ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2025 р. Справа №910/16543/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Ярітенко О.В.

представники сторін:

від позивача: Риженок Л.І.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 (повний текст складено 09.12.2024)

у справі №910/16543/23 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Акціонерного товариства "Київський завод "Радар"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019"

про стягнення 13 369 913,35 грн та зобов`язання повернути приміщення

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються

20.11.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019" (далі - ТОВ "ДУ-2019") про розстрочення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 у справі №910/16543/23.

В обґрунтування вищенаведеної заяви відповідач посилається на те, що підприємство перебуває в скрутному матеріальному становищі, зокрема, відповідач не має у власності об`єктів нерухомості на яке можливо було б звернути стягнення в ході виконання рішення суду. Крім того, за 2023 рік дохід товариства становив 790 202,00 грн, а збиток - 5 574 253,00 грн, а тому виконання рішення суду для нього є непосильним.

У зв`язку з наведеним відповідач просить суд розстрочити судове рішення на 11 місяців до 22.10.2025 з першим платежем у розмірі 529 037,39 грн та наступними у розмірі по 700 000,00 грн на місяць, а також окремо судовий збір у розмірі 112 935,56 грн до 22.12.2024.

Заперечення позивача

Заперечення позивача зводяться до того, що розстрочення виконання рішення суду у цій справі не буде сприяти виконанню судового рішення, призведе до порушення майнових інтересів Акціонерного товариства "Київський завод "Радар" (далі - АТ "КЗ "Радар"), як учасника господарських відносин, який належним чином виконав договірні зобов`язання, а права та інтереси останнього залишаються порушеними та невідновленими.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 у справі №910/16543/23 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "ДУ-2019" про розстрочення виконання рішення у справі №910/16543/23.

Постановляючи вищенаведену ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено обставин можливості виконання судового рішення за графіком, заявленим у відповідній заяві, а обґрунтування щодо підвищення платоспроможності будується лише на припущеннях, у зв`язку з чим заява відповідача про розстрочення виконання рішення є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ "ДУ-2019" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 у справі №910/16543/23 та ухвалити постанову, якою заяву про розстрочення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 у справі №910/16543/23 задовольнити.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги ТОВ "ДУ-2019" посилається на те, що оскаржувана ухвала не ґрунтується на засадах верховенства права, є необґрунтованою, не відповідає завданню господарського судочинства, визначеному положеннями частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), ухвалена з порушеннями та всупереч норм чинного матеріального та процесуального права, без врахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Так, скаржник зазначає, що ним підтверджено належними, допустимими та достатніми доказами той факт, що виконання рішення суду є для нього значним фінансовим тягарем, який негативно вплине на господарську діяльність та може стати причиною банкрутства/ неплатоспроможності.

Також, апелянт вказує, що надання відстрочки виконання рішення суду у даній справі сприятиме належному виконанню скаржником грошових зобов`язань, а отже і належному виконанню рішення суду та, як наслідок, захисту інтересів обох сторін, одночасно маючи на меті недопущення погіршення економічної ситуації боржника.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2024 апеляційну скаргу ТОВ "ДУ-2019" у справі №910/16543/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ДУ-2019" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 у справі №910/16543/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 15.01.2025. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/16543/23. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 08.01.2025.

26.12.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/16543/23.

10.01.2025 на електронну адресу суду надійшла копія ухвали Верховного Суду від 08.01.2025, згідно з якою касаційним судом відкрито касаційне провадження у справі №910/16543/23 за касаційною скаргою АТ "КЗ "Радар" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2024, призначено її до розгляду у судовому засіданні 06.02.2025, а також витребувано з Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду матеріали справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 зупинено апеляційне провадження у справі №910/16543/23 за апеляційною скаргою ТОВ "ДУ-2019" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 до закінчення розгляду Верховним Судом касаційної скарги АТ "КЗ "Радар" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2024.

13.10.2025 матеріали справи №910/16543/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2025 поновлено апеляційне провадження у справі №910/16543/23 та призначено її розгляд на 27.10.2025.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

07.01.2025, через систему "Електронний суд", позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу ТОВ "ДУ-2019" без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 у справі №910/16543/23 - без змін.

