ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

03.11.2025 м.Дніпро Справа № 908/2705/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Чус О.В. (доповідач)

перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія АВРК» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.12.2024 про повернення зустрічного позову (суддя Боєва О.С.) у справі № 908/2705/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросинтез Трейдінг»

про стягнення 14 792 255,63 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.12.2024 у справі № 908/2705/24 зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросинтез Трейдінг» (вх. № 3673/08-07/24 від 23.12.2024) повернуто заявнику.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія АВРК» звернулось через підсистему «Електронний суд» до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.12.2024 по справі № 908/2705/24 про повернення зустрічного позову та передати зустрічний позов до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2025 матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія АВРК» у судовій справі № 908/2705/24 передано на розгляд колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.10.2025 витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали господарської справи № 908/2705/24. Вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія АВРК» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.12.2024, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, відкладено до надходження матеріалів справи № 908/2705/24 до Центрального апеляційного господарського суду.

23.10.2025 матеріали оскарження ухвали ГСЗ від 23.12.2024 у справі № 908/2705/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Отже, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини другої статті 256 ГПК. Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 256 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. До клопотання чи заяви мають бути подані докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Таким чином, у кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обгрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Слід зазначити, що суд може поновити строк на апеляційне оскарження лише у виняткових випадках, тобто причини поновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не враховувати який вважалось би несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія АВРК» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.12.2024 (ухвала підписана 23.12.2024) у справі № 908/2705/24 сформована та подана через систему "Електронний суд" 07.10.2025 тоді як останнім днем процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали у даній справі є 02.01.2025 тобто з пропуском процесуального строку для її подання, встановленого ч. 1 ст. 256 ГПК України.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає про те, що у даній справі сума основного боргу в розмірі - 8 525 435,38 грн. стягується позивачем з відповідача на підставі Індивідуального договору, який укладений між ТОВ «Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ» та ТОВ «Агросинтез Трейдінг» від 19.10.2021 №БГр-21/22-АСТ.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія АВРК» має самостійні вимоги щодо стягнення частини з 8 525 435,38 грн. основної суми боргу в розмірі 404762,89 грн.

Право вимоги ТОВ «АВРК» обґрунтовується тим, що ТОВ «Агросинтез трейдінг» 01.10.2023 відступило право вимоги 404762,89 грн. до ТОВ «АВРК» на підставі Договору відступлення права вимоги до побутових споживачів ТОВ "АГРОСИНТЕЗ ТРЕЙДІНГ" станом на 01.10.2023 за поставлений природний газ, що був закуплений згідно укладеного Індивідуального договору від 19.10.2021 №БГр-21/22-АСТ з ТОВ "Газопостачальна компанія "НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ" до Рамкового Договору купівлі- продажу природного газу №2рд_БГр_АСТ від 19.10.2021 (копія договору та акту приймання передачі містяться у справі).

Предметом зустрічного позову є визнання недійсним одностороннього правочину Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» () про зарахування зустрічних однорідних вимог від 29.08.2022 №125/7-4266 в сумі 2885713,52 грн.

Таким чином, припинення в односторонньому порядку грошового зобов`язання відповідача в сумі 2885713,52 грн. впливає на подальше стягнення ТОВ «АВРК» 404762,89 грн. за поставлений природний газ, що був закуплений згідно укладеного Індивідуального договору від 19.10.2021 №БГр-21/22-АСТ з ТОВ "Газопостачальна компанія "НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ" до Рамкового Договору купівлі - продажу природного газу №2рд_БГр_АСТ від 19.10.2021.

01.10.2025 скаржник дізнався про оскаржувану ухвалу з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Як зазначає скаржник у скарзі, «Відповідач звертається до апеляційного господарського суду із заявою про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду від 23.12.2024 та повідомляє причини його пропуску якими є неприйняття участі у справі та необізнаність про існування оскаржуваної ухвали прошу зазначені причини визнати поважними та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду.»

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, та перевіривши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи, апелянт не був стороною чи іншим учасником справи у суді першої інстанції. У поданому клопотанні/скарзі він зазначає, що не приймав участі у розгляді справи та не був обізнаний про існування ухвали, яку оскаржує. Однак сам по собі факт непоінформованості про прийняття судового рішення не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку на його оскарження. Апелянтом не наведено жодних об`єктивних та належних доказів, які б свідчили про наявність обставин, що перешкоджали своєчасному поданню апеляційної скарги, не подано доказів, що підтверджують момент, коли скаржнику стало відомо про ухвалене у справі судове рішення.

Суд зазначає, що саме на скаржника покладається обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Формальне посилання на обставини без належного їх підтвердження документально не може бути підставою для поновлення строку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в Єдиний державний реєстр судових рішень повний текст ухвали суду від 23.12.2024 надіслано судом: 23.12.2024; зареєстровано: 23.12.2024; забезпечено надання загального доступу: 24.12.2024. Тобто, із вказаної дати будь-яка особа, в тому числі і апелянт, мала можливість ознайомитись з текстом даного судового рішення.

За змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Також суд вважає за необхідне наголосити заявнику на наступних положеннях.

За змістом ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. При цьому із правового контексту наведених норм вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Апеляційний суд зазначає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже, суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку і залежно від встановленого постановити ухвалу про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Апеляційний суд вважає наведені апелянтом обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі необгрунтованими, а тому недостатніми для визнання їх поважними.

Згідно ч. 3 ст. 260 ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 цього Кодексу.

За таких обставин, дійшовши висновку про неповажність причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою, суд приходить до висновку про надання скаржнику можливості зазначити інші підстави для поновлення цього строку.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно статті 259 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Належними та допустимими доказами надсилання копії скарги іншій стороні у справі можуть бути, зокрема, опис вкладення поштового відправлення, належним чином оформлена розписка іншої сторони про отримання копії апеляційної скарги, інший документ тощо, що може бути прийнятий судом як доказ надіслання саме копії апеляційної скарги іншій стороні (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.09.2021 у справі №916/662/20).

Разом з тим, відповідно до абзаців другого та третього частини восьмої статті 6 ГПК України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом; особливості використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Ці приписи кореспондуються з положеннями частини сьомої статті 42 Господарського процесуального кодексу України про те, що якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи надсилати копії документів іншим учасникам справи, такі документи можуть направлятися вказаним особам з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в електронній формі, крім випадків, коли інший учасник не має офіційної електронної адреси.

Згідно із положеннями статей 73, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії апеляційної скарги з додатками може вважатися опис вкладення поштового відправлення, належним чином оформлена розписка іншої сторони про отримання копії апеляційної скарги, інший документ тощо, що може бути прийнятий судом як доказ надіслання саме копії апеляційної скарги іншій стороні, у тому числі відомості (квитанція) про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС з описом документів, що надіслані.

В той же час, заявником/ТОВ «Юридична компанія АВРК» не додано до апеляційної скарги належних доказів надсилання копій апеляційної скарги ТОВ «Агросинтез Трейдінг».

Неповідомлення учасника справи про звернення з апеляційною скаргою порушує процесуальні права цієї сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені частиною третьою статті 2 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених, ст. 258 цього Кодексу, а також подана особою. Яка відповідно до частини шостої статті 6 уього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосувуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху для надання скаржнику можливості усунути її недоліки.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 235, 258, 259, 260 ГПК України, апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія АВРК» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.12.2024 про повернення зустрічного позову у справі № 908/2705/24 - залишити без руху.

Скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду - обґрунтування інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, ніж ті, що зазначені в апеляційній скарзі; докази надсилання копій апеляційної скарги ТОВ «Агросинтез Трейдінг» - надавши строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя О.В. Чус