кв.м.

Підставою для державної реєстрації права власності за ТОВ «ЗМПК» на зазначену будівлю прохідної з реєстраційним номером 246, слугували свідоцтво про право власності №82 від 30.07.2004, а також акт приймання-передачі від 26.03.2019, які державним реєстратором було додано до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зокрема, з зазначеного акту приймання-передачі від 26.03.2019 вбачається, що від ТОВ «Компанія «Васпром» до ТОВ «ЗМПК» було передано наступне нерухоме майно:

- будівлю м`ясопереробного комплексу загальною площею 1152,4 кв.м., що знаходиться за адресою по вул. Б.Штейнгеля, 5д в с. Городок Рівненського району;

- будівлю прохідної, загальною площею 10,3 кв.м, що знаходиться за адресою по вул. Б.Штейнгеля, 5дв с. Городок Рівненськогорайону;

- земельну ділянку загальною площею 0,91 га, к.н. :07:027:0003, що знаходиться в с. Городок Рівненського району для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Проте, з відомостей свідоцтва про право власності вбачається, що воно було видано ТОВ «Компанії «Васпром» 16.08.2004 на підставі рішення виконавчого комітету Городоцької сільської ради №82 від 30.07.2004.

Таким чином, дата видачі ТОВ «Компанії «Васпром» зазначеного свідоцтва про право власності на будівлю прохідної (16.08.2004), яка надалі була зареєстрована за ТОВ «ЗМПК» за реєстраційним номером 246, співпадає з датою введення в експлуатацію будівлі прохідної, зазначеною у додатку №1 до передавального акту, який було надано відповідачем разом з відзивом на позов, як доказу на підтвердження набуття прав на спірний об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 246.

Вказане свідчить про те, що додаток №1 до передавального акту не може розглядатися як належний і достатній доказ, що підтверджує факт переходу права власності саме на спірну будівлю прохідної.

З наведеного вбачається, що ТОВ «ЗМПК» за адресою: вул. Штейнгеля барона, 5д, с. Городок, Рівненський район, Рівненська область, має належні правовстановлюючі документи лише на одну будівлю прохідної, літ. «Г», площею 10,3 кв.м, реєстраційний номер 246, які відповідно й підтверджують перехід цього об`єкта у його власність від ТОВ «Компанії «Васпром».

Натомість відсутні будь-які правовстановлюючі документи, у тому числі акт приймання-передачі та свідоцтво про право власності, які б належним чином підтверджували набуття та перехід права власності від ТОВ «Компанія «Васпром» до ТОВ «ЗМПК» саме спірної будівлі прохідної площею 15,8 кв.м, літ. «Е-1», реєстраційний номер 246.

Крім цього, за результатами ознайомлення з матеріалами технічної інвентаризації, проведеної КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» за адресою: вул. Штейнгеля, 5д, с. Городок, Рівненського району, окружною прокуратурою з`ясовано, що ТОВ «Компанія «Васпром» (правонаступником якого є ТОВ «ЗМПК») є одним з правонаступників ЗАТ «Рейтинг».

В матеріалах інвентаризаційної справи наявні документи, які підтверджують перехід від ЗАТ «Рейтинг» до ЗАТ «Васпром» (правонаступником якого є ТОВ «ЗМПК») об`єктів нерухомого майна, про які вже зазначалося вище, а саме:

- будівля м`ясопереробного комплексу, набуття прав на який підтверджується актом приймання-передачі від 01.02.1998 та свідоцтвом про право власності від 31.01.2003;

- будівля свинарника, набуття прав на який підтверджується актом приймання- передачі від 01.02.1998 та свідоцтвом про право власності від 16.08.2004;

- будівля вагової, яка була переобладнана у прохідну на підставі рішення Городоцької сільської ради №365 від 08.07.2004 «Про надання дозволу ЗАТ «Васпром» на переобладнання вагової в прохідну». Право власності на вказаний об`єкт підтверджується актом приймання-передачі від 01.02.1998 та свідоцтвом про право власності від 16.08.2004.

Вказане підтверджує, що ТОВ «Компанія «Васпром» за даною адресою була власником лише однієї прохідної, право власності на яку надалі і перейшло до ТОВ «ЗМПК» та було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав за реєстраційним номером 246 на підставі зазначеного свідоцтва про право власності від 16.08.2004 та акту приймання передачі від 26.03.2019.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вищевказані об`єкти нерухомого майна не мають жодного зв`язку зі спірною будівлею прохідної, літ. Е-1, загальною площею 15,8 кв.м., реєстраційний номер 246, щодо якої в матеріалах інвентаризаційної справи за вищезазначеною адресою відсутні будь-які документи, підтверджуючі проведення її технічної інвентаризації та відповідно реєстрації, а також видачі свідоцтва про право власності на неї ТОВ «Компанії «Васпром».