Так, позивач вважає, що суд першої інстанції постановив ухвалу від 03.12.2024 у справі №910/16543/23 з додержанням норм матеріального і процесуального права, дослідив всі обставини справи та ухвали обґрунтоване судове рішення, а отже підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Також, позивач зазначає, що оскільки заявник: не навів жодних виключних підстав для розстрочення виконання судового рішення; наведені аргументи не підтверджені належними доказами; не вчинив жодних дій спрямованих на виконання, хоч часткове, судового рішення; не виконує поточні зобов`язання; надав фінансову звітність, яка не підтверджує факт відсутності коштів на його рахунках; не довів обставину можливості виконання судового рішення за графіком, заявленим у відповідній заяві, а обґрунтування щодо підвищення платоспроможності будується лише на припущеннях, тому відсутні підстави для надання останньому розстрочки виконання судового рішення та сподівань, що боржник належно виконає розстрочене рішення суду та погасить заборгованість, яка була присуджена до стягнення в судовому порядку.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 27.10.2025 з`явився представник позивача.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому чинним законодавством порядку.

Згідно з частинами 3, 8 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Таким чином, відповідач повідомлений судом апеляційної інстанції про дату, час та місце проведення судового засідання апеляційним господарським судом. При цьому, явка обов`язковою не визнавалась, а тому справа №910/16543/23 розглядається за його відсутності.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 у справі №910/16543/23 залишити без змін.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина 1 статті 271 ГПК України).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.06.2024 у справі №910/16543/23 позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "ДУ-2019" на користь АТ "КЗ "Радар" заборгованість по оренді в розмірі 4 619 289,87 грн, пеню в розмірі 1 110 048,83 грн, три проценти річних в розмірі 164 702,59 грн, інфляційні втрати в розмірі 279 625,16 грн, заборгованість по сплаті за експлуатаційні послуги в розмірі 1 027 501,06 грн, пеню в розмірі 237 400,81 грн, три проценти річних в розмірі 30 980,95 грн, інфляційні втрати в розмірі 59 488,12 грн, неустойку в розмірі 6 238 907,78 грн, штраф в розмірі 1 611 960,00 грн та 233 393,22 грн судового збору.

Зобов`язано ТОВ "ДУ-2019" звільнити та повернути приміщення АТ "КЗ "Радар", які передані в строкове користування за договором оренди нерухомого майна, укладеного 15.07.2019 між АТ "КЗ "Радар" та ТОВ "ДУ-2019", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сосновою І.В., та зареєстровано в реєстрі за №1917. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2024 у справі №910/16543/23 скасовано частково та ухвалено нове рішення в цій частині, в іншій частині рішення залишено без змін. Позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "ДУ-2019" на користь АТ "КЗ "Радар" заборгованість по оренді в розмірі 4 619 289,87 грн, пеню в розмірі 1 110 048,83 грн, три проценти річних в розмірі 164 702,59 грн, інфляційні втрати в розмірі 279 625,16 грн, заборгованість по сплаті за експлуатаційні послуги в розмірі 1 027 501,06 грн, пеню в розмірі 237 400,81 грн, три проценти річних в розмірі 30 980,95 грн та інфляційні втрати в розмірі 59 488,12 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ТОВ "ДУ-2019" на користь АТ "КЗ "Радар" 112 935,56 грн судового збору за подання позову.

Стягнуто з АТ "КЗ "Радар" на користь ТОВ "ДУ-2019" 176 644,52 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

18.11.2024 на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2024, Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

ТОВ "ДУ-2019" звернулася до Господарського суду міста Києва з заявою про розстрочення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 у справі №910/16543/23 на 11 місяців до 22.10.2025.

Обґрунтування заяви наведено вище за текстом цієї постанови.

Слід зазначити, що постановою Верховного Суду від 20.02.2025 постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2024, в частині скасування рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2024 у справі №910/16543/23 скасовано. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2024, в частині зобов`язання ТОВ "ДУ-2019" звільнити та повернути приміщення АТ "КЗ "Радар", залишено в силі. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 у справі №910/16543/23, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 6 238 907,78 грн неустойки та штрафу в розмірі 1 611 960,00 грн за порушення строків повернення майна та розподілу судових витрат у цій частині скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 у справі №910/16543/23, в частині стягнення заборгованості по орендній платі в розмірі 4 619 289,87 грн, 1 110 048,83 грн пені, 164 702,59 грн трьох процентів річних, 279 625,16 грн інфляційних втрат, заборгованості по сплаті експлуатаційних послуг в розмірі 1 027 501,06 грн, 237 400,81 грн пені, 30 980,95 грн трьох процентів річних, 59 488,12 грн інфляційних втрат, залишено в силі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2024 у справі №910/16543/23 скасовано, в частині стягнення 3 913 079,78 грн неустойки. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2024 у справі №910/16543/23 залишено без змін.

