ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 рокуСправа № 912/2738/20(912/2400/25)

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участі секретаря судового засідання Лупенко А.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні справу №912/2738/20(912/2400/25)

за позовом Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича, вул. Горького, буд. 16, с. Федорівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27654

до відповідача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 586 997,80 грн

в межах справи №912/2738/20 про банкрутство Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича ()

Представники

від позивача - Бірюков А.О. адвокат, ордер серії ВА №1122764 від 12.08.2025,

від відповідача - Щедров О.Р. адвокат, ордер серії ВЕ №1170122 від 29.09.2025.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Постановою від 21.09.2021 Господарський суд Кіровоградської області визнав Фермерське господарство Зобенка Леоніда Васильовича банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, призначив ліквідатора банкрута.

Ухвалою від 27.12.2022 суд за клопотанням комітету кредиторів призначив ліквідатором Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича арбітражного керуючого Христенка В.В.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича до ОСОБА_1 з вимогами про стягнення 586 997,80 грн, з покладенням судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу №3541/2018/800458 від 25.01.2018 в частині сплати коштів.

Ухвалою від 19.09.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/2738/20(912/2400/25) за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначив на 21.10.2025 об 11:00 год та встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

30.09.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву, де заперечує позовні вимоги, зокрема, з таких підстав. Із системного аналізу п. 2.1., 5.1., 6.1., Договору вбачається, що передача транспортного засобу від Фермерського господарства Щербаченку Валентину Івановичу неможлива без здійснення останнім оплати за транспортний засіб у повному обсязі. Арбітражний керуючий не долучив до матеріалів справи жодних документів бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що підтверджували б наявність дебіторської заборгованості Фермерського господарства після вибуття активів чи то взагалі відсутності руху грошових коштів після такого вибуття. Позивачем не надано оборотно-сальдових відомостей по рахункам "Основні засоби", "Рахунки в національній валюті", "Розрахунки з покупцями", що могли б дійсно підтверджувати його твердження в позовній заяві.

Також, відповідач зазначає, що обставина оплати вартості автомобіля згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу №3541/2018/800458 від 25.01.2018 вже досліджувалась у справі №912/2738/20(912/3562/21). Як у тій, так і в даній справі арбітражний керуючий лише стверджував, без надання жодних доказів, про наявність дебіторської заборгованості за проданий автомобіль, водночас суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог послався на п. 2.1. та факт не спростування Позивачем виконання Відповідачем свого грошового зобов`язання.

13.10.2025 та 14.10.2025 позивач та відповідач подали клопотання про відкладення судового засідання.

У судовому засіданні 21.10.2025 суд, за клопотанням сторін, оголосив перерву до 15:30 год 28.10.2025.

26.10.2025 позивач подав заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 59349,89 грн.

27.10.2025 відповідач подав заперечення на клопотання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

28.10.2025 у судовому засіданні представники підтримали свої вимоги та заперечення.

Суд дослідив докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

25.01.2018 Фермерським господарством Зобенка Леоніда Васильовича (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №3541/2018/800458, за умовами якого:

- Продавець зобов`язався передати у власність Покупцеві транспортний засіб марки BMW, модель ХЗ, 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 (п. 1.1.),

- передача транспортного засобу Продавцем і прийняття Покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна (п. 2.1.),

- право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання даного договору (п. 2.2.);

- за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 257 012,00 грн (п. 3.1.),

- Покупець зобов`язаний в порядку та на умовах, визначених цим Договором, сплатити Продавцеві ціну транспортного засобу зазначену у п. 3.1. Договору (п. 5.1.),

- цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання (п. 9.1.).

Договір підписано сторонами в сервісному центрі 3544 РСЦ МВС в Кіровоградській області №3541/2018/800458 в присутності адміністратора, про що вказано в Договорі.

Позивач - ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Христенко В.В., стверджує про передачу транспортного засобу ОСОБА_1 та не оплату останнім його вартості в розмірі 257 012,00 грн, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує таке.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтями 6, 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

За своїм змістом договір купівлі-продажу є двостороннім, консенсуальним та відплатним правочином, метою якого є відчуження майна від однієї сторони та передання його у власність іншій стороні.

Відповідно до ч.1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст. 1087 ЦК України (в редакції на дату укладення Договору) розрахунки за участю фізичних осіб, не пов`язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, можуть провадитися у готівковій або в безготівковій формі за допомогою розрахункових документів у електронному або паперовому вигляді. Розрахунки між юридичними особами, а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов`язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться в безготівковій формі. Розрахунки між цими особами можуть провадитися також готівкою, якщо інше не встановлено законом. Граничні суми розрахунків готівкою для фізичних та юридичних осіб, а також для фізичних осіб-підприємців відповідно до цієї статті встановлюються Національним банком України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2020 у справі № 916/667/18 провадження № 12-145гс19 зазначила таке:

"7.24. Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до пункту 5 договору купівлі-продажу від 03 червня 2016 року продаж частки 80 % у статутному капіталі товариства за домовленістю сторін вчиняється за 5 520 000,00 грн. Гроші у вказаній сумі продавці отримали у відповідних частках повністю до підписання зазначеного договору. Підписання цього договору свідчить про те, що розрахунки за частки у статутному капіталі товариства здійснені повністю та про те, що немає претензій до покупців щодо оплати з боку продавців.

7.25. Велика Палата Верховного Суду вважає, що цей пункт договору в тій його частині, в якій він містить відомості про отримання покупцями грошей, суму цих грошових коштів та пропорції, в якій вони отримані кожним з продавців, є даними, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Отже, положення договору, які містять зазначені відомості, відповідають визначенню доказів, наведеному в частині першій статті 73 ГПК України, а тому вони є доказом. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 73 ГПК України вони є письмовим доказом".

Суд констатує, що рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 17.10.2022 у справі №912/2738/20(912/3562/21), розглянутої в межах справи про банкрутство Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича, відмолено у задоволенні позову Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів, витребування майна, зокрема і договору купівлі - продажу № 3541/2018/800458 від 25.01.2018.

Вказане рішення набрало законної сили 31.01.2023, а отже наявна преюдиція щодо встановлених таким рішенням суду обставин між тими ж сторонами.

Під час ухвалення зазначеного рішення суд не встановив підстав для визнання недійсними спірних договорів, зокрема і договору купівлі - продажу № 3541/2018/800458 від 25.01.2018, не залежало від обставин фактичного розрахунку за договором купівлі-продажу.

При цьому, у згаданій справі суд не встановив розрахунку за договором купівлі - продажу № 3541/2018/800458 від 25.01.2018, у зв`язку з неподанням до суду доказів вказаного.

Так у даній справі, позивач стверджує, що аналізом первинної бухгалтерської документації, регістрів бухгалтерського обліку (в тому числі виписок по рахункам, документів щодо обігу готівки в касі) встановлено, що сума за договором відповідачем не сплачена ні в момент підписання договору, ні в момент перереєстрації права власності, ні в подальшому. На момент подання позову позивач кошти за проданий транспортний засіб не отримав.

Також, позивач зазначає, що виникнення права власності не пов`язане з оплатою за придбаний транспортний засіб відповідачем.

Разом з тим, Господарський суд Кіровоградської області у справі №912/2738/20 про банкрутство Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича ухвалою від 01.12.2021 зобов`язав громадянина ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_2 ) передати ліквідатору Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича арбітражному керуючому Різнику Олександру Юрійовичу, зокрема, бухгалтерську та іншу документацію печатки і штампи, матеріальні та інші цінності Фермерського господарства ОСОБА_6 (код НОМЕР_3 ).

В той же час, позивач - ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Христенко В.В., підтверджує факт не передання йому засновником ФГ Зобенка Леоніда Васильовича бухгалтерської та іншої документації банкрута.

На підтвердження не перерахування відповідачем коштів, позивач - ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Христенко В.В., не надав документів бухгалтерського обліку і фінансової звітності, оборотно-сальдових відомостей по рахункам "Основні засоби", "Рахунки в національній валюті", "Розрахунки з покупцями".

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

Відтак, позивач не довів належними та допустимим доказами не виконання відповідачем зобов`язань за Договором купівлі - продажу №3541/2018/800458 від 25.01.2018 в частині сплати 257 012,00 грн.

Водночас, умови договору купівлі-продажу № 3541/2018/800458 від 25.01.2018 щодо погодженого порядку передачі транспортного засобу - після повної оплати, а також фактична передача транспортного засобу покупцю, що не заперечується сторонами, дають підстави для висновку про здійснення покупцем розрахунку за договором купівлі-продажу № 3541/2018/800458 від 25.01.2018.

Поряд з цим, суд з рішення Господарського суду Кіровоградської області від 16.05.2024 у справі №912/209/21(912/787/24), дійшов висновку, що арбітражний керуючий Христенко В.В., який призначений ліквідатором ПП "Вісмут", стверджував про фактичне отримання Продацем плати за договором купівлі-продажу від 15.12.2018 за умовами якого - передача транспортного засобу здійснюється після повної оплати вартості майна в момент підписання договору (п. 2.1.); Покупець набуває право власності на транспортний засіб з моменту підписання сторонами даного договору; Сторони не мають майнових претензій одна до одної з моменту підписання цього договору (п. 2.2.).

Отже, арбітражний керуючий Христенко В.В. за однакових положень договорів купівлі-продажу визначає їх різні наслідки, що свідчить про суперечливу поведінку та не відповідає принципам чесності та добросовісності у правовідносинах.

Ураховуючи встановлені обставини, позовні вимоги ліквідатора Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича арбітражного керуючого Христенка В.В. про стягнення з ОСОБА_1 257 012,00 грн заявлені необґрунтовано та суд відмовляє в їх задоволенні.

Також, з огляду на викладене, вимоги про стягнення 271830,67 грн інфляційних втрат та 58 155,13 грн 3% річних заявлені безпідставно та задоволенню не підлягають.

Відповідно до норм ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу на позивача.

Керуючись ст. 74, 76-77, 129, 233, 236-241, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати до електронних кабінетів: позивачу, арбітражному керуючому Христенку В.В., представнику відповідача ОСОБА_7 .

Повне рішення складено 03.11.2025.

Суддя В.Г. Кабакова