Так, набуте ТОВ «Компанією «Васпром» нерухоме майно за цією адресою розташовувалося на земельній ділянці з к.н.:07:027:0003, яка на даний час об`єднана з іншою земельною ділянкою к.н.:07:026:0047 та має новий єдиний кадастровий номер - :07:026:0048. Зокрема, розміщення вказаних будівель саме на земельній ділянці з к.н.:07:027:0003 підтверджується:

- матеріалами землевпорядних документацій від 2003 та 2015 років, у складі яких містяться свідоцтва про право власності та технічні паспорти щодо об`єктів нерухомого майна, розташованих на цій земельній ділянці, а також графічні матеріали, що відображають розміщення зазначених об`єктів на території ділянки;

- договором оренди даної земельної ділянки від 09.09.2004, укладеним між Рівненською районною державною адміністрацією та ТОВ «Компанія «Васпром».

Водночас, спірна будівля прохідної площею 15,8 кв.м. знаходиться на іншій земельній ділянці, а саме - к.н. :07:026:0034, яка до укладення спірного договору купівлі-продажу перебувала у комунальній власності Городоцької сільської ради та не виділялася жодному з товариств для її будівництва.

Також відсутні будь-які відомості про присвоєння спірній будівлі прохідної поштової адреси: вул. Штейнгела барона, 5д, с. Городок, Рівненський район, Рівненська область.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність належних підтверджуючих документів щодо набуття ТОВ «ЗМПК» у власність спірної будівлі прохідної, що, у свою чергу, підтверджує незаконність проведення державної реєстрації права власності на цей об`єкт.

При цьому, незаконна державна реєстрація права власності за ТОВ «ЗМПК» на спірний об`єкт нерухомого майна у подальшому спричинила фактичне вибуття земельної ділянки з власності територіальної громади з порушенням вимог законодавства, зокрема в обхід встановленого порядку набуття прав на землю шляхом проведення земельних торгів.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України (в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частинами 1, 2 ст. 127 ЗК України (надалі - у відповідній редакції) передбачено, що органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або передають їх у користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюються на конкурентних засадах (на земельних торгах) у формі електронного аукціону у випадках та порядку, встановлених главою 21 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЗК України, земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки комунальної власності або права на них, зокрема у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб (ч. 2ст. 134 ЗК України).

Таке положення законодавства спрямоване на забезпечення принципу цілісності об`єта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований (слідування юридичної долі земельної ділянки долі нерухомості, що на ній розташована), закріплений у положеннях ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України.

Згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, зміст якого розкривається у наведених нормах, особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Отже, відповідно до зазначених правових норм власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована (п. 51 та 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 921/158/18).

Тобто, відповідно до вимог ст. ст. 120, 124, ч. ч. 1 та 2 ст. 134 ЗК України, у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно особа може набути право користування земельною ділянкою поза конкурсом лише під нерухомим майном та площею, необхідною для обслуговування і експлуатації.

Вищевикладене узгоджується з позицією Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 910/5201/19.

З огляду на викладене, лише власник нерухомого майна має право отримати земельну ділянку комунальної власності у користування або власність на неконкурентних засадах.

Як вже зазначалося, підставою для передачі ТОВ «ЗМПК» в оренду земельної ділянки площею 0,5725 га, кадастровий номер :07:026:0034, та у подальшому її продажу без проведення аукціону слугували відомості про державну реєстрацію 27.08.2019 за товариством права власності на нерухоме майно - «будівля, прохідна, літ. Е-1».

Проте, державна реєстрація права власності за ТОВ «ЗМПК» на вказану будівлю здійснена незаконно, а саме за відсутності документів, що дають змогу встановити правові підстави набуття, зміни або припинення ним речових прав на зазначене майно, зокрема, без правовстановлюючих документів на майно та доказів здійснення товариством будівництва такого майна. А відтак, враховуючи незаконність набуття права власності на нерухомість, ТОВ «ЗМПК» не мав права згідно ч. 2 ст. 134 ЗК України на отримання в оренду чи у власність земельної ділянки комунальної власності на позаконкурентних засадах.