Викладено пункт 2 резолютивної частини рішення у такій редакції:

"Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019" на користь Акціонерного товариства "Київський завод "Радар" заборгованість по оренді в розмірі 4 619 289 (чотири мільйони шістсот дев`ятнадцять тисяч двісті вісімдесят дев`ять) грн 87 коп., пеню в розмірі 1 110 048 (один мільйон сто десять тисяч сорок вісім) грн 83 коп., 3% річних в розмірі 164 702 (сто шістдесят чотири тисячі сімсот дві) грн 59 коп., інфляційні втрати в розмірі 279 625 (двісті сімдесят дев`ять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн 16 коп., заборгованість по сплаті за експлуатаційні послуги в розмірі 1 027 501 (один мільйон двадцять сім тисяч п`ятсот одна) грн 06 коп., пеню в розмірі 237 400 (двісті тридцять сім тисяч чотириста) грн 81 коп., 3% річних в розмірі 30 980 (тридцять тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн 95 коп., інфляційні втрати в розмірі 59 488 (п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн 12 коп., неустойку в розмірі 2 325 828 (два мільйона триста двадцять п`ять тисяч вісімсот двадцять вісім) грн 00 коп., штраф в розмірі 1 611 960 (один мільйон шістсот одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн 00 коп. та 167 919 (сто шістдесят сім тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) грн 06 коп. судового збору."

Стягнуто з АТ "КЗ "Радар" на користь ТОВ "ДУ-2019" витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 89 072,68 грн.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови.

Відповідно до статті 1291 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 1 статті 326 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами частин 1-5 статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При розгляді заяв щодо розстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Таким чином, розстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 30.06.2009 №16-рп/2009, виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 Конституційного Суду України у справі №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 Конституційного Суду України у справі №11-рп/2012). Аналогічна позиція наведена в рішенні від 26.06.2013 Конституційного Суду України у справі №1-7/2013.

Виходячи з того, що згідно зі статтею 1 Конституції України, Україна є правовою державою, то обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У рішенні від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як зауважив місцевий господарський суд, відповідач за 2023 рік мав надходження у розмірі 790 202,00 грн, а з пояснень останнього вбачається, що у 2024 та 2025 роках зазначений фінансовий показник не буде перевищувати показник за 2023 рік. Разом із тим, відповідачем не надано доказів можливості отримання доходу у розмірі 700 000,00 грн за один календарний місяць для виконання рішення за графіком.

Таким чином, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що відповідачем не доведено обставину можливості виконання судового рішення за графіком, заявленим у відповідній заяві, а обґрунтування щодо підвищення платоспроможності будується лише на припущеннях.

Задоволення заяви відповідача не гарантує належне виконання судового рішення та може призвести до необґрунтованого відтермінування поновлення прав позивача.

Процесуальний інструмент у вигляді розстрочення виконання судового рішення повинен застосовуватися лише у випадках його реального виконання.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується судова колегія, що заява відповідача про розстрочення виконання рішення є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Колегія суддів також звертає увагу скаржника на те, що на момент ухвалення даної постанови сплинув строк (до 22.10.2025), на який відповідач просив розстрочити виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 у справі №910/16543/23.

Інші доводи апеляційної скарги взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

При ухваленні даної постанови судом апеляційної інстанції надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду апеляційної скарги, має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду залишає апеляційну скаргу ТОВ "ДУ-2019" без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 у справі №910/16543/23 - без змін.

Розподіл судових витрат

Згідно зі статтею 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на ТОВ "ДУ-2019".

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 у справі №910/16543/23 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.12.2024 у справі №910/16543/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ДУ-2019".

4. Матеріали справи №910/16543/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 03.11.2025.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов