СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Харків Справа № 905/2199/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Россолов В.В.

при секретарі судового засідання, Погребняк А. М.,

за участю представників сторін,

апелянт, Кулібаба О. О.,

інших, не прибули ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Кредитний Альянс" (вх.№342Д/2) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.11.2024, постановлену у приміщенні Господарського суду Донецької області суддею Лейбою М.О., повний текст ухвали складено 27.11.2024, та на ухвалу Господарського суду Донецької області від 05.02.2025, постановлену у приміщенні Господарського суду Донецької області суддею Лейбою М.О., дата складання повного тексту ухвали - 05.02.2025, у справі №905/2199/20

за заявою ініціюючого кредитора Компанії Індумет С.А., Люксембург

до Корпорації "Індустріальна Спілка Донбасу", м. Краматорськ, Донецька область

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області за результатами підготовчого засідання від 30.03.2021 за заявою Компанії ІНДУМЕТ С.А. (INDUMET S.A.) відкрито провадження у справі про банкрутство Корпорації Індустріальна Спілка Донбасу; визнано розмір вимог ініціюючого кредитора Компанія ІНДУМЕТ С.А. (INDUMET S.A.) в сумі боргу 10 125 720 482, 04грн, а також судового збору в сумі 21 020, 00грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введена процедура розпорядження майном боржника та розпорядником майна призначений арбітражний керуючий Коновий О.С.; призначена дата попереднього засідання суду.

ТОВ "Інвестиційно-Кредитний Альянс" звернулося до суду із заявою про визнання грошових вимог до боржника Корпорації "Індустріальна Спілка Донбасу" в сумі 4 037 975 891, 33грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.11.2024 визнано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Кредитний Альянс" в сумі 3 500 084 398, 86грн (вимоги четвертої черги); у визнанні кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Кредитний Альянс" в іншій частині відмовлено.

Ухвалою Господарського Донецької області від 05.02.2025, постановленою у справі про банкрутство за результатами попереднього засідання, зокрема, визнано кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Кредитний Альянс" в сумі 3 500 084 398, 86грн (вимоги четвертої черги).

До Східного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Кредитний Альянс" надійшла апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.11.2024 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 05.02.2025, в якій скаржник просить змінити вказані ухвали суду, визнавши кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Кредитний Альянс" в сумі 3 969 367 673, 70 грн (вимоги четвертої черги).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Кредитний Альянс" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.11.2024 та на ухвалу Господарського суду Донецької області від 05.02.2025 у справі №905/2199/20; встановлено учасникам справи строк до 25.03.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання апелянту; встановлено учасникам справи строк до 25.03.2025 для подання заяв і клопотань; призначено справу до розгляду на 02.04. 2025 р. (головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В.).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2025 оголошено перерву у судовому засіданні до 28.05. 2025 р.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2025 у справі №905/2199/20, у зв`язку зі звільненням у відставку головуючого судді ОСОБА_1 , апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є.

Представник скаржника, ТОВ "Інвестиційно-кредитний альянс", адвокатом Кулібаба О.О. та арбітражний керуючий Глеваський В.В. на зв`язок в режимі відеоконференції не вийшли. Інші представники сторін до суду апеляційної інстанції не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.05.2025, зокрема, оголошено в судовому засіданні у справі перерву до 02.07.2025.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2025 у справі №905/2199/20, у зв`язку зі звільненням у відставку головуючої судді Радіонової О. О., апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Склярук О. І., суддя Гетьман Р. А., суддя Россолов В. В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Кредитний Альянс" (вх.№342Д/2) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.11.2024 та на ухвалу Господарського суду Донецької області від 05.02.2025, у справі №905/2199/20 до провадження новим складом суду. Призначено справу № 905/2199/20 до розгляду на 31.07.2025 р.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.07.2025 р. у судовому засіданні оголошувалася перерва до 18.09.2025 р.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.09.2025 р. у судовому засіданні оголошувалася перерва до 29.09.2025р.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.09.2025р. у судовому засіданні оголошувалася перерва до 23.10.2025р.

У судових засіданнях приймав участь представник апелянта, який підтримав свої вимоги.

Інші учасники справи про банкрутство у судових засіданнях участі не приймали. Про час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Явка представників учасників справи про банкрутство у судові засідання судовою колегією не визнавалася обов`язковою.

Відповідно до частини 3 статті 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу, постанову суду першої інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану було продовжено.

Відповідно до наказу Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 №03 «Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану» встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:

- тимчасово зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;

- запроваджено з 01.04.2022 роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;

- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: ;

- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.273 ГПК України.

Відповідно до приписів статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. ( ст.271 ГПК України)

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. ( ст.269 ГПК України)

Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін ( учасників справи про банкрутство), перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія зазначає наступне.

В провадженні господарського суду Донецької області перебуває справа №905/2199/20 про банкрутство Корпорації « Індустріальна Спілка Донбасу» за заявою ініціюючого кредитора Компанії Індумент С.А.

ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс» звернувся до суду із заявою про визнання грошових вимог до боржника Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» в загальній сумі 4.037.975.891,33грн., в тому числі:

1)

1.885.602.986,19грн. (67.416.640,55 доларів США) прострочена заборгованість за кредитом;

961.200.428,27грн. (34.366.144,01 доларів США) прострочена заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у доларах США;

302.632,06грн. прострочена заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом в національній валюті;

452.389.795,66грн. (16.174.452,64 доларів США) 3% річних, нарахованих за період з 02.04.2013 по 30.03.2021 за порушення строків сплати тіла кредиту;

20.279.526,70грн. (745.784,70 доларів США) 3% річних, нарахованих за період з 10.02.2016 по 30.01.2017 за порушення строків сплати процентів за користування кредитом у доларах США;

120.084.218,00грн. (4.293.414,16 доларів США) 3% річних, нарахованих за період з 30.01.2017 по 30.03.2021 за порушення строків сплати процентів за користування кредитом у доларах США;

61.935,93грн. 3% річних, нарахованих за період 04.06.2014 по 30.03.2021 за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом у національній валюті за кредитним договором;

118.704,87грн. судовий збір, стягнутий за рішенням Господарського суду Донецької області від 16.05.2016 у справі №905/1152/16;

2)

320.572.671,71грн. (1.256.457.912,19 японських єн) заборгованість за тілом акредитиву;

32.575.973,18грн. (136.942.883,74 японських єн) 3% річних, нарахованих за порушення строків сплати заборгованості по акредитиву, за період з 02.04.2013 по 22.06.2016;

45.858.809,76грн. (179.739.789,01 японських єн) 3% річних, нарахованих за порушення строків сплати заборгованості по акредитиву, за період з 23.06.2016 по 30.03.2021;

198.721.508,99грн. (778.872.419,06 японських єн) заборгованість з комісії за договором акредитиву за період з 23.06.2016 по 30.03.2021;

206.700,00грн. судовий збір, стягнутий рішенням Господарського суду Донецької області від 28.09.2017 у справі №905/1151/16.

У поданій заяві заявник посилається на наявність заборгованості Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» перед ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс» за кредитним договором №010/06/00188 від 27.03.2009 в загальній сумі 3.440.040.227,69грн. та за договором про надання акредитиву №019/01-12/453 від 19.01.2009 в загальній сумі 597.935.663,64грн.

Заява подана в межах строку, визначеного частиною 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з повідомленням розпорядника майна Конового С.О. від 11.05.2021 про результати розгляду кредиторських вимог ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс» заявлені вимоги у загальній сумі 4.037.975.891,33грн. визнані частково в сумі 3.166.405.857,61грн. (вимоги четвертої черги) та в сумі 98.412.906,69грн. (вимоги шостої черги).

Вимоги в сумі 871.570.033,72грн. відхилені розпорядником майна з підстав того, що:

-після закінчення строку дії кредитного договору (01.04.2013) проценти та пеня не нараховуються;

-сплата суми судового збору, стягнутого за рішенням суду не є зобов`язанням у розумінні статті 509 ЦК України, а отже не може бути предметом відступлення за кредитним договором;

-після закінчення строку дії договору акредитиву (01.04.2013) комісія не нараховується, крім того кредитором порушено строк позовної давності для стягнення з поручителя нарахованої комісії;

-нарахування 3% річних на підставі статті 625 ЦК України внаслідок не виконання зобов`язань за кредитним договором та договором про надання акредитиву, проведено за період, який перевищує останні 3 роки до дня подання заяви з грошовими вимогами.