Виходячи із системного аналізу норм земельного законодавства, незастосування конкурентної процедури у виді земельних торгів допускається у випадку, коли земельна ділянка державної чи комунальної власності надається фізичним або юридичним особам (власникам нерухомого майна) виключно з метою обслуговування та експлуатації існуючих об єктів нерухомого манна (будівель, споруд), розташованих на такій земельній ділянці.

Проте, вказані норми не передбачають такого виключення для земельних ділянок під нове будівництво.

Так, розпорядженням Рівненської обласної державної адміністрації від 26.05.2021 № 412, яким надано ТОВ «ЗМПК» дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 0,5725 га, та рішенням Городоцької сільської ради від 25.11.2021 № 815, яким затверджено відповідний проєкт землеустрою, визначено цільове призначення спірної земельної ділянки - «для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу». Як наслідок, у відповідності до Класифікатора видів цільового призначення земель, який затверджений наказом Держкомзему від 23.07.2010 №?548, спірну земельну ділянку віднесено до категорії «земель транспорту».

Поряд з цим, згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги», до об`єктів дорожнього сервісу належать спеціально облаштовані місця для зупинки маршрутних транспортних засобів, майданчики для стоянки транспортних засобів, майданчики відпочинку, видові майданчики, автозаправні станції, пункти технічного обслуговування, мотелі, готелі, кемпінги, торговельні пункти (у тому числі малі архітектурні форми), автозаправні комплекси, складські комплекси, пункти медичної та технічно-евакуаційної допомоги, пункти миття транспортних засобів, пункти приймання їжі та питної води, автопавільйони, а також інші об`єкти, на яких здійснюється обслуговування учасників дорожнього руху та які розміщують на землях дорожнього господарства або потребують їх використання для заїзду та виїзду на автомобільну дорогу.

Однак, спірний об`єкт нерухомого майна (будівля прохідної з огорожею) не відповідає жодній з наведених категорій об`єктів дорожнього сервісу.

Також, відсутні будь-які відомості, які б підтверджували виконання цим об`єктом нерухомого майна функцій дорожнього сервісу, у тому числі такі відомості відсутні й у матеріалах проєкту землеустрою, який було затверджено рішенням Городоцької сільської ради від 25.11.2021 № 815.

Натомість, як вже зазначалося вище, у матеріалах проєкту землеустрою, наявні документи, які підтверджують наміри забудови спірної земельної ділянки.

Зокрема, згідно Ескізу намірів забудови «Станція обслуговування автомобілів» (Ескізний проєкт) 2020 року, передбачено будівництво ТОВ «ЗМПК» об`єкта під назвою «Станція технічного обслуговування автомобілів», до складу якого мали входити: будівля станції технічного обслуговування автомобілів, мийка самообслуговування, автомобільні бокси. Загальна площа запроектованої забудови відповідно до Ескізного проєкту становить 852,4 кв. м.

Слід підкреслити, що запроєктовані для будівництва об`єкти нерухомості за своїм функціональним призначенням відповідають визначенню об`єктів дорожнього сервісу, що міститься у ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги», оскільки призначені для обслуговування учасників дорожнього руху та включають пункти технічного обслуговування і миття транспортних засобів.

Водночас, на Ескізному проєкті не передбачено розміщення спірної будівлі прохідної.

Тобто, зазначене свідчить про наміри ТОВ «ЗМПК» на отримання спірної земельної ділянки не для обслуговування розташованого на ній об`єкту нерухомого майна - будівлі прохідної, літ. Е-1, загальною площею забудови 23,3 кв. м, а для будівництва нового об`єкту - об`єкту дорожнього сервісу «Станції обслуговування автомобілів». При цьому, умовою обґрунтування площі забудови запроектованого нового будівництва було знесення існуючого об`єкту нерухомості, який належить товариству.

Відтак, визначення власником (обласною державною адміністрацією та органом місцевого самоврядування) цільового призначення спірної земельної ділянки та віднесення її до відповідної категорії, у сукупності з наявними у проєкті землеустрою документами, свідчить про те, що земельна ділянка площею 0,5725 га, кадастровий номер :07:026:0034, передавалася ТОВ «ЗМПК» в користування та, у подальшому, у власність не для обслуговування та експлуатації існуючого об`єкта нерухомості, а саме для нового будівництва - об`єктів дорожнього сервісу.

У той же час, у відповідності до абз. 13 ч. 2 ст. 134 ЗК України, передача у користування чи власність земельних ділянок для будівництва (у т.ч. розміщення та експлуатації) об`єктів дорожнього сервісу може здійснюватися виключно на конкурентних засадах шляхом проведення земельних торгів.

Так, Верховний Суд в постанові від 01.07.2025 у справі № 918/1131/22 зазначив: «Виходячи із системного аналізу положень ч. 2 ст. 124 та абз. 2 ч. 2 ст. 134 ЗК України, незастосування конкурентної процедури у виді земельних торгів допускається виключно у випадку, коли земельна ділянка державної чи комунальної власності надається фізичним або юридичним особам у користування з метою обслуговування та експлуатації вже існуючих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), розташованих на такій земельній ділянці, та які належать на праві власності зазначеним особам для їх подальшого використання відповідно до того цільового та функціонального призначення, яке існувало на момент їх придбання.

Таке правове регулювання з боку законодавця є виправданим і логічним та створює передумови одночасно як для усунення випадків покладення на власників таких об`єктів надмірного тягаря, пов`язаного з необхідністю оформлення права землекористування, так і для недопущення ухилення учасників земельних правовідносин від дотримання положень законодавства щодо отримання земельних ділянок на конкурентних засадах та/або їх отримання з метою використання, що відрізняється від цільового використання об`єктів нерухомості, та/або у розмірі, який необґрунтовано значно перевищує площу таких об`єктів (див. правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 11.08.2021 у справі № 922/443/20, від 30.03.2021 у справі № 922/1323/20, від 01.04.2021 у справі № 910/10500/19, від 28.01.2025 у справі № 922/940/21 та від 02.04.2025 у справі № 922/3614/21).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.07.2022 у справі № 910/5201/19 виснувала, що отримання в оренду земельної ділянки врозмірах, що значно перевищують площу належної особі будівлі, для нового будівництва передбачає дотримання процедури проведення земельних торгів у порядку, визначеному положеннями ст. ст. 134,135 ЗК України.

Таким чином, Верховний Суд неодноразово вказував на можливість отримати комунальну земельну ділянку в користування лише в межах та з метою, пов 'язаною із розміщенням та обслуговуванням належних особі на праві власності нежитлових приміщень.»

Відтак, передача ТзОВ «Західноукраїнська м`ясопереробна компанія» в оренду, а згодом у власність, земельної ділянки комунальної власності площею 0,5725 га відбулася з порушенням вимог земельного законодавства щодо обов`язкового продажу прав на такі ділянки виключно на конкурентних засадах шляхом проведення земельних торгів.

Відповідно до Ситуаційної схеми спірної земельної ділянки, яка міститься в проекті землеустрою, розробленого на замовлення ТОВ «ЗМПК», нерухомість (будівля прохідної, літ. Е-1 з площею забудови 23,3 га) розташована лише у верхньому правому куті земельної ділянки. У зв`язку з чим, 99 % площі земельної ділянки є вільною від забудови.

Таким чином, площа отриманої ТОВ «ЗМПК» без проведення аукціону земельної ділянки у 245 разів перевищує площу нерухомого майна розташованого на останній.

При цьому, проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5725 га не містить жодних документів, щодо обґрунтування площі землі, необхідної для обслуговування розміщеної на ній нерухомості (будівлі прохідної).

В постанові від 20.07.2022 у справі № 910/5201/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що: « 122. Розмір земельноїділянки, необхідноїдля обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається з урахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил, зокрема Державних будівельних норм «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92**», затверджених наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 року за № 44, Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 червня 1996 № 173, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 липня 1996 року за № 379/1404; Державних будівельних норм «Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005», затверджених наказом Держбуду України від 18 травня 2005 року № 80 (надано чинності наказом Держбуду України від 28 вересня 2005 № 175).

123. Розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування розміщеного на ній майна, не є безмежним, оскільки в будь-якому випадку обумовлюється наявною у власника необхідністю використовувати майно за цільовим призначенням. З`ясування в такому випадку дійсного розміру земельної ділянки, яка має бути відведена власнику майна, забезпечує розумний баланс між індивідуальними та колективними інтересами, що зумовлює пропорційність в тручання».

Відтак, ТОВ «ЗМПК» мав би отримати першочергово в оренду, а згодом у власність, земельну ділянку без проведення земельних торгів у розмірах, визначених відповідно до затверджених в установленому порядку державних норм і проектної документації та виключно для обслуговування та експлуатації належного йому на праві власності об`єкту нерухомого майна - будівлі прохідної, розташованого на такій земельній ділянці.

