Справа № 909/1141/25
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

04.11.2025 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Карпінець Г. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Виконувача обов`язків керівника Калуської окружної прокуратури

(просп. Лесі Українки, буд. 16-б, м. Калуш,

Івано-Франківська область, 77300)

в інтересах держави в особі: Вигодської селищної ради Івано-Франківської області

(вул. Д. Галицького, буд. 75, селище Вигода, Калуський район,

Івано-Франківська область, 77552)

до відповідача: Паршуткіна Сергія Петровича

( АДРЕСА_1 )

про стягнення орендної плати за землю в сумі 1 164 806, 25 гривень,

за участі:

від прокуратури: Гоголя Віталія Васильовича,

від позивача: представник в судове засідання не з`явився,

від відповідача: Салівонського Олексія Миколайовича (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И В:

Виконувач обов`язків керівника Калуської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Вигодської селищної ради Івано-Франківської області із позовною заявою (вх. № 8226/25 від 23.09.2025) до ОСОБА_1 про стягнення орендної плати за землю в сумі 1 164 806, 25 гривень.

Ухвалою від 29.09.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 04.11.2025; зобов`язав сторони подати заяви по суті спору, зокрема: відповідачу встановив 15 - ти денний строк з моменту вручення ухвали суду для подачі відзиву на позов.

14.10.2025 за вх. № 9049/25 через підсистему "Електронний суд" від представника Паршуткіна Сергія Петровича, адвоката Салівонського Олексія Миколайовича надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

03.11.2025 за вх. № 17995/25 через підсистему "Електронний суд" від Виконувача обов`язків керівника Калуської окружної прокуратури надійшли заперечення на клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі.

04.11.2025 за вх. № 18067/25 через підсистему "Електронний суд" від представника Паршуткіна Сергія Петровича, адвоката Салівонського Олексія Миколайовича надійшли письмові пояснення на заперечення на клопотання про закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, подані заяви та клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (ст. 1 Господарського процесуального кодексу України).

Параграфом 1 глави 2 Господарського процесуального кодексу України урегульовано предметна та суб`єктну юрисдикцію господарських судів.

Так, відповідно до пунктів 1, 15 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці; інші справи у спорах між юридичними особами, які здійснюють господарську діяльність, та/або фізичними особами підприємцями.

Абзацами 26, 27 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що для цілей цього Кодексу господарською діяльністю є діяльність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Комерційною господарською діяльністю (підприємництвом) є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється юридичними особами та фізичними особами - підприємцями з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18 та висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 31.01.2024 у справі № 918/479/23 ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Водночас за змістом частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Так, прокурором заявлено вимоги про стягнення з Паршуткіна Сергія Петровича на користь Вигодської селищної ради Івано-Франківської області орендної плати за землю в сумі 1 164 806, 25 гривень за період з 06.07.2017 по 20.09.2023.

Вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, чи виступає фізична особа - сторона у відповідних правовідносинах - як суб`єкт господарювання, та від визначення цих правовідносин як господарських.

Вказані правові висновки сформовані Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі № 916/1261/18 (провадження № 12-37гс19).

Судом встановлено, що відповідач Паршуткін Сергій Петрович до 04.03.2020 мав статус фізичної особи - підприємця та здійснював господарську діяльність. Однак з 04.03.2020 ним припинено діяльність фізичної особи - підприємця, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Доказів того, що у період з 04.03.2020 спірні правовідносини стосувалися здійснення відповідачем господарської діяльності, до суду не надано, а відповідні обставини позивачем належним чином не підтверджено.

При цьому, заява з вимогами до фізичної особи за суб`єктним складом не підлягає розгляду в господарському суді.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги стосуються періоду, протягом якого відповідач мав різний правовий статус: частково як суб`єкт господарювання та частково як фізична особа, яка не є підприємцем. Вказане свідчить про наявність різних правових режимів регулювання спірних правовідносин та різної юрисдикції для їх розгляду.

З огляду на зазначене, позивачем у позові порушено правила об`єднання позовних вимог.

Згідно із пунктом 8 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Відповідно до частини 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, завданнями підготовчого провадження є, зокрема: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

За частиною 1 статті 181 Господарського процесуального кодексу України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування; з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; вирішує заяви та клопотання учасників справи; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Тобто суд, вчинивши дії, необхідні для цілей підготовчого провадження, в залежності від встановлених у підготовчому провадженні обставин може прийняти рішення про можливість розгляду справи по суті або припинити подальший розгляд справи (залишити позов без розгляду або закрити провадження у справі), якщо подальший її розгляд є неможливим з будь-яких причин.