Згідно з повідомленням розпорядника майна Глеваського В.В. грошові вимоги визначені в заяві ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс» визнаються в розмірі 4.037.957.891,33грн. - 4 черга; судовий збір 4540,00грн. 1 черга.

Згідно з абзацом 4 частини другої статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства склад і розмір грошових вимог кредитора визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначенні в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначається в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Заявником визначено розмір: грошових зобов`язань в сумі 67.416.640,55 доларів США, грошових зобов`язань в сумі 34.366.144,01 доларів США, грошових зобов`язань в сумі 16.174.452,64 доларів США, грошових зобов`язань в сумі 4.293.414,16 доларів США, грошових зобов`язань в сумі 1.256.457.912,19 японських єн, грошових зобов`язань в сумі 179.739.789,01 японських єн, грошових зобов`язань в сумі 778.872.419,06 японських єн станом на 30.03.2021, грошових зобов`язань в сумі 136.942.883,74 японських єн станом на 22.06.2016, та грошових зобов`язань в сумі 745.784,70 доларів США станом на 30.01.2017.

Судом першої інстанції було встановлено, що кредитором помилково розраховано суму грошових зобов`язань станом на 30.03.2021, на 22.06.2016 та на 30.01.2017, зважаючи на обставини порушення щодо Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» справи про банкрутство ухвалою від 30.03.2021, та помилково розраховано еквівалент грошових вимог у гривні за курсом НБУ станом на 30.03.2021, на 22.06.2016 та на 30.01.2017 тоді як розмір грошових зобов`язань підлягав визначенню у національній валюті України за курсом НБУ гривні до долара США та японської єни, встановленим на дату подання кредитором до суду заяви з грошовими вимогами 28.04.2021 (абзац 4 частини другої статті 45 КУзПБ) оскільки згідно відбитку календарного штемпелю на описі вкладення в цінний лист щодо направлення заяви кредитора до суду, а також, відповідно до відбитку поштового штемпелю на поштовому конверті, заява з вимогами до боржника була подана до суду 28.04.2021.

1)

За наслідком проведеного судом першої інстанції перерахунку заявленої до Корпорації Індустріальна Спілка Донбасу суми грошових вимог (122.996.436,06 доларів США) за курсом НБУ до долара США станом на 28.04.2021 (27,7715 гривень за один долар США) судом встановлено, що розмір:

грошових зобов`язань в сумі 67.416.640,55 доларів США у національній валюті України складає 1.872.261.233,03грн.,

грошових зобов`язань в сумі 34.366.144,01 доларів США у національній валюті України складає 954.399.368,37грн.,

грошових зобов`язань в сумі 16.174.452,64 доларів США у національній валюті України складає 449.188.811,49грн.,

грошових зобов`язань в сумі 745.784,70 доларів США у національній валюті України складає 20.711.559,79грн.;

грошових зобов`язань в сумі 4.293.414,16 доларів США у національній валюті України складає 119.234.551,34грн.

Отже розмір цих грошових вимог до боржника в національній валюті на дату подання заяви з грошовими вимогами до боржника 28.04.2022, 122.996.436,06 доларів США за курсом НБУ на 28.04.2021 (27,7715) становить 3.415.795.524,04грн.

Враховуючи зазначене, судом першої інстанції розглядалися кредиторські вимоги в частині заборгованості за тілом кредиту, процентів за користування кредитом у доларах США та національній валюті, 3% річних, нарахованих за порушення строків сплати тіла кредиту та процентів за користування кредитом у доларах США та національній валюті, судового збору за рішенням суду у загальній сумі 3.415.795.524,04грн.

2)

За наслідком проведеного судом першої інстанції перерахунку заявленої до Корпорації Індустріальна Спілка Донбасу суми грошових вимог (2.352.013.004 японських єн) за курсом НБУ до японської єни станом на 28.04.2021 (0,2565 гривень за японську єну) судом встановлено, що розмір:

грошових зобов`язань в сумі 1.256.457.912,19 японських єн у національній валюті України складає 322. 281. 454,47грн., що є більше ніж заявлено кредитором,

грошових зобов`язань в сумі 136.942.883,74 японських єн у національній валюті України складає 35. 125. 849,67грн., що є більше ніж заявлено кредитором,

грошових зобов`язань в сумі 179.739.789,01 японських єн у національній валюті України складає 46. 103. 255,81грн., що є більше ніж заявлено кредитором,

грошових зобов`язань в сумі 778.872.419,06 японських єн у національній валюті України складає 199. 780. 775,48грн., що є більше ніж заявлено кредитором.

Отже розмір цих грошових вимог до боржника в національній валюті на дату подання заяви з грошовими вимогами до боржника 28.04.2021, 2.352.013.004 японських єн за курсом НБУ на 28.04.2021 (2,5651) становить 603. 291. 335,43грн.

Враховуючи, що суд не може виходити за межі заявлених вимог, судом розглядалися кредиторські вимоги в частині заборгованості за тілом акредитиву, 3% річних, нарахованих за порушення строків сплати заборгованості по акредитиву, заборгованості з комісії за договором акредитиву, судового збору за рішенням суду в розмірі визначеному кредитором всього 597.935.663,64грн.

Судом першої інстанції також було встановлено наступне

27.03.2009 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Корпорацією «Індустріальна Спілка Донбасу» був укладений кредитний договір №010/06/00188, відповідно до умов пункту 1.1. якого кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит в формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом, еквівалентним 78.500.000,00 доларів США, а позичальник зобов`язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов`язки, визначені цим договором.

Кредит надається в національній валюті, доларах США, євро за офіційним курсом Національного банку України на дату надання кредитних коштів.

Згідно з пунктом 1.2. кредитного договору кінцевий термін погашення кредиту позичальником 22 вересня 2009 року (останній день строку користування кредитом).

Відповідно до пункту 2.1. кредитного договору плата за користування кредитом розраховується на основі процентної ставки в розмірі:

- 28,00% річних за користування кредитом в національній валюті;

- 13,00% річних за користування кредитом в доларах США, євро.

Пунктом 2.3. кредитного договору визначено, що процентна ставка за кредитом може бути змінена кредитором у випадках та в порядку, передбачених статтею 3 цього договору.

За умовами пункту 2.4. кредитного договору нарахування процентів за кредитом здійснюється згідно внутрішніх положень Банку, але не рідше одного разу на місяць, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом протягом всього строку користування кредитом. День видачі та день погашення кредиту враховуються як один день (при розрахунку процентів день видачі кредиту , день погашення кредиту не враховуються).

В забезпечення виконання зобов`язань за цим договором застава/іпотека/порука не надається. Кредитор може вимагати від позичальника подання одного або декількох видів зобов`язань (пункт 4.1. кредитного договору).

Згідно з пунктом 6.1. кредитного договору сторони встановлюють, що позичальник погашає заборгованість за кредитом протягом 30 календарних днів, що передує останньому дню строку користування кредитом (згідно п.1.2. цього договору), а саме з 24 серпня 2009 року по 22 вересня 2009 року. З моменту початку погашення останньої суми кредиту нові транші кредиту позичальнику не видаються.

Проценти за користування кредитом сплачуються позичальником на користь кредитора на умовах, визначених цим договором (пункт 6.2. договору).

Всі платежі позичальника щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за кредитом повинні здійснюватися у валюті, що відповідає валюті кредиту (пункт 6.7. кредитного договору).

Комісії, пені та штрафи за цим договором розраховуються в валюті кредиту. Сплата комісії, пені та штрафів на користь кредитора резидента України (у т.ч. нового кредитора, якому ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив права вимоги за цим договором) за цим договором здійснюється позичальником в національній валюті України по офіційному курсу Національного банку України на день сплати. Сплата комісії, пені та штрафів на користь кредитора нерезидента України (у т.ч. нового кредитора, якому «Райффайзен Банк Аваль» відступив права вимоги за цим договором) здійснюється позичальником в валюті кредиту (пункт 6.8. кредитного договору).

Пунктом 11.1 кредитного договору визначено, що кредитор у встановленому законодавством України порядку має право без згоди позичальника відступити своє право вимоги за цим договором будь-якій особі за умови, що одночасно він здійснює відступлення тій же особі своїх прав за договором іпотеки/застави/поруки (за наявності). Кредитор також вправі без згоди позичальника передати своє право вимоги за цим договором разом з правами за договором іпотеки/застави/поруки (за наявності) у заставу або обтяжити ці права іншим чином.

У разі відступлення права вимоги за цим договором, кредитор зобов`язаний повідомити позичальника про факт відступлення у порядку, встановленому законодавством України (пункт 11.2. кредитного договору).

Згідно з пунктом 11.3. кредитного договору у разі відступлення права вимоги за цим договором, новий кредитор набуває усі права та обов`язки кредитора за цим договором за договором іпотеки/застави/поруки (за наявності) в повному обсязі, у тому числі права отримати від позичальника/поручителя (за його наявності) задоволення вимог кредитора щодо повернення основної суми кредиту, процентів за ним, будь-яких комісійних винагород, пені та штрафів, передбачених цим договором, а також будь-яких сум страхового відшкодування у разі настання страхового випадку за договорами страхування.

Відповідно до пункту 14.1. кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, встановлених цим договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та положень цього договору. До регулювання правовідносин, які не врегульовані цим договором, застосовуються відповідні норми чинного законодавства України.

За прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов`язання мало бути виконаним і по день виконання позичальником простроченого зобов`язання включно. Сплата пені не звільняє позичальника від виконання простроченого грошового зобов`язання (пункт 14.4. кредитного договору).

Судом першої інстанції також було встановлено, що рішенням Господарського суду Донецької області від 16.05.2016 у справі №905/1152/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» про стягнення заборгованості за кредитним договором №010/06/00188 від 27.03.2009 у розмірі 92.971.362,72 доларів США та 1.965.166.636,30грн., стягнуто з Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»:

67.419.471,79 доларів США простроченої заборгованості за кредитом,

25.551.890,93 доларів США заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у доларах США,

302.632,06грн. заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом в національній валюті,

79.771.200,70грн. пені за порушення строків сплати кредиту в доларах США,

5.917.288,36грн. пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом в доларах США,

11.030.938,40грн. пені за порушення строків сплати кредиту в національній валюті,

1.693.479.23грн. пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом в національній валюті,

118.704,87грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Донецької області 31.05.2016 видано відповідний наказ.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 16.05.2016 у справі №905/1152/16 досліджені підстава виникнення грошових зобов`язань, факт отримання Корпорацією «Індустріальна Спілка Донбасу» кредитних коштів за кредитним договором №010/06/00188 від 27.03.2009, факт порушення позичальником умов договору та момент виникнення грошових зобов`язань, розмір заборгованості відповідача за основною сумою кредиту 67.419.471,79 доларів США, а також процентів за користування кредитом в доларах США за період 29.03.2013 по 09.12.2016 в сумі 25.551.890,93 доларів США, процентів за користування кредитом в національній валюті за період з 02.06.2014 по 03.06.2014 в сумі 302.632,06грн., пені за порушення строків сплати кредиту в доларах США за період з 02.04.2013 по 13.04.2014 в сумі 79.771.200,70грн., пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом в доларах США за період з 18.01.2013 по 13.04.2014 в сумі 5.917.288,36грн., пені за порушення строків сплати кредиту в національній валюті за період з 02.04.2013 по 13.04.2014 в сумі 11.030.938,40грн., пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом в національній валюті за період з 01.04.2013 по 13.04.2014 в сумі 1.693.479,23грн., судового збору 118704,87грн.

У рішенні Господарського суду Донецької області від 16.05.2016 у справі №905/1152/16 зазначено:

Кінцевий термін погашення кредиту позичальником неодноразово змінювався додатковими угодами, в остаточній редакції встановлений 01.04.2013 (п.1.2. в редакції додаткової угоди №010/06/00188/42 від 01.03.2013).

Додатковою угодою №010/06/00188/35 від 01.08.2012 сторони домовились викласти п.2.1. в наступній редакції: « 2.1. Плата за користування кредитом розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 28,0% річних з користування кредитними коштами в національній валюті та 13,0% річних за користування кредитними коштами в доларах США та євро».

Пункт 6.1. договору неодноразово змінювався додатковими угодами, відповідно викладений в останній редакції: « 6.1. Сторони встановлюють, що позичальник погашає заборгованість за кредитом по 01.04.2013. З 03.03.2013 нові транші кредиту позичальнику не видаються (додаткова угода №010/06/00188/42 від 01.03.2013).

Таким чином, встановлені судом у справі №905/1152/16 факти неналежного виконання Корпорацією «Індустріальна Спілка Донбасу» зобов`язань за кредитним договором №010/06/00188 від 27.03.2009 та наявності стягнутої заборгованості перед кредитодавцем відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України є преюдиціальними для цієї справи та не потребують повторного доведення.

Наказ Господарського суду Донецької області від 31.05.2016 у справі №905/1152/16 було пред`явлено стягувачем до виконання та постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала О.О. 27.09.2016 відкрито виконавче провадження ВП №52368312 з примусового виконання виконавчого документа наказу Господарського суду Донецької області від 31.05.2016 у справі №905/1152/16.

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень зазначене рішення суду від 16.05.2016 у справі №905/1152/16 в апеляційному та касаційному порядку не переглядалось, відтак на момент розгляду заяви з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство №905/2199/20 є таким, що набрало законної сили з огляду на приписи статті 241 ГПК України.

Отже, сума боргу як заборгованість за кредитним договором №010/06/00188 від 27.03.2009 стягнута за рішенням суду, яке набуло чинності, є безспірною.

Крім того, 05.05.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис №764 та 30.05.2016 на підстави заяви стягувача головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською А.Л. відкрито виконавче провадження ВП №51242170 про стягнення з Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу» на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №010/06/00188 від 27.03.2009 з додатковими угодами до нього, а саме: грошових коштів в гривнях у сумі, що еквівалента 1.484.702,03 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні до долару США, встановленого Національним банком України станом на 05 травня 2016 року становить 37.407.484,85грн., що є процентом за користування кредитом (прострочена заборгованість за процентами), що нараховані за період (строк) з 28.01.2016 по 25.02.2016 та 26.02.2016 по 29.03.2016.

Судом першої інстанції також було встановлено, що 30.12.2016 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Кредитний Альянс» укладений договір факторингу.

Згідно з пунктом 2.1. договору факторингу в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Пунктом 1.1. договору факторингу визначено, що станом на дату укладання цього договору сума боргу становить 98.715.538,75грн. та 101.038.562,17 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на дату укладання цього договору за офіційним курсом Національного банку України (далі НБУ) становить 2.846.040.735,24грн., а саме: (і) заборгованість по кредиту в іноземній валюті 67.416.640,55 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на дату укладання цього договору становить 1.833.116.300,03грн.; (іі) заборгованість по процентам за користування кредитом у доларах США 33.621.921,62 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на дату укладання цього договору становить 914.208.896,46грн.; (ііі) заборгованість по кредиту в національній валюті: заборгованість по процентам за користування кредитом у національній валюті 302.632,06грн.; (іііі) пеня за порушення строків сплати кредиту в доларах США за період з 02.04.2013 по 13.04.2014 79.771.200,70грн.; (ііііі) пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом в доларах США за період з 18.01.2013 по 13.04.2014 5.917.288,36грн.; (іііііі) пеня за порушення строків сплати кредиту в національній валюті з 02.04.2023 по 13.04.2014 11.030.938,40грн.; (ііііііі) пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом в національній валюті з 01.04.2013 по 13.04.2014 1.693.479,23грн.

«Права Вимоги» - означає всі права вимоги клієнта до позичальника за кредитним договором або у зв`язку з цим (як існуючі на дату відступлення прав вимоги, так і ті, що виникнуть за кредитним договором або у зв`язку з ним у майбутньому), включаючи право вимоги Боргу, а також всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні клієнту за кредитним договором.

«Сума фінансування» - означає грошові кошти у валюті України у сумі, що становить еквівалент 11.462.920,00 доларів США без ПДВ і визначається за ринковим курсом гривні до долару США, який визначається та повідомляється фактору клієнтом за правилами, визначеними у п.3.2. договору, які фактор зобов`язується передати в розпорядження клієнта за плату шляхом зарахування їх на рахунок клієнта №290995329, МФО 300335, в АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Згідно з пунктом 2.2. договору відступлення прав вимоги, належних клієнту за кредитним договором, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги. З дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути кредитором щодо боргу та стороною кредитного договору, а фактор набуває прав вимоги та стає виключним та єдиним кредитором за кредитним договором та набуває усіх прав за ним.

Фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі фактором у клієнта прав вимоги за кредитним договором (пункт 2.3. договору).

Відповідно до пункту 3.1. договору факторингу фактор зобов`язаний не пізніше 30 січня 2017 року передати (сплатити) клієнту суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі, що становить еквівалент 11.462.920,00 доларів США без ПДВ і визначається за ринковим курсом гривні до долару США, який визначається та повідомляється фактору клієнтом за правилами, визначеними у п.3.2. договору. Сума фінансування сплачується шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у валюті України без ПДВ, на банківський рахунок клієнта № НОМЕР_1 , МФО 300335, в АТ «Райффайзен Банк Аваль». Обов`язки фактора по оплаті зазначеної суми вважаються виконаними в момент зарахування грошових коштів на рахунок клієнта, що підтверджується випискою з банківського рахунку клієнта та відповідним платіжним дорученням.

Пунктом 3.3. договору факторингу визначено, що сума фінансування, що сплачується фактором клієнту під відступлення прав вимоги, складається з наступних сум:

-сума в національній валюті України, що дорівнює еквіваленту 1.385,00 доларів США за курсом гривні до долару США, визначеним відповідно до п.3.2. договору, - під відступлення права грошової вимоги заборгованості за процентами за користування кредитом у національній валюті та пені за порушення строків сплати заборгованості по кредиту і процентам в національній валюті за кредитним договором;

-сума в національній валюті України, що дорівнює еквіваленту 11.461.535,00 доларів США за курсом гривні до долару США, визначеним відповідно до п.3.2. договору, - під відступлення права грошової вимоги заборгованості по кредиту та процентам в доларах США та пені за порушення строків сплати заборгованості по кредиту і процентам в доларах США за кредитним договором.

Згідно з пунктом 6.1. договору факторингу, якщо фактор не сплатить клієнту в повному обсязі суму фінансування в строки і в порядку, вказані у пунктах 3.1. і 3.2. договору, цей договір вважається припиненим (розірваним) з 31 січня 2017 року за взаємною згодою сторін, а сторони вважатимуться з цієї дати такими, що більше не пов`язані будь-якими правами та обов`язками, що витікають з цього договору. Для уникнення сумнівів сторони погоджуються, що договір вважається припиненим без необхідності укладання будь-яких додаткових документів (угод, додаткових угод, погоджень тощо) між сторонами.

Цей договір вступає в силу у дату його підписання уповноваженими представниками і скріплення печатками сторін та залишається чинним до дати повного виконання сторонами усіх зобов`язань за цим договором (пункт 10.1. договору факторингу).

Договір факторингу від 30.12.2016, на підставі якого виникли грошові зобов`язання боржника, є дійсним, у встановленому законом порядку не визнаний недійсним, доказів наявності будь-яких спорів щодо оскарження зазначеного договору сторонам не надано. А отже зобов`язання, які виникли у боржника на його підставі повинні бути виконанні. Договір факторингу наданий суду та міститься в матеріалах справи.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру судових рішень ухвалою Господарського суду Донецької області від 23.02.2017 у справі №905/1152/16 за заявою ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс» про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником, здійснено заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» у виконавчому провадженні №52368312, відкритому на підставі наказу Господарського суду Донецької області від 31.05.2016 у справі №905/1152/16 на Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Кредитний Альянс».

Ухвала Господарського суду Донецької області від 23.02.2017 у справі №905/1152/16 набрала законної сили, в апеляційному та касаційному порядку не оскаржувалася.

В ухвалі Господарського суду Донецької області від 23.02.2017 у справі №905/1152/16 зазначено про те, що:

- згідно платіжного доручення №2 від 30.01.2017 фактор перерахував клієнту суму фінансування 310874390,40грн., що становить еквівалент 11462920,00 доларів США за ринковим курсом гривні по долару США, який був визначений клієнтом згідно листа №140/8/242 від 30.01.2017;

- позивач підтверджує відступлення права вимоги за кредитним договором №010/06/00188 від 27.03.2009 ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс»;

- в матеріалах справи наявне повідомлення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про відступлення прав вимоги від 31.01.2017 №140/8/255 всіх прав вимоги стягувача до Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» за кредитним договором №010/06/00188 від 27.03.2009 із додатковими угодами до нього, на підставі договору факторингу від 30.12.2016. Боржник підтвердив факт отримання повідомлення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про відступлення прав вимоги від 31.01.2017 №140/8/255.

Таким чином, встановлені судом в ухвалі від 23.02.2017 у справі №905/1152/16 фактичні обставини укладання 30.12.2016 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Кредитний Альянс» (фактор) договору факторингу, перерахування на виконання умов пункту 3.1. договору факторингу новим кредитором первісному кредитору грошових коштів в сумі 310.874.390,40грн. за платіжним дорученням №2 від 30.01.2017, повідомлення Корпорацію «Індустріальна Спілка Донбасу» про відступлення прав вимоги за кредитним договором №010/06/00188 від 27.03.2009 із додатковими угодами до нього, на підставі договору факторингу від 30.12.2016, а відтак і відступлення права вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за вищевказаним кредитним договором до боржника на користь ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс», відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України є преюдиціальними для цієї справи та не потребують повторного доведення.

До матеріалів заяви з вимогами до боржника у справі про банкрутство додано підписаний 30.01.2017 між первісним кредитором та новим кредитором акт прийому-передачі документів до договору факторингу від 30.12.2016. Вказаний акт містить відомості, що дають можливість ідентифікувати передані предмети (документи) з тими, які дійсно є доказами права вимоги.

Матеріали справи не містять, а боржником не надано доказів належного виконання взятих на себе зобов`язань ні новому, ні первісному кредиторам.

В подальшому, виконавче провадження було зупинене на підставі пункту 4 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з тим, що відносно боржника - Корпорації "Індустріальна Спілка Донбасу" було відкрито провадження у справі про банкрутство.

Стягувач звернувся до виконавчої служби із заявою про повернення йому виконавчого документу, а саме наказу Господарського суду Донецької області від 31.05.2016 у справі №905/1152/16 на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Заступник директора Департаменту - начальник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим І.С. листом №2776//20.1 від 10.01.2023 відмовив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Кредитний Альянс».

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.02.2023 у справі №905/2199/20(905/1152/16) (залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.10.2023) скаргу ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс» було задоволено: - визнано неправомірним рішення заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С., оформленого листом №2776//20.1 від 10.01.2023, про відмову у поверненні ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс» наказу №905/1152/16, виданого 31.05.2016 Господарським судом Донецької області; - зобов`язано заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. повернути ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс» наказ №905/1152/16, виданий 31.05.2016 Господарським судом Донецької області.

Враховуючи, що права вимоги заборгованості Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» по кредитному договору №010/06/00188 від 27.03.2009, стягнутої рішенням Господарського суду від 16.05.2016 у справі №905/1152/16 та виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від №764 від 05.05.2016, передано новому кредитору ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс», заявлені ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс» кредиторські вимоги в частині простроченої заборгованість за кредитом 67.416.640,55 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом у доларах США в сумі 25.551.890,93 доларів США за період з 29.03.2013 по 09.02.2016, заборгованість по процентам за користування кредитом у доларах США в сумі 1.484.702,03 доларів США, за період з 28.01.2016 по 25.02.2016 та 26.02.2016 по 29.03.2016, заборгованість по процентам за користування кредитом у національній валюті за період з 02.06.2014 по 03.06.2014 в сумі 302.632,06грн., є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів в сумах:

1.872.261.233,03грн. - прострочена заборгованість за кредитом (67.416.640,55 доларів США за офіційним курсом НБУ гривні до долара США станом на 28.04.2021),

750.846.741,39грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом у доларах США (25.551.890,93 доларів США + 1.484.702,03 доларів США за офіційним курсом НБУ гривні до долара США станом на 28.04.2021)

302.632,06грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом у національній валюті за період з 02.06.2014 по 03.06.2014.

