ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"07" листопада 2025 р. Cправа № 902/1518/25

Суддя Господарського суду Вінницької області Матвійчук В.В., розглянувши без повідомлення учасників справи, заяву громадянки ОСОБА_1 № б/н та дати про забезпечення позову

до подання позовної заяви громадянки ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: громадянки ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі, актів приймання-передачі часток у статутних капіталах та витребування часток статутних капіталів товариств

В С Т А Н О В И В :

05.11.2025 на розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла заява громадянки ОСОБА_1 № б/н та дати (вх. номер канц. суду 01-40/12/25 від 05.11.2025) про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій заявниця просить забезпечити позов шляхом:

- накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Сен-Ві" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніна-В";

- заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань проводити реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Сен-Ві" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніна-В".

Обґрунтовуючи підстави для застосування заходів забезпечення позову, заявниця зазначає, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 (шлюб зареєстровано 22.01.1983, актовий запис № 142) останнім було створено та зареєстровано Приватне підприємство "Ніна-В" (код 13302091), реорганізоване у 2019 році у Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніна-В", а також Товариство з обмеженою відповідальністю "Сен-Ві", засновником і одноосібним учасником якого він був упродовж 2007 2024 років.

23.05.2024 ОСОБА_3 відчужив належні йому частки у статутних капіталах зазначених Товариств у розмірі 100% кожна на користь своєї сестри ОСОБА_2 , внаслідок чого державним реєстратором було внесено зміни до Єдиного державного реєстру щодо складу учасників обох Товариств.

Заявниця наголошує, що зазначені правочини були вчинені без її згоди як дружини, тоді як корпоративні права, набуті під час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України.

На думку заявниці, зазначені договори укладено всупереч принципу добросовісності учасників цивільних відносин, оскільки набувач часток - ОСОБА_2 як близький родич ОСОБА_3 , знала про його сімейний стан та відсутність згоди дружини на розпорядження спільним майном. Така обставина, за твердженням заявниці, є підставою для визнання спірних правочинів недійсними.

Крім того, заявниця звертає увагу, що на час відчуження корпоративних прав ОСОБА_3 хворів на онкологічне захворювання, а ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 66 років помер. За таких обставин, на думку заявниці, стан здоров`я її чоловіка міг вплинути на здатність повною мірою усвідомлювати значення своїх дій, що, у свою чергу, викликає сумнів у добросовісності набувача - ОСОБА_2 та правомірності укладених нею правочинів.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що внаслідок укладення зазначених правочинів були порушені її права як дружини та співвласниці спільного сумісного майна подружжя.

Заявниця також зазначає, що має намір оскаржити правочини, якими її чоловік відчужив належні йому корпоративні права на користь третьої особи. Водночас існує обґрунтована ймовірність відчуження нерухомого майна, що перебуває у власності товариств, або вчинення дій щодо зміни їх учасників. На думку заявниці, вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на рухоме та нерухоме майно Товариств та заборони вчинення реєстраційних дій є необхідним для запобігання відчуженню спірного майна, збереження балансу інтересів сторін та недопущення ускладнення або неможливості виконання майбутнього судового рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2025 заяву розподілено судді Матвійчуку В.В.

Згідно із ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень наведеної норми, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників.

Розглянувши заяву громадянки ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків накладення арешту на кошти відповідача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, при розгляді заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування заходу забезпечення позову.

Суд враховує, що майбутній спір стосується вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також актів приймання-передачі часток у ТОВ "Ніна-В" та ТОВ "Сен-Ві" і витребування зазначених часток.

Заявниця зазначає, що створення Товариств відбулося під час перебування її та ОСОБА_3 у шлюбі.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 04.11.2025, ОСОБА_2 є єдиним засновником і бенефіціаром обох Товариств, володіючи 100% частокїхніх статутних капіталів.

Таким чином, ОСОБА_2 є одноосібним власником часток у розмірі 100% у кожному з Товариств, правомірність набуття яких заявник має намір оспорити в судовому порядку.

Суд бере до уваги, що метою заявлених заходів забезпечення позову є недопущення відчуження спірних корпоративних прав і збереження фактичного стану правовідносин між сторонами до ухвалення рішення судом по суті спору. Зазначені заходи спрямовані на захист прав заявниці, які виникли у зв`язку із вчиненням реєстраційних дій щодо зміни складу учасників ТОВ "Ніна-В" та ТОВ "Сен-Ві", здійснених відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Оцінивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що між заявленими заходами забезпечення позову та предметом майбутнього спору існує безпосередній зв`язок, а обрані заходи є співмірними та адекватними заявленим позовним вимогам.

Враховуючи викладене, оцінивши доводи заявниці та подані матеріали, суд дійшов висновку, що існують правові підстави для задоволення заяви громадянки ОСОБА_1 № б/н та дати (вх. № 01-40/12/25 від 05.11.2025) про забезпечення позову.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись статтями 136, 137, 138, 139, 140, 141, 144, 234, 235 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву громадянки ОСОБА_1 № б/н та дати (вх. номер канц. суду 01-40/12/25 від 05.11.2025) про застосування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Сен-Ві" (вул. Академіка Янгеля, 4, м. Вінниця, 21007; ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніна-В" (вул. Академіка Янгеля, 4, м. Вінниця, 21007; ).

Заборонити державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити будь-які реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Сен-Ві" (вул. Академіка Янгеля, 4, м. Вінниця, 21007; ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніна-В" (вул. Академіка Янгеля, 4, м. Вінниця, 21007; ).

Стягувач: громадянка ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сен-Ві" (вул. Академіка Янгеля, 4, м. Вінниця, 21007; ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніна-В" (вул. Академіка Янгеля, 4, м. Вінниця, 21007; ).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку протягом 3 років.

Примірник ухвали надіслати заявниці до електронного кабінету в ЄСІТС, та іншим сторонам - рекомендованим листом. Засвідчений гербовою печаткою суду примірник ухвали надіслати заявниці рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий господарський суд.

Ухвала підписана 07.11.2025.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - гр. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

3 - гр. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

4 - ТОВ "Ніна-В" (вул. Академіка Янгеля, 4, м. Вінниця, 21007)

5 - ТОВ "Сен-Ві" (вул. Академіка Янгеля, 4, м. Вінниця, 21007)