При цьому суд не має обов`язку постановляти ухвалу про залишення заяви без руху і надавати позивачу строк для усунення недоліків, оскільки відповідно до частини першої статті 174 та частини одинадцятої статті 176 Господарського процесуального кодексу України у переліку вимог, недодержання яких є підставою залишення позовної заяви без руху, відсутнє посилання на статтю 173 цього Кодексу.

Водночас, процесуальний закон, окрім тих наслідків проведення підготовчого засідання, що передбачені частиною 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України, передбачає також можливість ухвалення судом рішення про роз`єднання позовних вимог згідно з частиною 6 статті 173 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому положення частини 6 статті 173 Господарського процесуального кодексу України встановлюють правило, згідно з яким розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог. Це правило є запобіжником штучного роз`єднання позовних вимог.

Отже, якщо порушення правил об`єднання позовних вимог об`єктивно неможливо виявити та встановити судом на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, що, в свою чергу, може бути обумовлено особливостями правового регулювання спірних правовідносин, їх змістом, змістом позовної заяви та неочевидністю порушення правил об`єднання позовних вимог у спірних правовідносинах, яке може бути виявлено та встановлено судом у справі лише в ході її розгляду шляхом дослідження та оцінки обґрунтувань та аргументів в позовній заяві, доказів, заслуховування пояснень сторін та інших учасників провадження у справі тощо, і суддя в ході підготовчого провадження дійшов висновку про порушення правил об`єднання позовних вимог, то суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті ухвалює про роз`єднання позовних вимог.

Між тим, суддя у такому випадку позбавлений права залишати позов без розгляду.

Винятком з цього правила є положення частин 4, 5 статті 173 Господарського процесуального кодексу України: об`єднані кілька вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, або вимоги, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

У таких випадках не допускається роз`єднання цих вимог і суддя не може їх розглянути в самостійних провадженнях.

Звідти, законодавець допускає залишення позову без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України у разі виявлення судом у підготовчому провадженні (після відкриття провадження у справі) тих порушень правил об`єднання позовних вимог, які визначені нормами частин 4, 5 статті 173 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, якщо позивач порушив ті правила об`єднання позовних вимог, які не передбачені нормами частин 4, 5 статті 173 Господарського процесуального кодексу України, він не може усунути недоліки позовної заяви, адже встановлення та усунення недоліків у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог Господарським процесуальним кодексом України не передбачено.

Отже позовна заява підлягає залишенню судом без розгляду лише за тих виявлених судом після відкриття провадження у справі порушень правил об`єднання позовних вимог, що передбачені нормами частин 4, 5 статті 173 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.08.2023 у справі № 910/21280/21.

Відтак, оскільки після відкриття провадження у справі встановлено наявність обставин порушення правил об`єднання позовних вимог які належить розглядати в порядку різного судочинства, позов Виконувача обов`язків керівника Калуської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вигодської селищної ради Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення орендної плати за землю в сумі 1 164 806, 25 гривень підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно частини 2 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Разом із тим, пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи, що на час постановлення ухвали про залишення позову без розгляду особою, яка сплатила судовий збір (позивачем) не подано заяву про повернення судового збору, питання щодо повернення судового збору, сплаченого за подання позову господарським судом не вирішується.

За таких обставин, в задоволенні клопотання представника Паршуткіна Сергія Петровича, адвоката Салівонського О. М. (вх. № 9049/25 від 14.10.2025) про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України слід відмовити.

Керуючись частинами 4, 5 статті 173, частиною 2 статті 185, частиною 4 статті 202, пунктом 8 частини 1 статті 226, статтями 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні клопотання представника Паршуткіна Сергія Петровича, адвоката Салівонського О. М. (вх. № 9049/25 від 14.10.2025) про закриття провадження у справі - відмовити.

2. Позов Виконувача обов`язків керівника Калуської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вигодської селищної ради Івано-Франківської області до Паршуткіна Сергія Петровича про стягнення орендної плати за землю в сумі 1 164 806, 25 гривень - залишити без розгляду.

3. Ухвала набирає законної сили 04.11.2025 та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в строки та порядку, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

4. Повний текст ухвали складено - 10.11.2025.

Суддя В. В. Михайлишин