ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 листопада 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1446/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Вельмакіної Т.М.,

розглядаючи заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову від 04.11.2025 у справі

за позовом ОСОБА_1

до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області

про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, у якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність голови Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області щодо не виконання рішення сорок другої сесії Брусилівської селищної ради сьомого скликання від 19.02.2020 №1379 та не передачі в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства за кадастровим номером :05:000:0605 площею 15,2266 га;

- зобов`язати голову Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області виконати рішення сорок другої сесії Брусилівської селищної ради сьомого скликання від 19.02.2020 №1379 та передати в оренду земельну ділянку за кадастровим номером :05:000:0605 площею 15,2266 га для ведення фермерського господарства.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подано до суду заяву від 04.11.2025 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії пов`язані з передачею в оренду іншій особі, виставленням права продажу оренди на аукціоні, передачу в постійне користування земельної ділянки за кадастровим номером :05:000:0605 площею 15,2266 га для ведення фермерського господарства.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 вказує те, що рішенням сорок другої сесії Брусилівської селищної ради сьомого скликання від 19.02.2020 №1379 вирішено передати йому в користування на умовах договору оренди земельну ділянку площею 60.9064 га (кадастровий номер :05:000:0991), розташовану за межами населеного пункту с. Биків Брусилівського району Житомирської області, для ведення фермерського господарства строком на десять років із правом передачі в суборенду.

Відповідно до цього ж рішення, селищному голові ОСОБА_2 доручено укласти від імені селищної ради з ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки. Водночас, як зазначає заявник, Брусилівська селищна рада не виконує вказане рішення.

Однак, згідно з листом Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області п.2 рішення 74 сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання від 16.04.2025 №2777 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки комунальної власності площею 60,9064 га (кадастровий номер :05:000:0991), цільове призначення - для ведення фермерського господарства, що розташована за межами с. Озера Житомирського району Житомирської області на чотири земельні ділянки, з них: площею 15,2266 кадастровий номер, площею 15,2266 кадастровий номер :05:000:0604, площею 15,2266 кадастровий номер :05:000:0605, площею 15,2266 кадастровий номер :05:000:0606, площею 15,2266 кадастровий номер :05:000:0607.

У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Брусилівській селищній раді вчиняти дії щодо передачі в оренду іншим особам зазначених земельних ділянок, виставлення права оренди на аукціон, а також передачі в постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0605 площею 15,2266 га.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з положеннями якої, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто, забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Виходячи з положень статей 136, 137 ГПК України, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, ймовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Таким чином, звертаючись з відповідною заявою, позивач повинен обґрунтувати імовірність утруднення виконання рішення або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів - саме з урахуванням предмета позову і неможливість виконання позовних вимог у випадку їх задоволення.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, позаяк позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, від 15.07.2022 у справі №910/4445/21).

Господарський суд враховує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, остання ґрунтується на доводах заявника щодо недобросовісної поведінки відповідача, який, прийнявши у 2020 році рішення про передачу заявнику в користування на умовах оренди земельну ділянку площею 60,9064 га (кадастровий номер :05:000:0991) для ведення фермерського господарства, вказану земельну ділянку заявнику не передав, водночас в подальшому у 2025 році затвердив технічну документацію із землеустрою щодо поділу цієї земельної ділянки на чотири земельні ділянки.

Однак, у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 не навів конкретних обставин, із якими пов`язується необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Брусилівській селищній раді вчиняти дії щодо передачі в оренду іншим особам земельних ділянок, виставлення права оренди на аукціон чи передачі їх у постійне користування.

Позивач не зазначив і не підтвердив належними доказами, що невжиття такого заходу може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду в майбутньому чи завдати шкоди його правам та інтересам, що підлягають судовому захисту.

Заява не містить належної аргументації щодо того, у чому саме полягає небезпека для позивача в разі розгляду спору без застосування заходів забезпечення позову. Не наведено конкретних доказів того, що відповідач уже здійснює дії, спрямовані на передачу спірних земельних ділянок третім особам або проведення торгів.

До заяви про вжиття заходів забезпечення позову не додано жодних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення у справі.

Таким чином, позивачем не наведено підстав та не надано доказів, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд зауважує, що жодних доказів на підтвердження недобросовісних дій відповідача, навіть зважаючи на тривалий строк невиконання рішення 42 сесії Брусилівської селищної ради сьомого скликання від 19.02.2020 №1379 в частині передачі в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства за кадастровим номером :05:000:0605 площею 15,2266 га, як про це стверджує позивач, останній не надав. Більш того, до заяви про забезпечення позову додано лист Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області №109 від 24.10.2025, згідно якого повідомлено позивача про те, що Брусилівською селищною радою не приймалося рішення про скасування рішення 42 сесії Брусилівської селищної ради сьомого скликання від 19.02.2020 №1379 "Про оренду земельних ділянок".

Водночас суд враховує, що заявлені позивачем у позовній заяві вимоги стосуються саме однієї із чотирьох земельних ділянок, створених в результаті поділу земельної ділянки комунальної власності площею 60,9064 га (кадастровий номер :05:000:0991) згідно рішення 74 сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання від 16.04.2025 №2777. При цьому надати оцінку в контексті поданої позивачем заяви про забезпечення позову рішенню 74 сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання від 16.04.2025 №2777 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності" не вбачається можливим зокрема у зв`язку із не долученням останнього до позовних матеріалів та до поданої заяви. Крім того позивач не наводить жодних обгрунтованих аргументів щодо цього.

Враховуючи зазначене, оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забзепечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову від 04.11.2025 шляхом заборони відповідачу вчиняти дії пов`язані з передачею в оренду іншій особі, виставленням права продажу оренди на аукціоні, передачу в постійне користування земельної ділянки за кадастровим номером :05:000:0605 площею 15,2266 га для ведення фермерського господарства, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову суд відмовляє.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову від 04.11.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Ухвалу підписано 06.11.2025

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - у справу;

2 - заявнику (рек. з повід.).