ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2025 р. Справа№ 910/17873/20 (910/7672/25)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Доманської М.Л.

Сотнікова С.В.

за участі секретаря Вага В.В.

та за участю представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі", Товариства з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі 2", Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Ассетс Менеджмент груп", Компанії DNIPROCITY LIMITED

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2025 про забезпечення позову

у справі №910/17873/20(910/7672/25) (суддя Д.В. Мандичев)

за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп" арбітражного керуючого Донкова Сергія Вікторовича

про забезпечення позову до подання позовної заяви

особа, яка може отримати статус відповідача-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Ассетс Менеджмент груп"

особа, яка може отримати статус відповідача-2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі"

особа, яка може отримати статус відповідача-3: Товариство з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі 2"

особа, яка може отримати статус відповідача-4: Компанія DNIPROCITY LIMITED (Кіпр; реєстраційний номер: НЕ 190741)

в межах справи №910/17873/20

За заявою Приватне підприємство "Консалтингова компанія "КНК" (01024, м. Київ, вул. Шовковична, 18-А, кв. 1, ідентифікаційний номер 30603263)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп" (04071, м. Київ, вул. Межигірська,22, ідентифікаційний номер 33074306)

про банкрутство,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 червня 2025 було частково задоволено заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп" арбітражного керуючого Донкова Сергія Вікторовича про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі", Товариство з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі 2", Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Ассетс Менеджмент груп", Компанія DNIPROCITY LIMITED подали спільну апеляційну скаргу, у якій просять скасувати оскаржувану ухвалу повністю щодо забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду ґрунтуються на підставі недопустимих і неіснуючих доказів, оскільки:

- у Боржника - ТОВ "Дніпрометалсервісгруп" відсутній борг перед Кредитором - Компанію Ksantika management inc, оскільки зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконані в повному обсязі у порядку виконання Мирової угоди, укладеної 17.08.2016 із позивачами ПІ Інвестментс Лімітед та Clever Assets Management у спорі, який розглядався LCIA (Лондонським судом міжнародного арбітражу) у справі №152914, тому Новий кредитор, яким є Компанія Ksantika management inc не має права грошової вимоги до Боржника ТОВ "Дніпрометалсервісгруп" () та права на стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 2 691 251 669,39 грн. за зобов`язаннями за кредитними договорами і Угодою про співробітництво та партнерство;

- всі дії у кредитних правовідносинах позичальника - ТОВ "Дніпрометалсервісгруп" та Первісного кредитора - ПАТ "Комерційний банк "Дельта" здійснювались в порядку та у спосіб, визначений умовами кредитування, викладеними в Угоді про співробітництво та партнерство, укладеній в березні 2011 року між компанією Clever Assets Management та ПАТ "Комерційний банк "Дельта" погодженій із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- судом невірно встановлено обставини про виведення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на закордонні рахунки коштів із подальшим акумулюванням на рахунках компанії-нерезидента DNIPROCITY LIMITED, Кіпр;

- зазначені судом обставини отримання ТОВ "Санлайт Енерджі" та ТОВ "Санлайт Енерджі 2" грошових коштів від DNIPROCITY LIMITED для будівництва та введення в експлуатацію сонячних електростанцій не відповідають дійсності;

- вжити судом заходи забезпечення потягнуть за собою значні збитки в господарській діяльності підприємства ТОВ "Санлайт Енерджі" та є реальним створенням ризику фактичного позбавлення підприємства можливості в подальшому взагалі здійснювати свою господарську діяльність, при цьому ТОВ "Дніпрометалсервісгруп", яке перебуває в ліквідаційній процедурі, не має будь-якої можливості здійснити відшкодування збитків особам, які можуть отримати статус Відповідачів, які можуть бути спричинені забезпеченням позову;

- досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000748 від 08.12.2022 триває 2 (два) роки і 6 (шість) місяців і жодній особі не пред`явлено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, при цьому неодноразово здійснюються дії щодо втручання у мирне володіння своєю власністю осіб та безперервно подаються ідентичні за змістом клопотання про накладення арештів на майно, а накладені арешти скасовуються в судовому порядку.

