ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

07 листопада 2025 року м. ТернопільСправа № 921/649/25
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

розглянувши: Заяву № 11/03 від 30.10.2025 (вх.№738 від 31.10.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільенерготрейд", вул. 15 квітня, буд. 2М, м. Тернопіль, 46006,

до боржника: Комунальне некомерційне підприємство "Заліщицький обласний госпіталь інвалідів війни та реабілітованих" ТОР, вул. Шашкевича М., буд. 42, м. Заліщики, Чортківський р-н, Тернопільський обл., 48600,

про: видачу судового наказу, яким стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Заліщицький обласний госпіталь інвалідів війни та реабілітованих" ТОР, вул. Шашкевича М., буд. 42, м. Заліщики, Чортківський р-н, Тернопільський обл., 48600, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільенерготрейд", вул. 15 квітня, буд. 2М, м. Тернопіль, 46006, заборгованість за Договором про постачання електричної енергії споживачу №1 від 01.01.2025 у розмірі 64 783,52 грн та витрат зі сплати судового збору у розмірі 302,80 грн.

ВСТАНОВИВ

31.10.2025 до Господарського суду Тернопільської області надійшла Заява № 11/03 від 30.10.2025 (вх.№738 від 31.10.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільенерготрейд", вул. 15 квітня, буд. 2М, м. Тернопіль, 46006, з вимогою стягнути з боржника Комунального некомерційного підприємства "Заліщицький обласний госпіталь інвалідів війни та реабілітованих" ТОР, вул. Шашкевича М., буд. 42, м. Заліщики, Чортківський р-н, Тернопільський обл., 48600, заборгованість за Договором про постачання електричної енергії споживачу №1 від 01.01.2025 у розмірі 64 783,52 грн та витрат зі сплати судового збору у розмірі 302,80 грн.

Дослідивши подану заяву, суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

У відповідності до статті 12 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема, у порядку наказного провадження.

Наказне провадження, відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Згідно із частиною першою статті 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Наявність спору про право в наказному провадженні, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи з характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Норми Господарського процесуального кодексу України передбачають можливість задоволення заяви про видачу судового наказу лише за умови безспірності вимог, відповідно заявник/стягувач, крім іншого, має надати документи, що вказують на правильність та безспірність грошових вимог.

Таким чином безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 150 цього Кодексу до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що 01.01.2025 за результатами проведення конкурентної процедури публічної закупівлі "09310000-5 Електрична енергія (електрична енергія)" відповідно до умов оголошення в електронній системі закупівель ідентифікатор Prozorro UA-2024-12-13-016343-a між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільенерготрейд" та Комунальним некомерційним підприємством "Заліщицький обласний госпіталь інвалідів війни та реабілітованих" ТОР укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №1 від 01.01.2025. Кількість та вартість поставленої електричної енергії визначена у актах постачання електричної енергії споживачу, а саме: - за Актом №1882 від 31.08.2025 (електрична енергія за серпень 2025 року) 2940 кВт/год вартістю 21 403,92 грн; - за Актом №1928 від 30.09.2025 (електрична енергія за серпень 2025 року) 6994 кВт/год вартістю 43 379,60 грн.

Як зазначає заявник Акти приймання-передачі електричної енергії, які направлялись споживач на виконання умов Договору про постачання електричної енергії споживачу включаючи серпень підписані сторонами без жодних зауважень.

На підтвердження виконання зобов`язань за вересень було складено Акт приймання-передачі, який направлено боржнику для підписання поштовим відправленням з описом вкладення від "27" жовтня 2025 року, що підтверджується поштовою квитанцією та описом кладення.

Однак не зважаючи на отримання зазначеного Акту, боржник не повернув підписаний примірник та не надав обґрунтованих заперечень щодо обсягу поставленого товару у встановлений строк, що згідно ст. 530, 613, 612 Цивільного кодексу України свідчить про неналежне виконання постачальником своїх зобов`язань. Таким чином, Акт приймання-передачі вважається прийнятим без зауважень, а боржник таким, що ухиляється від виконання зобов`язань з оплати.

Відповідно до вищенаведеного загальний обсяг спожитої боржником електричної енергії з серпня 2025 року по вересень 2025 рік склав 9934 кВт/год вартістю 64 783,52 грн, що підтверджується Актами купівлі-продажу електричної енергії за період серпень 2025 р вересень 2025 р, зі сторони зауваження не надходили Акти погоджені сторонами.

Станом на час звернення із заявою про видачу судового наказу заборгованість споживача за електричну енергію за період серпень-вересень 2025 року склала 64 783,52 грн, а тому зазначений борг постачальник просить стягнути в судовому порядку.

Відповідно до п. 5.3.2. Договору про постачання електричної енергії споживачу №1 від 01.01.2025 оплата вартості електричної енергії здійснюється на підставі підписаного сторонами Акту приймання-передачі товару (електричної енергії), примірна форма якого визначена в Додатку 4 до цього Договору протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати отримання Акту приймання-передачі товару (електричної енергії).

Перевіривши Акт приймання-передачі товару (електричної енергії) №1882 від 31.08.2025 судом встановлено, що такий підписаний споживачем директором Кноль А.Г., підпис якого скріплений печаткою, проте дата підписання такого Акту не зазначена, що унеможливлює встановлення необхідної граничної дати оплати фактично спожитої електричної енергії (30 календарних днів з моменту отримання Акту приймання-передачі).

Розглянувши Акт приймання-передачі товару (електричної енергії) №1928 від 30.09.2025 судом встановлено, не містить підписів уповноважених осіб, а тому не може бути належним доказом на підтвердження виконання сторонами взятих на себе зобов`язань згідно Договору про постачання електричної енергії споживачу №1 від 01.01.2025.

Крім того, суд звертає увагу, що Акт приймання-передачі товару (електричної енергії) №1928 від 30.09.2025 направлений боржнику 27.10.2025, а відтак відповідно до п. 5.3.2 Договору у споживача є строк на оплату 30 календарних днів з дня отримання акту, який на дату подання заявником заяви не закінчився.

Таким чином, додані до заяви про видачу судового наказу Акти приймання-передачі товару (електричної енергії) №1882 від 31.08.2025 та №1928 від 30.08.2025 не підтверджують безспірність заявлених вимог.

Слід зазначити, що судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

З правової оцінки ч. 2. ст. 12 ГПК України вбачається, що у наказному провадженні можуть бути розглянуті вимоги, які є безспірними.

Відповідно до п. 8. ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, суд враховуючи вимоги пункту 8 частини першої статті 152 ГПК України, вважає за необхідне відмовити Заявнику у задоволенні заяви про видачу судового наказу.

Згідно з частиною другою статті 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Разом з цим, суд звертає увагу заявника на те, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 21,8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 147, 150, 151, 152, 153, 175, 234 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Тернопільенерготрейд", вул. 15 квітня, буд. 2М, м. Тернопіль, 46006, у видачі судового наказу про стягнення з боржника Комунального некомерційного підприємства "Заліщицький обласний госпіталь інвалідів війни та реабілітованих" ТОР, вул. Шашкевича М., буд. 42, м. Заліщики, Чортківський р-н, Тернопільський обл., 48600, заборгованість за Договором про постачання електричної енергії споживачу №1 від 01.01.2025 у розмірі 64 783,52 грн та витрат зі сплати судового збору у розмірі 302,80 грн.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

3.Копію ухвали надіслати:

- заявнику Товариству з обмеженою відповідальністю "Тернопільенерготрейд" (до Електронниого кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд").

Ухвалу підписано: 07 листопада 2025 року.

Суддя С.О. Хома