Щодо решти вимог в частині нарахованих процентів за користування кредитом в іноземній валюті 7.329.551,05 доларів США (34.366.144,01 доларів США - 25.551.890,93 доларів США - 1.484.702,03 доларів США, що визначені рішенням суду та виконавчим написом нотаріуса) станом на 30.01.2017, суд першої інстанції зазначав наступне:

Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В частини 1 статті 1049 ЦК України визначено позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом положень статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом першої інстанції та зазначено вище проценти за користування кредитом в іноземній валюті за період з 29.03.2013 по 09.02.2016, стягнуті рішенням суду в сумі 25.551.890,93 доларів США та виконавчим написом нотаріуса в сумі 1.484.702,03 доларів США, за період з 28.01.2016 по 25.02.2016 та 26.02.2016 по 29.03.2016.

Судом першої інстанції також було враховано , що на час укладення кредитного договору та ухвалення рішення (16.05.2016) у справі №905/1152/16 була відсутня судова практика щодо неправомірності нарахування процентів за кредитом.

Зі змісту заяви про грошові вимоги вбачається, що проценти за користування кредитом в іноземній валюті в загальному розмірі 34.366.144,01 доларів США нараховані кредитором станом 30.01.2017.

Надаючи оцінку розміру кредиторських вимог в цій частині суд врахував висновки щодо нарахування процентів за кредитом, викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 та від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16.

Як встановлено у рішенні господарського суду Донецької області у справі №905/1152/16, кінцевий термін погашення кредиту позичальником неодноразово змінювався додатковими угодами, в остаточній редакції встановлений 01.04.2013 (пункт 1.2. договору в редакції додаткової угоди №010/06/00188/42 від 01.03.2013).

За умовами пункту 2.4. кредитного договору нарахування процентів за кредитом здійснюється згідно внутрішніх положень Банку, але не рідше одного разу на місяць, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом протягом всього строку користування кредитом. День видачі та день погашення кредиту враховуються як один день (при розрахунку процентів день видачі кредиту, день погашення кредиту не враховуються).

Отже, пунктом 2.4. договору не передбачено іншу домовленість, яка, на відміну від загального правила щомісячної виплати процентів лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, встановленого абзацом 2 частини 1 статті 1048 ЦК України, допускає нарахування банком процентів за користування кредитом по день повного погашення заборгованості.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про відмову у задоволенні кредиторських вимог в сумі 7.329.551,05 доларів США, оскільки із встановлених обставин вбачається, що строк кредитування Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» є таким, що закінчився 01.04.2013, як і його право користування позиченими коштами, відповідно право кредитора на здійснення нарахування відсотків за користування кредитом припинилося 01.04.2013.

Щодо кредиторських вимог в частині нарахованих ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс» 3% річних суд виходив з наступного:

Зі змісту заяви з вимогами до боржника вбачається, що кредитором ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс» нараховані:

- 3% річних в сумі 16.174.452,64 доларів США за період з 02.04.2013 по 30.03.2021 за порушення строків сплати тіла кредиту. Вказані нарахування проведені на суму заборгованості 67.416.640,55 доларів США;

- 3% річних в сумі 745.784,70 доларів США за період з 10.02.2016 по 30.01.2017 за порушення строків сплати процентів за користування кредитом в доларах США. Вказані нарахування проведені на суму заборгованості зі сплати процентів 25.551.890,93 доларів США;

- 3% річних в сумі 4.293.414,16 доларів США за період з 30.01.2017 по 30.03.2021 за порушення строків сплати процентів за користування кредитом у доларах США. Вказані нарахування проведені на суму заборгованості зі сплати процентів 34.366.144,01 доларів США;

- 3% річних в сумі 61.935,93грн. за період з 04.06.2014 по 30.03.2021 за порушення строків сплати процентів за користування кредитом в національній валюті. Вказані нарахування проведені на суму заборгованості зі сплати процентів 302.632,06грн.

Розпорядником майна Коновим О.C. кредиторські вимоги в частині нарахованих кредитором 3% річних визнані частково, а саме: в сумі 168.664.478,35грн. 3% річних за прострочення сплати заборгованості по кредиту та 63.950.876,73грн. 3% річних за прострочення оплати заборгованості по процентам.

В іншій частині вказаних вимог розпорядником майна відмовлено з посилання на пропуск строку позовної давності щодо нарахування 3% річних за період, який перевищує останні 3 роки до дня подання заяви з грошовими вимогами.

При цьому, згідно з повідомленням розпорядника майна Глеваського В.В. грошові вимоги визначені в заяві ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс» визнаються в розмірі 4.037.957.891,33грн. - 4 черга; судовий збір 4540,00грн. 1 черга. Жодних заперечень щодо заявлених вимог розпорядник майна Глеваського В.В. не висловив.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Враховуючи вказаний висновок суду, беручи до уваги, що рішенням Господарського суду у справі №905/1152/16 від 16.05.2016 було стягнуто заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом в доларах США за період з 29.03.2013 по 09.02.2016, нарахування кредитором 3% річних за період з 02.04.2013 по 09.02.2016 на суму несплаченого кредиту 67.416.640,55 доларів США є неправомірним, а тому кредиторські вимоги в цій частині було відхилено .

Судом першої інстанції також було визнано правомірним

нарахування 3% річних за період після 09.02.2016 на суму несплаченого кредиту 67.416.640,55 доларів США .

нарахування 3% річних за період з 10.02.2016 по 30.01.2017 за порушення строків сплати процентів за користування кредитом в доларах США на суму заборгованості 25.551.890,93 доларів США .

В той же час, нарахування 3% річних за період з 30.01.2017 по 30.03.2021 за порушення строків сплати процентів за користування кредитом у доларах США на суму заборгованості 34.366.144,01 доларів США судом першої інстанції було визнано неправомірним, оскільки суд відмовив у визнанні кредиторських вимог в частині нарахованих процентів в сумі 7.329.551,05 доларів США та прийшов до висновку, що в даному випадку нарахування 3% річних за вказаний період може здійснюватися лише на суму заборгованості 27.036.592,96 доларів США (25.551.890,93 доларів США + 1.484.702,03 доларів США).

Як зазначалося вище, 30.03.2021 Господарським судом Донецької області постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі про банкрутство Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії якого не нараховується неустойка (штраф пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій, не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, 3% річних від простроченої суми тощо (частина 3 статті 41 КУзПБ).

За таких обставин, правомірним кінцевим днем нарахування є 29.03.2021. До періоду розрахунку конкурсних вимог 30.03.2021 не включається.

З матеріалів справи убачається, що розпорядником майна Коновим О.С. заявлено про застосування строку позовної давності щодо вказаних вимог.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Згідно до приписів статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України.

Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи дату введення мораторію на задоволення вимог кредиторів у даній справі (30.03.2021) та звернення кредитора до суду із заявою з вимогами до боржника (28.04.2021) та визначені заявником періоди нарахування 3 % річних, а також заявлення розпорядником майна Коновим О. С. про застосування строку позовної давності суд першої інстанції дійшов до висновку, що кредиторські вимоги в частині:

- 3% річних в сумі 16.174.452,64 доларів США нараховані за період з 02.04.2013 по 30.03.2021 за порушення строків сплати тіла кредиту, нараховані на суму заборгованості 67.416.640,55 доларів США заявлені з пропуском строку позовної давності по нарахуванням здійсненими до 27.04.2018р.

Здійснивши перерахунок 3% річних за порушення строків сплати тіла кредиту, нараховані на суму заборгованості 67.416.640,55 доларів США за період з урахуванням строків позовної давності та дати введення мораторію на задоволення вимог кредиторів суд встановив, що розмір 3% річних який підлягає визнанню в цій частині є сума в розмірі 5.906.805,93 доларів США (еквівалент грошових вимог у гривні за курсом НБУ станом на дату заявлення кредиторських вимог 164.040.860,88грн.), що нараховані за період з 28.04.2018 до 29.03.21 включно.

- 3% річних в сумі 745.784,70 доларів США за період з 10.02.2016 по 30.01.2017 за порушення строків сплати процентів за користування кредитом в доларах США. нараховані на суму заборгованості зі сплати процентів 25.551.890,93 доларів США заявлені з пропуском строку позовної давності у зв`язку з чим суд відмовляє у їх визнанні.

- 3% річних в сумі 4.293.414,16 доларів США за період з 30.01.2017 по 30.03.2021 за порушення строків сплати процентів за користування кредитом у доларах США, нараховані на суму заборгованості зі сплати процентів 34.366.144,01 доларів США заявлені з пропуском строку позовної давності по нарахуванням здійсненими до 27.04.2018р.