Ліквідатор ТОВ "Дніпрометалсервісгруп" - арбітражний керуючий Донков С.В. у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на те, що:

- апеляційна скарга є безпідставною, і такою, що у спосіб, визначений ГПК України не спростовує обґрунтованість висновків суду про існування загрози невиконання судового рішення у разі задоволення позову без застосування заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна відповідачів;

- основний масив апеляційної скарги зводиться до заперечень відповідачів по суті спору, які аналогічні за змістом відзиву відповідачів 1-3 на позовну заяву, що поданий до Господарського суду м. Києва 01.08.2025 року - насамперед доводи про ніби-то відсутність прав вимоги у кредитора Компанія Ksantika Management Inc до ТОВ "Дніпрометалсервісгруп";

- відповідачі подають документи, які безпосередньо не стосуються ні боржника, ні відповідачів, та без жодної вказівки джерела отримання документів і з посиланням на ці документи Відповідачі стверджують про начебто припинені боргові зобов`язання боржника ТОВ "Дніпрометалсервісгруп" внаслідок підписання 17.08.2016 Мирової угоди між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , компаніями-нерезидентами PE Investmens Limited та Clever Asset Management Ltd, однак у поданих документах взагалі не згадується ні позивач, ні відповідачі, а відповідні доводи щодо припинення боргових правовідносин за участі ТОВ "Дніпрометалсервісгруп" суперечать судовим рішенням, які набрали законної сили;

- подані відповідачами на підтвердження існування кредитних правовідносин між АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Санлайт Енерджі", та між АТ "Альфа Банк" та ТОВ "Санлайт Енерджі 2" не спростовують твердження позову, що відповідачі організували і здійснюють господарську діяльність (в тому числі обслуговують кредити) за рахунок грошових коштів, виведених з боржника ТОВ "Дніпрометалсервісгруп" через ланцюг підприємств, які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , тобто відповідачі є вигодонабувачами доведення до банкрутства ТОВ "Дніпрометалсервісгруп";

- відповідачами підтверджується, що їх діяльність є предметом розслідування слідчих органів разом з діяльністю інших компаній, бенефіціарними власниками яких, як і відносно боржника ТОВ "Дніпрометалсервісгруп", є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- ліквідатором доведено наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти та майно Відповідачів у межах ціни позову 2 691 251 669,39 грн. здатний забезпечити реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову, а тому є співмірним та адекватним;

- попри згадку в апеляційній скарзі, що начебто вжиті судом заходи забезпечення позову можуть призвести до порушення господарської діяльності одного з відповідачів - ТОВ "Санлайт Енерджі" - жодних документальних свідчень цьому не надано.

Учасники справи належним чином повідомлялись про розгляд апеляційної скарги в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвал суду за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що підтверджується довідками про доставку електронного документа до електронних кабінетів.

27.10.2025 представником апелянтів - адвокатом Беніцькою В.І. через систему "Електронний суд" подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою.

Клопотання про відкладення розгляду справи відхилене судом, оскільки явка сторін у судове засідання не була визнана обов`язковою і неявка представника апелянтів не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, тому суд, на підставі ч.12 ст. 270 ГПК України, ухвалив здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представника апелянтів.

При цьому судом також враховано, що за клопотаннями представника апелянтів розгляд справи вже неодноразово відкладався (ухвали суду від 06.10.2025 та від 13.10.2025).

Представник ТОВ "Дніпрометалсервісгруп" (адвокат Щербак Є.М.) у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення присутнього учасника процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/17873/20 за заявою Приватного підприємства "Консалтингова компанія "КНК" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп".

18 червня 2025 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява ліквідатора ТОВ "Дніпрометалсервісгруп" арбітражного керуючого Донкова Сергія Вікторовича про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Заява мотивована тим, що в межах справи №910/17873/20 про банкрутство ТОВ "Дніпрометалсервісгруп" ліквідатор - арбітражний керуючий Донков С.В., має намір звернутися до суду з позовною заявою про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Ассетс Менеджмент груп", Товариство з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі", Товариство з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі 2", Компанію DNIPROCITY LIMITED субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Дніпрометалсервісгруп" у зв`язку з доведенням його до банкрутства та солідарне стягнення з відповідачів на користь Товариства з обмеженого відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп" грошових коштів в сумі 2 691 251 669,39 грн, що становить суму непогашених зобов`язань боржника після здійсненої реалізації ліквідаційної маси.