З огляду на викладене, надання у користування, укладення договору оренди земельної ділянки комунальної власності, та у подальшому її продаж ТОВ «ЗМПК» у розмірах, що значно перевищує площу нерухомого майна, розміщеного на ній, без проведення торгів, свідчить про порушення Городоцькою сільською радою положень ст. ст. 124, 127, 128, 134 ЗК України.

Щодо незаконності укладеного договору купівлі-продажу земельної ділянки та підстав для повернення земельної ділянки власнику.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Конституції України, право територіальних громад на самостійне вирішення питань місцевого значення в межах Конституції і законів України (місцеве самоврядування) здійснюється через сільські, селищні, районні, міські, обласні ради та їх виконавчі органи.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

За приписами ст. 172 ЦК України, територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції, встановленої законом. Аналогічна норма міститься і у ст. 80 ЗК України.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад, керуючись законом, здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності (ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Положеннями ст. 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з вимогами ст. 134 ЗК України, земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Верховний Суд України у постановах від 02.11.2016 у справі № 62161цс16, від 23.11.2016 у справі №3-1058гс16, від 25.01.2017 у справі № 916/2131/15, Верховний Суд у постанові від 23.01.2019 у справі № 916/2130/15 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі № 522/2110/15-ц зазначили, що прийняття органом місцевого самоврядування рішень усупереч вимогам, встановлених законодавством, не буде відображати волю територіальної громади як власника, оскільки її інтереси визначаються доцільністю, економністю та ефективністю використання майна.

Порушення вимог законодавства під час розпорядження земельними ділянками комунальної власності не тільки не відображає волю територіальної громади на розпорядження земельними ділянками комунальної форми власності, а й порушує суспільні інтереси та інтереси територіальної громади.

Частиною 3 ст. 152 ЗК України визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадах.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з абзацом 1 ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом.

Так, при вирішенні питання про передачу земельної ділянки комунальної власності у користування, та надалі у власність, Городоцька сільська рада Рівненського району повинна була діяти виключно на підставі закону, від імені та інтересах власника землі - територіальної громади.

Проте, як вже зазначалося вище, реєстрація права власності на спірне нерухоме майно здійснена незаконно, як наслідок, передача у користування та у власність ТОВ «ЗМПК», як власнику нерухомості, земельної ділянки, на якій розміщене вказане майно, також відбулася незаконно - без проведення обов`язкових земельних торгів.

Крім того, спірна земельна ділянка надана ТОВ «ЗМПК» у користування та, надалі у власність, у розмірах, що значно перевищує площу нерухомого майна, розміщеного на ній, без проведення торгів, та з метою здійснення нового будівництва, що свідчить про порушення Городоцькою сільською радою положень ст. ст. 124, 127, 128, 134 ЗК України.

Відтак, прийняті Городоцькою сільською радою рішення від 25.11.2021 № 815 щодо передачі ТОВ «ЗМПК» в оренду земельної ділянки площею 0,5725 га, кадастровий номер :07:026:0034, та від 30.03.2023 № 1198 щодо продажу цієї ділянки товариству є незаконними.

Як наслідок, укладені у подальшому на підставі зазначених рішень договори оренди землі від 13.10.2022 та купівлі-продажу від 06.04.2023 суперечать ст. ст. 134, 135 ЗК України, а відтак згідно ст. ст. 203, 215 ЦК України, підлягають визнанню недійсними.

Поряд з цим, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340, від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №143/591/20 зазначено, що в кінцевому результаті ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тобто такий захист повинен бути повним і забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яке виконано на час звернення з позовом до суду шляхом укладення відповідного договору, є неефективним способом захисту прав особи. Зазначене рішення вичерпало свою дію виконанням (близькі за змістом висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2022 у справі № 483/448/20, п. 9.67; від 05.07.2023 у справі №912/2797/21, п. 8.13; від 12.09.2023 у справі № 910/8413/21, п. 180).

Відтак, рішення Городоцької сільської ради від 25.11.2021 № 815 та від 30.03.2023 № 1198 виконані, шляхом укладення відповідних договорів оренди та купівлі-продажу.

У зв`язку з чим, позовні вимоги про визнання незаконними та скасування зазначених рішень органу місцевого самоврядування не є необхідними, доцільними та ефективними способами захисту у даній справі.

Крім того, як зазначалося, рішенням Городоцької сільської ради від 30.03.2023 № 1198 вирішено продати ТОВ «ЗМПК» земельну ділянку площею 0,5725 га, кадастровий номер :07:026:0034, припинити право оренди у зв`язку з поєднанням в одній особі власника земельної ділянки та орендаря.

А відтак, подальше визнання недійсним договору оренди землі від 13.10.2022 не призведе до поновлення прав інтересів територіальної громади, за захистом яких звернувся прокурор.

Поряд з цим, належним та ефективним способом захисту порушеного права є визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки (в порядку викупу) від 26.04.2023, укладеного між Городоцькою сільською радою та ТОВ «ЗМПК» про продаж земельної ділянки площею 0,5725 га, кадастровий номер :07:026:0034.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з ч. 5 цієї ж статті Кодексу вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Велика Палата Верховного Суду, надаючи роз`яснення у постанові від 18.09.2024 у справі №918/1043/21 щодо застосування наведених положень закону зазначала, що за змістом абз. 1 ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює для сторін тих прав та обов`язків, які зумовлені його вчиненням, а породжує лише передбачені законом наслідки, пов`язані з його недійсністю. Одним з таких наслідків є реституція. Вона спрямована на відновлення status quo аntеу фактичному та правовому становищі сторін, яке існувало до вчинення недійсного правочину, шляхом нівелювання юридичного значення будь-яких дій, які сторони вчинили на виконання цього правочину. Тому кожна сторона зобов`язана повернути іншій у натурі все, що вона одержала на виконання недійсного правочину (абз. 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України).

За недійсності правочину взаємне повернення сторонами одержаного за ним (двостороння реституція) є юридичним обов`язком, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину. Таке поновлення сторін у попередньому становищі може застосовуватися лише тоді, коли майно, передане за відповідним правочином, залишається в його сторони. У разі неможливості здійснити реституцію в натурі, зокрема тоді, коли одержане полягає в користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, сторони зобов`язані відшкодувати вартість того, що одержали, за цінами, які існують на момент відшкодування (абз. 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України). Крім того, наслідком недійсності правочину є відшкодування за рахунок винної сторони другій стороні недійсного правочину або третій особі збитків і моральної шкоди, завданих у зв`язку із вчиненням недійсного правочину.

Враховуючи, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 26.04.2023 підлягає визнанню недійсним, як наслідок, у ТОВ «ЗМПК» виникає обов`язок повернути у комунальну власність територіальної громади в особі Городоцької сільської ради земельну ділянку площею 0,5725 га, кадастровий номер :07:026:0034.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалася як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору покладаються на відповідачів у справі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати державну реєстрацію права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Західноукраїнська м`ясопереробна компанія» () на об`єкт нерухомого майна - «будівля, прохідна, літ. Е-1», що знаходиться за адресою: вул. Штейнгеля барона, буд. 5д, с. Городок, Рівненський район, Рівненська область (реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 246, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48426561 від 29.08.2019), припинивши за Товариством з обмеженою відповідальністю «Західноукраїнська м`ясопереробна компанія» право на даний об`єкт.

3. Визнати недійним договір купівлі-продажу земельної ділянки (в порядку викупу) від 26.04.2023, укладений між Городоцькою сільською радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Західноукраїнська м`ясопереробна компанія» (), зареєстрованого в реєстрі за № 1000 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 67352339 від 26.04.2023, реєстраційний номер об`єкта нерухомогомайна: 060).

4.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Західноукраїнська м`ясопереробна компанія» (, вул. Промислова, 21, офіс 1, с. Городок, Рівненський район, Рівненська область, 35331) повернути у комунальну власність територіальної громади в особі Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області (, Шевченка ТГ, 4, с. Городок, Рівненський район, Рівненська область, 35331) земельну ділянку площею 0,5725 га, кадастровий номер :07:026:0034.

5.Стягнути з ТОВ "Західноукраїнська м`ясопереробна компанія" (адреса вул. Промислова, буд. 21, офіс 1, с. Городок, Рівненський р-н, Рівненська обл., 35331, ) на користь Рівненської обласної прокуратури (р/р иА0015371, МФО 820172, , банк одержувач Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) 3 633,60 грн витрат на сплату судового збору.

6.Стягнути з Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області (адреса вул. Шевченка Т.Г., 4, с. Городок, Рівненський р-н, Рівненська обл., 35331 ) на користь Рівненської обласної прокуратури (р/р иА0015371, МФО 820172, , банк одержувач Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) 3 633,60 грн витрат на сплату судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 07.11.2025 року.

Суддя Н.Церковна