Здійснивши перерахунок 3% річних за порушення строків сплати процентів за користування кредитом у доларах США, нараховані на суму заборгованості 34.366.144,01 доларів США становить за період з урахуванням строків позовної давності та дати введення мораторію на задоволення вимог кредиторів суд встановив, що розмір 3% річних який підлягає визнанню в цій частині є сума в розмірі 3.011.039,14 доларів США (еквівалент грошових вимог у гривні за курсом НБУ станом на дату заявлення кредиторських вимог 83.621.073,48грн.), що нараховані за період з 28.04.2018 до 29.03.21 включно.

- 3% річних в сумі 61.935,93грн. за період з 04.06.2014 по 30.03.2021 за порушення строків сплати процентів за користування кредитом в національній валюті, нараховані на суму заборгованості зі сплати процентів 302.632,06грн. заявлені з пропуском строку позовної давності по нарахуванням здійсненими до 27.04.2018р.

Здійснивши перерахунок 3% річних за порушення строків сплати процентів за користування кредитом в національній валюті, нараховані на суму заборгованості 302.632,06грн. за період з урахуванням строків позовної давності та дати введення мораторію на задоволення вимог кредиторів суд встановив, що розмір 3% річних який підлягає визнанню в цій частині є сума в розмірі 26515,54грн., що нараховані за період з 28.04.2018 до 29.03.21 включно.

Таким чином, визнанню підлягають вимоги:

3% річних в сумі 164.040.860,88грн., що нараховані за період з 28.04.2018 до 29.03.21 включно;

3% річних в сумі 83.621.073,48грн., що нараховані за період з 28.04.2018 до 29.03.21 включно;

3% річних в сумі 26515,54грн., що нараховані за період з 28.04.2018 до 29.03.21 включно.

Щодо вимог в частини визнання судового збору в сумі 118704,87грн., то судом першої інстанції вимоги було визнано з огляду на наявність ухвали Господарського суду Донецької області від 23.02.2017 у справі №905/1152/16 за заявою ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс» про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником, здійснено заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» у виконавчому провадженні №52368312, відкритому на підставі наказу Господарського суду Донецької області від 31.05.2016 у справі №905/1152/16 за вимогами в тому числі про стягнення судового збору на Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Кредитний Альянс».

Встановлений ухвалою суду у справі №905/1152/16 факт заміни стягувача у виконавчому провадженні №52368312, відкритому на підставі наказу Господарського суду Донецької області від 31.05.2016 у справі №905/1152/16 за вимогами в тому числі про стягнення судового збору на Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Кредитний Альянс» відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України є преюдиціальним для цієї справи та не потребує повторного доведення.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено у визнанні частини кредиторських вимог з посиланням на сплив трирічного строку позовної давності, оскільки діючим арбітражним керуючим Глеваським В.В. зазначені вимоги було визнано у повному обсязі.

Проте, судова колегія не може погодитися з таким твердженням апелянта з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, розпорядником майна Коновим О.C. кредиторські вимоги в частині нарахованих кредитором 3% річних визнані частково, а саме: в сумі 168.664.478,35грн. 3% річних за прострочення сплати заборгованості по кредиту та 63.950.876,73грн. 3% річних за прострочення оплати заборгованості по процентам. В іншій частині вказаних вимог розпорядником майна відмовлено з посилання на пропуск строку позовної давності щодо нарахування 3% річних за період, який перевищує останні 3 роки до дня подання заяви з грошовими вимогами.

В матеріалах справи також наявне повідомлення розпорядника майна Глеваського В.В., згідно якого грошові вимоги визначені в заяві ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс» визнаються в розмірі 4.037.957.891,33грн. - 4 черга; судовий збір 4540,00грн. 1 черга. Жодних заперечень щодо заявлених вимог розпорядник майна Глеваського В.В. не висловив.

Таким чином, в матеріалах справи наявні два повідомлення про результати розгляду кредиторських вимог ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс» арбітражного керуючого Конового О.С. який здійснював повноваження розпорядника майна до 15.09.2022 та арбітражного керуючого Глеваського В.В. який наразі призначений розпорядником майна боржника.

Стаття 12 Кодексу України з процедур банкрутство визначено, що під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).

Відповідно до приписів статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

В матеріалах справи відсутня відмова від повідомлення про результати розгляду кредиторських вимог ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс» розпорядника майна Конового О.С. від 11.05.2021

За таких обставин судова колегія також приходить до висновку, що під час розгляду даної кредиторської вимоги необхідно враховувати позицію викладену розпорядником майна Коновим О.С. з метою додержання основних принципів господарського судочинства.

Крім того, судова колегія бере до уваги, що під час розгляду кредиторських вимог інших кредиторів, арбітражний керуючий Глеваський В.В. наполягав на їх відмові з посиланням на пропуск строку позовної давності.

Судова колегія також бере до уваги, що підстави відсторонення Конового О.С. від виконання повноважень розпорядника майна у даній справі не стосуються розглядуваної кредиторської вимоги, а сам факт його усунення від виконання повноважень розпорядника майна не робить недійсним його заяву щодо застосування строку позовної давності

Як правильно зазначив суд першої інстанції, діюче законодавство не забороняє заявляти про застосування позовної давності під час провадження у справах про банкрутство, яке регулюється Кодексом України з процедур банкрутства, Господарського процесуального кодексу України, Цивільним кодексом України та іншими законодавчими актами України. Таким чином, розпорядник майна реалізуючи свої права та обов`язки на даній стадії процедури банкрутства, заперечуючи проти визнання вимог кредиторів, вправі заявляти про застосування позовної давності відповідно до статті 267 Цивільного кодексу України.

З огляду на наведене, судова колегія відхиляє твердження апелянта про неправомірне застосування судом строку позовної давності при розгляді його кредиторських вимог.

Про те, судова колегія погоджується з твердженням апелянта про те, що судом першої інстанції безпідставно не було враховано, що пунктом 14.7 кредитного договору було встановлено, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього договору застосовується строк позовної давності тривалістю у п`ять років.

Судовою колегією, було здійснено перерахунок кредиторських вимог з врахуванням п`ятирічного строку позовної давності.

Так, враховуючи дат введення мораторію на задоволення вимог кредиторів у даній справі ( 30.03.2021 ) та звернення кредитора до суду із заявою з вимогами до боржника (28.04.2021) та визначені заявником періоди нарахування 3 % річних, а також заявлення розпорядником майна Коновим О.С. про застосування строку позовної давності. Судова колегія прийшла до висновку, що визнанню підлягають вимоги:

3% річних у сумі 276 272 263,44 грн, що нараховані за період з 28.04.2016 до 29.03.2021 включно

3% річних в сумі 119 156 107, 44 грн, що нараховані за період з 30.01.2017 по 29.03.2021 включно

3% річних в сумі 44656,61 грн, що нараховані за період з 28.04.2016 до 29.03.2021.

Щодо вимог , які виникли за договором акредитиву.

2) 19.01.2009 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (організаційно-правова форма якого була змінена на публічне акціонерне товариство) та Відкритим акціонерним товариством «Алчевський металургійний комбінат» (організаційно-правова форма якого була змінена на публічне акціонерне товариство) був укладений договір про надання акредитиву №019/01-12/453 із змінами та доповненнями (далі за текстом договір).

За умовами пункту 1.1. договору сторони договору визначили, що Банк на умовах цього договору відкриває по розпорядженню підприємства підтверджений першокласним світовим банком (надалі «Підтверджуючий банк») документарний резервний акредитив, у розмірі 1.414.950.000,00 японських єн для виконання зобов`язань підприємства по контракту №SС-АМК-070802 від 02.08.2007, підписаному між Підприємством, що виступає по ньому покупцем, та SumitomoCorporatio, 1-8-11, Harumi, Chuo-ku, Tokyo, Japan (надалі «Бенефіціарій») терміном дії до 30 листопада 2009 включно (надалі Акредитив).

При цьому акредитив відкривається банком на підставі письмової заяви підприємства на його відкриття.