Так, рішенням Господарського суду міста Києві від 20.12.2024 у справі 910/17873/20, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2025, задоволено заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп" арбітражного керуючого Донкова Сергія Вікторовича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Покладено на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп". Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп" грошові кошти у розмірі 2 691 251 669,39 грн.

Вказаним рішенням суду встановлено, що боржник - ТОВ "Дніпрометалсервісгруп" є частиною групи компаній під спільною умовною назвою "Мадеста", яку організували, і вигодонабувачами якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . При цьому ТОВ "Дніпрометалсервісгруп" була відведена роль для фінансування діяльності компаній групи "Мадеста", при тому що боржник не мав власного майна і тих результатів господарської діяльності, за рахунок яких можливо виконати зобов`язання з обслуговування і повернення кредитів АТ "Дельта Банк". Отримані ТОВ "Дніпрометалсервісгруп" кредитні кошти на підставі безтоварних контрактів на поставку направлялись на компанію Madesta AG, яка в подальшому використовувала ці кошти для виробництва та поставки кінцевої продукції покупцям та отримання прибутку.

Також заявником наголошено, що виведені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на закордонні рахунки кошти в подальшому акумулювалися на рахунках компанії-нерезидента DNIPROCITY LIMITED, Кіпр. Водночас, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців кінцевим бенефіціарним власником DNIPROCITY LIMITED (Кіпр) на той час був ОСОБА_1 .

При цьому, у 2016 році DNIPROCITY LIMITED та Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Ассетс Менеджмент груп" заснували ТОВ "Санлайт Енерджі", із частками в статутному капіталі 47,90% та 52,10% відповідно. У 2018 році за рахунок коштів, що надавались DNIPROCITY LIMITED та ТОВ "ІПК "АССЕТС МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП" (яке, в свою чергу, також отримало грошові кошти від DNIPROCITY LIMITED), ТОВ "Санлайт Енерджі" збудувало та ввело в експлуатацію сонячну електростанцію в Вітовському районі Миколаївській області.

Крім того, у 2018 році DNIPROCITY LIMITED та Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Ассетс Менеджмент груп" засновано ТОВ "Санлайт Енерджі 2", частки яких у статутному капіталі відповідно становлять 0,02% та 99,98%. За рахунок наданих від засновників грошових коштів, загалом від DNIPROCITY LIMITED, ТОВ "Санлайт Енерджі 2" у 2019 році збудувало та ввело в експлуатацію сонячну електростанцію в Арбузинському районі Миколаївській області.

Таким чином, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп" арбітражний керуючий Донков С.В. вважає, що доведення до банкрутства ТОВ "Дніпрометалсервісгруп" здійснено також ТОВ "ІПК "Ассетс Менеджмент груп", ТОВ "Санлайт Енерджі", ТОВ "Санлайт Енерджі 2" та компанією DNIPROCITY LIMITED, оскільки вказані юридичні особи за рахунок виведених з боржника грошових коштів набули активи, які продовжують станом на сьогодні генерувати дохід.

Одночасно, у межах кримінального провадження № 0000748 від 08.12.2022 підтверджено зв`язок даних компаній з ОСОБА_1 , та у межах кримінального провадження №0000748 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 16.05.2024 у справі № 757/21942/24-к накладено арешт на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Ассетс Менеджмент груп".

Також, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2024 у справі № 757/25826/24-к накладено арешт на корпоративні права ТОВ "Санлайт Енерджі". Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2024 у справі № 757/25841/24-к накладено арешт на корпоративні права ТОВ "Санлайт Енерджі 2". До того ж, арешт накладений також на активи, що належать цим юридичним особам.

Разом із цим, заявник звернув увагу на підвищений ризик виведення вказаними особами коштів та відчуження майна, оскільки під час перебування справи №910/17873/20 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника в суді апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_1 та зазначених юридичних осіб звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування накладених арештів.

Ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2025 року у справі № 757/15230/25-к, від 21.05.2025 року у справі №757/15234/25-к та від 22.05.2025 року у справі № 757/19356/25-к скасовані арешти у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп" арбітражний керуючий Донков С.В. просив вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках, та на все рухоме й нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Ассетс Менеджмент груп", Товариства з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі", Товариства з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі 2", а також на частки в статутних капіталах зазначених товариств.

Оскаржуваною ухвалою від 19 червня 2025 суд першої інстанції заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп" арбітражного керуючого Донкова Сергія Вікторовича про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнив частково.

Із метою забезпечення позову до подання позовної заяви наклав арешт у межах ціни позову 2 691 251 669,39 грн (два мільярди шістсот дев`яносто один мільйон двісті п`ятдесят одна тисяча шістсот шістдесят дев`ять гривень 39 коп.):

- на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Ассетс Менеджмент груп" (, адреса: 49000, м. Дніпро, вул.Павла Нірінберга, буд.10);

- на все нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Ассетс Менеджмент груп" (, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд.10), зокрема на:

- нежитлове приміщення (блок А) у житловому комплексі літ. А - 17 нежитлові приміщення: у цокольному поверсі - № XIX поз. 2 площею 15,0 кв.м.; на першому поверсі - № І поз. 2, 5 площею 30,5 кв.м.; на другому поверсі - № 71 поз. 1,2,4-34, І, № II поз. 2, 5 площею 620,8 кв.м., загальною площею 666,3 кв.м., за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вулиця Нірінберга Павла (вулиця Баумана), будинок 10, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020;

- нежитлове приміщення - адміністративний корпус літ "А", загальною площею 2563,20 кв.м., за адресою: Чернівецька обл., м. Чернівці, вулиця Хотинська, будинок 4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- на 100% частки в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Ассет Менеджмент груп" , адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд.10) у розмірі 33 518 637,00грн., які належать Компанії DNIPROCITY LIMITED (реєстраційний номер: НЕ 190741, Ерріку Іпсен, 24А, Агіос Спирідонас, п/с 3050, Лімасол, Кіпр), у розмірі (100%);

- на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі" (, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд. 10);

- на все нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі" (, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд. 10), зокрема на:

- фотогальванічну електростанцію потужністю 7,085 МВт (літ.А-1 - адміністративна будівля, загальна площа 32,9 кв.м.; літ.Б-1 - будівля охорони, загальна площа 2,8 кв.м.; літ.В- комплектний розподільчий пристрій закритого типу; огорожі та споруди: № 1-6 - трансформаторна підстанція; № 7-фотогальванічні модулі постійного струму; № 8-9 - ворота; № 10 - огорожа; № 11 - вигрібна яма), що розташована за адресою: Миколаївська обл, смт. Воскресенське, вул. Дорожна, буд. 11/1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233;

- земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0311, що розташована за адресою: Миколаївська обл., Вітовський район (Жовтневий р-н), селищна рада Воскресенська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33;

- земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0282, що розташована за адресою: Миколаївська обл., Вітовський район (Жовтневий р-н), селищна рада Воскресенська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33;

- земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0281, що розташована за адресою: Миколаївська обл., Вітовський район (Жовтневий р-н), селищна рада Воскресенська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33;

- нежитловий об`єкт (адміністративна будівля за літ. А-1 загальною площею 30,9 кв.м; будинок охорони за літ. Б-1 загальною площею 8,6 кв.м; будинок охорони за літ. Г-1 загальною площею 13,0 кв.м, трансформаторна підстанція №1; трансформаторна підстанція № 2; трансформаторна підстанція № 3; фотогальванічні модулі постійного струму № 4; огорожа № 5; ворота № 6; вигрібна яма № 7; свердловина № 8; будинок охорони за літ.В-1 загальною площею 8,6 кв.м; трансформаторна підстанція № 9, огорожа № 11, ворота № 12, фотогальванічні модулі постійного струму № 10; трансформаторна підстанція № 13; трансформаторна підстанція № 14; ворота № 15; фотогальванічні модулі постійного струму № 16; огорожа 17), що розташований за адресою: Миколаївська обл., смт. Воскресенське, вул. Дорожна, буд. 11, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233;

- на 100% частки в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі" (, адреса: 49000, м.Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд. 10), які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Ассет Менеджмент груп" (, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд.10) з розміром внеску до статутного фонду - 26 050 195,00грн. та Компанії DNIPROCITY LIMITED (реєстраційний номер: НЕ 190741, Ерріку Іпсен, 24А, Агіос Спирідонас, п/с 3050, Лімасол, Кіпр) з розміром внеску до статутного фонду -23 949 805,00грн.;

- на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі 2" (, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд. 10);

- на все нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі 2" (, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд. 10), зокрема на:

- сонячну електростанцію (Літ. А1 - оперативний пункт спостереження 31,8 кв.м; літ. Б - комплектний розподільчий пристрій закритого типу; літ. В. - комплектна трансформаторна підстанція № 1; літ. Г - комплектна трансформаторна підстанція № 2; літ. Д. - комплектна трансформаторна підстанція № 3; літ. Е - комплектна трансформаторна підстанція № 4; № 1,4 - Ворота; № 2 Хвіртка; № 3 - Огорожа; № 5 - розподільчі щити 66 шт; № 6 - інвертори 66 шт; № 7 - фотогальванічні панелі - 21824 шт; № 8 - вигрібна яма), що розташована за адресою: Миколаївська область, Арбузинський район, смт. Арбузинка, вул. Верхня, 4Б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 203;

- земельну ділянку з кадастровим номером :17:000:0106, яка розташована за адресою: Миколаївська обл., Арбузинський р-н, селищна рада Арбузинська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 203;

- на 100% частки в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі 2" (, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд.10), у розмірі 10 000 000, 00 грн., які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Ассетс Менеджмент груп" (, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, буд.10) з розміром внеску до статутного фонду -9 998 000,00грн. та Компанії DNIPROCITY LIMITED (реєстраційний номер: НЕ 190741, Ерріку Іпсен, 24А, Агіос Спирідонас, п/с 3050, Лімасол, Кіпр) з розміром внеску до статутного фонду - 2 000,00грн.

При цьому суд виходив із того, що наданими заявником поясненнями та доказами обґрунтовано, що невжиття запропонованих заявником заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернеться до господарського суду.

Також суд зазначив, що вимоги про накладення арешту на все рухоме майно осіб, що можуть отримати статус відповідачів 1-3, не підлягають задоволенню, оскільки заява про забезпечення позову в цій частині не містить жодної інформації про такий предмет забезпечення, як рухоме майно, зокрема, переліку, ідентифікуючих ознак рухомого майна тощо.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову, з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно зі статтею 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У той же час, згідно частини 10 статті 137 ГПК України заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Отже, інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Близькі за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19 тощо.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

За змістом статті 136 ГПК України обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу (така правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 12.04.2018 у справі №922/2928/17 та від 05.08.2019 у справі №922/599/19).

Крім того, під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №914/970/18 та від 10.11.2020 у справі №910/1200/20).

Розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з винесенням відповідного рішення, у свою чергу забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.

Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд насамперед повинен з`ясувати зміст позовних вимог, а також правові підстави позову, оскільки суд, який не вирішує спір по суті, у будь-якому випадку не може застосувати такий захід забезпечення позову, який за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог (див. ухвалу Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №906/824/17 та постанову від 21.01.2019 у справі №902/483/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 у справі №754/5683/22 зазначено, що жодних обмежень щодо застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на майно (грошові кошти), лише у сфері майнових спорів або заборони його застосування при вирішенні немайнового спору цивільне процесуальне законодавство не містить. Велика Палата Верховного Суду виснувала, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду в конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Як вбачається із матеріалів справи, заявник, звертаючись із заявою про забезпечення позову, вказував, що DNIPROCITY LIMITED та Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Ассетс Менеджмент груп" є засновниками (учасниками) ТОВ "Санлайт Енерджі" і ТОВ "Санлайт Енерджі 2", та зазначені юридичні особи за рахунок виведених з боржника ТОВ "Дніпрометалсервісгруп" грошових коштів набули активів, які продовжують станом на сьогодні генерувати дохід.

Водночас, сума непогашених зобов`язань боржника після здійсненої реалізації ліквідаційної маси становить 2 691 251 669,39 грн, що буде становити предмет майбутнього позову про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Ассетс Менеджмент груп", Товариство з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі", Товариство з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі 2" та компанію DNIPROCITY LIMITED.

Твердження апелянтів про те, що у боржника (ТОВ "Дніпрометалсервісгруп") відсутній борг перед кредитором, посилання на кредитні правовідносини та обставини виведення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на закордонні рахунки коштів, а також обставини отримання ТОВ "Санлайт Енерджі" та ТОВ "Санлайт Енерджі 2" грошових коштів від DNIPROCITY LIMITED для будівництва та введення в експлуатацію сонячних електростанцій, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

За висновками Верховного Суду, частка в статутному капіталі товариства є особливим видом майна. Вона сама по собі не має вартості. Її вартість напряму залежить від вартості майна самого товариства. Отже, при створенні товариства ринкова вартість частки зазвичай дорівнює її номінальній вартості. Тоді як з перебігом часу ця цифра стає "історичною", а ринкова вартість частки може суттєво зрости (якщо бізнес товариства буде успішним) або зменшитися (якщо товариство буде вести збиткову господарську діяльність) (постанова Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №924/700/21).

Беручи до уваги підстави та предмет майбутнього позову - покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, суд першої інстанції вірно зауважив, що накладення арешту на частку в статутних капіталах Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Ассетс Менеджмент груп", Товариства з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі", Товариства з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі 2", забезпечить збереження активів цих підприємств та належність цих майнових прав відповідачам.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 06.09.2019 у справі № 756/3322/19, накладення арешту на належну відповідачу частку корпоративних прав за своїм змістом полягає виключно у обмеженні права особи розпорядитися цією часткою у статутному капіталі (провести її відчуження), проте не позбавляє відповідача права володіння і користування цією часткою, зокрема не перешкоджає використанню у господарській (підприємницькій) діяльності та виконанню зобов`язань з іншими особами чи контрагентами.

Отже, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що такий захід забезпечення позову як накладення арешту на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Ассетс Менеджмент груп", Товариства з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі", Товариства з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі 2" є адекватним та співмірним із майбутніми позовними вимогами про покладення на вказаних осіб та Компанію DNIPROCITY LIMITED субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Дніпрометалсервісгруп" у зв`язку з доведенням його до банкрутства та солідарне стягнення з відповідачів на користь Товариства з обмеженого відповідальністю "Дніпрометалсервісгруп" грошових коштів в сумі 2 691 251 669,39 грн., що становить суму непогашених зобов`язань боржника після здійсненої реалізації ліквідаційної маси.

У постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, аналізуючи питання забезпечення позову в контексті необхідності обґрунтувати припущення про можливість власника розпоряджатися своїм майном, зазначила, що можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін. При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 917/805/23, від 11.10.2023 у справі № 916/409/21, від 15.09.2023 р. у справі № 916/2359/23, від 08.08.2023 у справі № 922/1344/23, від 27.04.2023 у справі № 916/3686/22, від 22.04.2024 у справі № 922/3929/23.

Таким чином, наведені у заяві про забезпечення позову обставини підтверджують обґрунтоване припущення заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду, однак як, як вірно зазначив суд першої інстанції, вимога про накладення арешту на все рухоме майно осіб, що можуть отримати статус відповідачів 1-3, не підлягає задоволенню, оскільки заява про забезпечення позову в цій частині не містить жодної інформації про такий предмет забезпечення, як рухоме майно, зокрема, переліку, ідентифікуючих ознак рухомого майна тощо, тому ця вимога задоволенню не підлягає.

Застосовані судом заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках, на все нерухоме майно та на частки в статутних капіталах осіб, що можуть отримати статус відповідачів 1-3, є співмірними із позовними вимогами, які позивач мав намір заявити, мають тимчасовий характер та спрямовані на забезпечення збереження status quo до остаточного вирішення спору.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов підставного висновку про те, що заява про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Доводи апелянтів по суті їх скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та прийнята відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні. Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі", Товариства з обмеженою відповідальністю "Санлайт Енерджі 2", Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Ассетс Менеджмент груп", Компанії DNIPROCITY LIMITED залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 19 червня 2025 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 03.11.2025.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді М.Л. Доманська

С.В. Сотніков