УХВАЛА

м. Київ

07.11.2025Справа № 910/13674/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К»

про стягнення 32202,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» про стягнення 32202,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі замовлення від 13.06.2025 № Кзк/КС-0007622 щодо виготовлення та постачання міжкімнатних дверей і комплектуючих здійснено передплату на користь відповідача в розмірі 30 % у сумі 5 074,50 грн.

Водночас, за доводами позивача, у термін до 20.07.2025 доставку товару відповідач не здійснив.

Також, на вимогу від 21.08.2025 до відповідача щодо повернення грошових коштів позивач отримав лист від 28.08.2025 № 3038, в якому повідомлено, що затримка виконання замовлення погоджена зі сторони замовника пані ОСОБА_2 , та наразі замовлення готове до видачі.

Надалі, позивач звернувся до відповідача з листом-запереченням від 09.09.2025, в якому повторно вимагав повернення грошових коштів та надання документального спростування недостовірності твердження відповідача про погоджену затримку виконання замовлення.

Посилаючись на те, що грошові кошти за замовленням від 13.06.2025 № Кзк/КС-0007622 відповідач не повернув, позивач на підставі ст. 22, 23, 526, 530, 610 611, 625, 1167 Цивільного кодексу України, норм Закону України «Про захист прав споживачів» просив стягнути суму передплати 5 074,50 грн., нараховані на цю суму інфляційні втрати та 3 % річних, матеріальні збитки в сумі 12 050 грн. та моральну (немайнову) шкоду у розмірі 15 000 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають право юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів визначена статтею 20 ГПК України.

Частина 1 статті 20 ГПК України визначає, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, перелік яких наведений у частині першій цієї статті.

За змістом частини 1 статті 19 ГПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

При визначенні юрисдикційності спору слід ураховувати, що критеріями розмежування між цивільною та іншими юрисдикціями є, по-перше, суб`єктивний склад сторін, однією з яких у спорі є здебільшого фізична особа; по-друге, характер спору про право (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами інших видів судочинства).

Тобто, критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників справи та характер спірних правовідносин. Дана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 688/2940/16-ц.

Відповідно до пункту 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Як слідує зі змісту пред`явлених позовних вимог, позивач фізична особа, яка не має статусу фізичної особи-підприємця, здійснив замовлення у відповідача на придбання товару.

Отже, позов у даній справі пред`явлений фізичною особою, яка не має статусу фізичної особи-підприємця, та спір між сторонами не має господарського характеру, оскільки такий спір не виник у зв`язку зі здійсненням сторонами господарської діяльності.

Суд зауважує, що в спірних правовідносинах позивач діяв як фізична особа, а не суб`єкт підприємництва, відтак даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Беручи до уваги наведене, ураховуючи зміст та суб`єктний склад спірних правовідносин, суд зазначає, що останні підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим заявник має право звернутися із відповідним позовом до місцевого загального суду.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (частина 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України).

Суд також зауважує на праві позивача згідно з пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» повернути за відповідним клопотанням сплачену суму судового збору унаслідок відмови у відкритті провадження у справі.

Ураховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 233, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» про стягнення 32202,10 грн. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до положень статей 254-257 протягом десяти днів з дня її підписання до суду апеляційної інстанції.

Дата підписання: 07.11.2025 року.

Суддя К.В. Полякова