Сторонами неодноразово вносились зміни до договору №019/01-12/453 від 19.01.2009, зокрема, у відповідності до додаткової угоди №39 від 01.03.2013 сторони погоди наступні редакції пунктів укладеного правочину, а саме:

підпункт а) пункту 2.7. «сторони договору визначають, що підприємство зобов`язане сплатити банку комісію за обслуговування та супроводження заборгованості у розмірі 13,0% річних від сум, сплачених банком за акредитивом згідно п.3.3. «в» цього договору»;

підпункт б) пункту 2.7. «комісія нараховується в дату підписання цієї угоди та розраховується за період з 02.03.2013 до дати повного погашення заборгованості підприємства перед банком, та сплачується підприємством щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця за повний календарний день, шляхом перерахування еквівалента в гривні за офіційним курсом Національного Банку України, встановленим на дату нарахування комісії»;

підпункт б) пункту 3.4. «у строк до 01 квітня 2013 року включно повністю відшкодувати банку сплачені по акредитиву суми (заборгованість підприємства, згідно п.3.3. «в» цього договору), шляхом перерахування грошових коштів на рахунок».

В забезпечення виконанням Відкритим акціонерним товариством «Алчевський металургійний комбінат» умов договору про надання акредитиву №019/01-12/453 від 19.01.2009 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Корпорацією «Індустріальна Спілка Донбасу» укладено договір поруки.

Згідно з пунктом 1.2. договору поруки поручитель приймає на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язанням боржника ВАТ «Алчевський металургійний комбінат», які виникають з умов договору про надання акредитиву №019/01-12/453 від 19.01.2009 а саме: сума акредитиву 1 414 950 000,00 японських єн, строк дії акредитиву по 30.11.2009, сплатити комісійну винагороду в розмірі 4 відсотки річних від суми фактичної відповідальності кредитора, неустойку (пеню, штраф), в розмірі, строки та у випадках, передбачених договором акредитиву, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі.

Зобов`язання сторін за вказаними договорами були предметом дослідження у судовій справі №905/1151/16.

30.12.2016 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Кредитний Альянс» укладений договір факторингу, за умовами пункту 2.1. якого в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до пункту 1.1. договору факторингу:

«борг» - означає суми грошових коштів, передбачені до сплати клієнту платником за договором акредитиву, з відшкодуванням сум, сплачених клієнтом за акредитивом за рахунок власних коштів клієнта, сплати нарахованої та несплаченої комісії за обслуговування та супроводження основної заборгованості. Станом на дату укладання цього договору сума боргу становить: 13 230 560,06грн. комісія за обслуговування та супроводження заборгованості за договором акредитиву, 1 256 457 912,19 японських єн заборгованість платника щодо відшкодування сум, сплачених клієнтом за договором акредитиву за рахунок власних коштів.

«права вимоги» - означає всі права вимоги клієнта до платника за договором акредитиву або у зв`язку з ним (як існуючі на дату відступлення прав вимоги, так і ті, що виникнуть за договором акредитиву або у зв`язку з ним у майбутньому), включаючи право вимоги боргу, а також всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні клієнту за договором акредитиву.

В матеріалах справи наявне повідомлення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про відступлення прав вимоги від 31.01.2017 №140/8/254 за яким права вимоги стягувача до ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» та Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» за договором про надання акредитиву №019/01-12/453 від 19.01.2009 із додатковими угодами до нього відступлені на підставі договору факторингу від 30.12.2016.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 22.02.2017 у справі №905/1151/16 замінено позивача у справі Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Кредитний Альянс» у зв`язку із набуттям Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Кредитний Альянс» прав вимоги за договором про надання акредитиву № 019/01-12/453 від 19.01.2009 (з урахуванням додаткових угод) на підставі укладеного з Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» договору факторингу № Б/Н від 30.12.2016.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 28.09.2017 у справі №905/1151/16 стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Кредитний Альянс» заборгованість за тілом акредитиву за договором №019/01-12/453 від 19.01.2009 1.256.457.912,19 японських єн, та судовий збір в сумі 206700,00грн.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Донецької області 23.10.2017 видано відповідний наказ.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 28.09.2017 у справі №905/1151/16 досліджені підстава виникнення грошових зобов`язань, факти видачі коштів за договором №019/01-12/453 від 19.01.2009 та строк дії акредитиву 30.11.2009, порушення ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» умов договору, факт укладання договору поруки №019/01-12/453/1 від 19.01.2009 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та Корпорацією «Індустріальна Спілка Донбасу», розмір заборгованості відповідачів за основною вимогою (тілом акредитиву) за договором №019/01-12/453 від 19.01.2009 1 256 457 912,19 японських єн.

Таким чином, встановлені судом у справі №905/1151/16 факти невиконання Корпорацією «Індустріальна Спілка Донбасу» зобов`язань за договором поруки №019/01-12/453/1 від 19.01.2009 та наявності стягнутої заборгованості перед кредитодавцем відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України є преюдиціальними для цієї справи та не потребують повторного доведення.

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень зазначене рішення суду від 28.09.20167 у справі №905/1151/16 в апеляційному та касаційному порядку не переглядалось, відтак на момент розгляду заяви з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство №905/2199/20 є таким, що набрало законної сили з огляду на приписи статті 241 ГПК України.

Отже, сума боргу стягнута за рішенням суду, яке набуло чинності, є безспірною.

Доказів погашення заборгованості по акредитиву матеріали справи не містять. Рішення суду не було виконано, заборгованість за договором не була погашена ані боржником за договором акредитиву, ані поручителем за договором поруки.

Отже заявлені ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс» кредиторські вимоги в частині простроченої заборгованість за акредитивом в сумі 1 256 457 912,19 японських єн, що становить 320.572.671,71грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів.

Щодо вимог в частині нарахованих ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс» 3% річних суд виходив з наступного:

Зі змісту заяви з вимогами до боржника вбачається, що кредитором ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс» нараховані:

- 3% річних в сумі 136.942.883,74 японських єн за період з 02.04.2013 по 22.06.2016 за порушення строків сплати акредитиву. Вказані нарахування проведені на суму заборгованості 1.414.950.000,00 японських єн;

- 3% річних в сумі 179.739.789,01 японських єн за період з 23.06.2016 по 30.03.2021 за порушення строків сплати акредитиву. Вказані нарахування проведені на суму заборгованості 1.256.457.912,19 японських єн.

Розпорядником майна Коновим С.О. кредиторські вимоги в частині нарахованих кредитором 3% річних визнані частково, а саме: в сумі в сумі 29.032.951,63 грн. за прострочення оплати заборгованості по тілу акредитиву.

В іншій частині вказаних вимог розпорядником майна відмовлено з посилання на пропуск строку позовної давності щодо нарахування 3% річних за період, який перевищує останні 3 роки до дня подання заяви з грошовими вимогами.

Судом першої інстанції було перевірено правомірність застосування до боржника положень частини другої статті 625 ЦК України з нарахуванням 3% річних як міри відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором поруки кредитором у справі про банкрутство, та досліджено умови договору поруки на предмет закріплених в них меж відповідальності поручителя перед кредитором, зокрема, передбачених договором відповідних нарахувань за прострочення виконання грошового зобов`язання, і як наслідок, правомірності такого нарахування за прострочення виконання грошового зобов`язання, що впливає на правильність визначення обсягу відповідальності поручителя понад розмір, встановлений договорами поруки.

Як встановлено судом та зазначено вище, пунктом 1.2. договору поруки сторони встановлюють, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язанням боржника ВАТ «Алчевський металургійний комбінат», які виникають з умов договору про надання акредитиву а саме: сума акредитиву 1.414.950.000,00 японських єн, строк дії акредитиву 30.11.2009, сплатити комісійну винагороду в розмірі 4 відсотки річних від суми фактичної відповідальності кредитора, неустойку (пеню, штраф), в розмірі, строки та у випадках, передбачених договором акредитиву, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі.

Згідно до п.4.4. договору про надання акредитиву №019/01-12/453 від 19.01.2009 сторони договору визначають, що кожна зі сторін договору відповідає за невиконання своїх зобов`язань по даному договору згідно чинного законодавства України.

Отже, здійснивши аналіз умов договору про надання акредитиву №019/01-12/453 від 19.01.2009 та умов договору поруки №019/01-12/453/1 від 19.01.2009, суд приходив до висновку про наявність у Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» зобов`язання щодо сплати кредитору 3% річних за порушення строків сплати акредитиву, як міри відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором поруки.

