ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025м. ДніпроСправа № 904/5146/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква-Холдинг", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Родос-Плюс", м. Дніпро

про стягнення 65 800,91 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аква-Холдинг" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Родос-Плюс" (далі - Відповідач) про стягнення суми 65 800,91 грн., з яких 61 414,40 грн. - основна заборгованість, 1 378,86 грн. - 3% річних, 3 007,65 грн. - інфляційні втрати.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем обов`язку щодо сплати вартості товару, поставленого за видатковою накладною № 562 від 19.03.2025 року.

Ухвалою суду від 15.09.2025 року відкрито провадження у справі №904/5146/25, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету від 15.09.2025 року.

В порушенням вимог ухвали суду від 15.09.2025 року, Відповідач відзив на позовну заву не надав, в зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення ухвалено без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з матеріалів справи, згідно з видатковою накладною та товарно-транспортною накладною № 562 від 19 березня 2025 року Позивач поставив Відповідачу товар Гіпохлорит натрію у кількості 3,9 тон на загальну суму 131 414,40 грн. (а.с.7-8).

Відповідач за отриманий товар розрахувався частково в сумі 70 000,00 грн., що підважується платіжними дорученнями № 295 від 13.06.2025 року та № 305 від 20.06.2025 року. (а.с.9)

Станом на час звернення позивача з даним позовом до суду, заборгованість відповідача склала суму 61 414,40 грн. (131 414,40 грн. 70 000,00 грн.).

14.08.2025 року на адресу Відповідача направлено претензію з вимогою про сплачу заборгованості, яка повернулась на адресу Позивача у зв`язку з відсутністю одержувача за вказаною адресою.

Доказів оплати заборгованості в заявленому розмірі суду не надано.

Статтею 205 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Підписана сторонами видаткової та товарно-транспортної накладної, підтверджує факт досягнення між ними домовленості щодо предмету та ціни правочину, а факт передачі та одержання покупцем товару, зі здійсненням його часткової оплати, свідчить про виникнення між сторонами відносин з поставки, які регулюються Параграфом 3 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно положень ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом укладеного договору поставки, сторони не передбачили строк оплати товару, а отже, з огляду на вище викладені положення закону, товар мав бути оплачений покупцем (відповідачем) після його прийняття за видатковою накладною.

В силу вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як убачається з матеріалів справи, Відповідач допустив прострочення виконання зобов`язання з оплати товару, який був поставлений за видатковою накиданою № 562 від 19.03.2025 року. Заборгованість за вказаною вище видатковою накладною становить 61 414,40 грн.

У відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень зазначеної норми матеріального права, Позивач вимагає стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням інфляційних втрат у розмірі 3007,65 грн. за період з квітня по липень 2025 року, а також, суми процентів річних у розмірі 1 378,86 грн. за загальний період прострочення з 20.03.2025 року по 09.09.2025 року (а.с. 4).

Здійснивши перевірку наданих розрахунків, суд дійшов висновку, що визначення розміру відсотків річних та інфляційних втрат здійснено Позивачем арифметично правильно.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню в сумі 65 800,91 грн., з яких: 61 414,40 грн. - основна заборгованість, 1 378,86 грн. - 3% річних, 3 007,65 грн. - інфляційні втрати.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 126, 129, 165, 202, 233, 236-241, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Родос-Плюс" (49044, м. Дніпро, вулиця Писаржевського, будинок 1 А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква-Холдинг" (49001, місто Дніпро, вул. Старокозацька, будинок 5, код ) 61 414,40 грн. основного боргу, 1 378,86 грн. процентів річних, 3 007,65 грн. інфляційних втрат, 2422,40 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ліпинський