Здійснивши перерахунок 3% річних за порушення строків сплати акредитиву за період з 02.04.2013 по 22.06.2016 нарахованих на суму заборгованості 1.414.950.000,00 японських єн з урахуванням заяви розпорядника майна Конового О.С. про застосування строків позовної давності суд прийшов до висновку, що вказані вимоги заявлені з пропуском строку позовної давності у зв`язку з чим суд відмовляє у їх визнанні в розмірі 32.575.973,18грн.

Здійснивши перерахунок 3% річних за порушення строків сплати акредитиву в сумі 179.739.789,01 японських єн за період з 23.06.2016 по 30.03.2021 нараховані на суму заборгованості 1.256.457.912,19 японських єн з урахуванням заяви розпорядника майна Конового О.С. про застосування строків позовної давності та дати введення мораторію на задоволення вимог кредиторів у даній справі суд встановив, що розмір 3% річних який підлягає визнанню в цій частині є сума в розмірі 110.086.367,21 японських єн (еквівалент грошових вимог у гривні за курсом НБУ станом на дату заявлення кредиторських вимог 28.237.153,19грн.), що нарахована за період з 28.04.2018 до 29.03.21 включно.

Щодо вимог зі сплати комісії за договором акредитиву, суд виходить з наступного:

Зі змісту заяви з вимогами до боржника вбачається, що кредитором ТОВ «Інвестиційно-Кредитний Альянс» на підставі пункту 2.7. договору в редакції додаткової угоди №39 від 01.03.2013 нарахована заборгованість за комісією в сумі 778.872.419,06 японських єн за період з 23.06.2016 по 30.03.2021 на суму боргу 1.256.457.912,19 японських єн.

Розпорядник майна Коновий С.О. проти вказаних вимог заперечує з підстав того, що після закінчення строку дії договору акредитиву (01.04.2013) комісія не нараховується, крім того кредитором порушено строк позовної давності для стягнення з поручителя нарахованої комісії.

За змістом додаткової угоди №39 від 01.03.2013 п.2.7 розділ 2 договору «Умови надання акредитиву» викладений в наступній редакції: «а) Сторони договору визначають, що підприємство зобов`язане сплатити банку комісію за обслуговування та супроводження заборгованості у розмірі 13,0% річних від сум, сплачених банком за акредитивом згідно п.3.3 «в» цього договору; б) Комісія нараховується в дату підписання цієї угоди та розраховується за період з 02.03.2013р. до дати повного погашення заборгованості підприємства перед банком, та сплачується підприємством щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця за повний календарний місяць шляхом перерахування еквівалента в гривні за офіційним курсом НБУ, встановленим на дату нарахування комісії на відповідний рахунок.

Як зазначено в рішенні Господарського суду Донецької області від 28.09.2017 у справі №905/1151/16 22.06.2016 заборгованість зі сплати комісії за обслуговування та супроводження заборгованості в розмірі 36.898.502,09грн., яка була нарахована до 08.02.2016, та частково заборгованість за тілом акредитиву в розмірі 158.492.087,81 японських єн повністю погашена 22.06.2016.

Отже кредитором вірно визначений початок періоду нарахування заборгованості за комісією за обслуговування та супроводження заборгованості з 23.06.2016 та сума боргу 1.256.457.912,19 японських єн, на яку здійснені відповідні нарахування. При цьому, враховуючи дату відкриття провадження у справі про банкрутство Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» (30.03.2021) у даному випадку, правомірним кінцевим днем розрахунку конкурсної заборгованості є 29.03.2021.

Провівши перерахунок заявлених конкурсних кредиторських вимог із заборгованості за комісією за обслуговування та супроводження заборгованості за період з 23.06.2016 по 29.03.2021 на суму боргу 1.256.457.912,19 японських єн з урахуванням положень пункту 2.7. договору в редакції додаткової угоди №39 від 01.03.2013, судом встановлено розмір цих вимог складає 778.424.913,49 японських єн, що у національній валюті України становить 1.997.885.642,13грн., що є більше ніж заявлено кредитором.

Розпорядником майна Коновим С.О. кредиторські вимоги в частині нарахованих заборгованості з комісії не визнає оскільки на думку розпорядника майна кредитор не мав права нараховувати комісію після закінчення строку дії договору та крім того посилається на пропуск строку позовної давності щодо нарахування комісії за період, який перевищує останні 3 роки до дня подання заяви з грошовими вимогами.

Здійснивши перерахунок заборгованості зі сплати комісії за обслуговування та супроводження заборгованості в сумі 1.256.457.912,19 японських єн з урахуванням заяви розпорядника майна Конового О.С. про застосування строків позовної давності та дати введення мораторію на задоволення вимог кредиторів у даній справі за період 28.04.2018 до 29.03.21 включно суд встановив, що розмір заборгованості зі сплати комісії який підлягає визнанню в цій частині є сума в розмірі 477.040.924,57 японських єн (еквівалент грошових вимог у гривні за курсом НБУ станом на дату заявлення кредиторських вимог 122.360.997,15грн.

В іншій частині кредиторські вимоги щодо заборгованості зі сплати комісії за обслуговування та супроводження заборгованості визнанню не підлягають.

Також судом першої інстанції було визнано повністю грошові вимоги в частини судового збору в сумі 206700,00грн.

Що стосується посилання апелянта, що строк позовної давності також не сплив за вимогами, які виникли за договором акредитиву, оскільки первинне переривання позовної давності відбулося 14.03.2016 р. в день подання банком позову до суду, повторне переривання позовної давності відбулося 31.08.2017 у зв`язку з визнанням боржником позовних вимог у справі № 905/1151/16, а в подальшому строк позовної давності продовжувався починаючи з 02.04.2020 і до моменту звернення із заявою про визнання грошових вимог на підставі п.12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, ( запровадження карантину.)

Згідно даних Державного реєстру судових рішень, в провадженні господарського суду Донецької області перебувала справа № 905/1151/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна-кредитний альянс» до Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» та Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» про солідарне стягнення заборгованості розмірі ,19 японських єн та 182749224,20 грн з яких заборгованість за тілом акредитиву .19 японських єн, пеня за порушення строків сплати акредитиву 164372785,49 грн, пеня за порушення строків сплати комісії 18376438,71 грн. Рішенням господарського суду Донецької області від 28.09.2017 р. позовні вимоги було задоволено частково та стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за тілом акредитиву за договором № 019/01-12/453 від 19.01.2009 р. ,19 японських єн, а також судових збір. В іншій частині позов було залишено без задоволення.

Таким чином, під час розгляду справи № 905/1151/16 позивач не просив суд стягнути з відповідачів 3 % річних на суму заборгованості за основною сумою кредиту, а тому посилання апелянта на переривання строку позовної давності за вимогами щодо стягнення 3 % річних судовою колегією відхиляються.

З огляду на наведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо застосування до цих кредиторських вимог трирічного строку позовної давності.

Відповідно до приписів статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно ст.277 ГПК України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез?ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального

права.

В даному випадку, судом першої інстанції не було враховано усі обставини справи, які мають значення, у зв?язку з чим ухвала суду підлягає зміні, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Кредитний Альянс" (вх.№342Д/2) , на ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.11.2024 та на ухвалу Господарського суду Донецької області від 05.02.2025 у справі №905/2199/20 задовольнити частково.

2.Ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.11.2024 у справі №905/2199/20 змінити, виклавши абзаци 1 та 2 її резолютивної частини в наступній редакції:

«Визнати вимоги кредитора:

Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-Кредитний Альянс в сумі ,45грн. (вимоги четвертої черги).».

В решті ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.11.2024 у справі №905/2199/20 залишити без змін.

3.Ухвалу Господарського суду Донецької області від 05.02.2025 за результатами попереднього засідання у справі №905/2199/20 змінити, виклавши п.32 та абзац 51 її резолютивної частини в наступній редакції:

Визначити розмір та перелік визнаних судом вимог кредиторів Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу», що підлягають внесенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів:

«32.Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-Кредитний Альянс» в сумі 3.647.868.976,45грн. - вимоги четвертої черги; » п.32

Відхилені судом вимоги таких кредиторів:

«- Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-Кредитний Альянс в сумі 390.106.914,88грн;». абз.51

В решті ухвалу Господарського суду Донецької області від 05.02.2025 за результатами попереднього засідання у справі №905/2199/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 -289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 03.11.2025.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов