06.11.2025справа №910/5099/25
у справі № 910/5099/25
про розірвання договору оренди земельної ділянки від 15.06.2018 та зобов`язання повернути земельну ділянку,
без виклику представників учасників справи.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 відмовлено у задоволенні позовних вимог керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва Даракчі Олександра Георгійовича (вул. Героїв Севастополя (Академіка Шалімова), буд. 3а, м. Київ, 03124) в інтересах держави в особі Київської міської ради (вул. Хрещатик, буд. 36, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 22883141) до Товариства про розірвання договору оренди земельної ділянки від 15.06.2018 та зобов`язання повернути земельну ділянку.

24.10.2025 Товариство подало суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з Київської міської прокуратури 164 909,08 грн витрат на професійну правничу допомогу та 140 000 грн витрат, пов`язаних із залученням спеціалістів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно з пунктом 3 частини першої, частинами другою і третьою статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Відтак, оскільки під час ухвалення рішення судом не було вирішено питання щодо витрат Товариства на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних із залученням спеціалістів, експертів та проведення експертизи, і суд з урахуванням наведених положень ГПК України вирішує питання виключно про судові витрати, то заява Товариства розглядається без повідомлення учасників справи.

Частинами першою і третьою статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої і частини п`ятої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За приписами частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

30.04.2025 Товариством (клієнт) і Адвокатським об`єднанням «Джі ен ес Консалтинг» (виконавець) укладено договір №01/04/25 про надання правничої допомоги, за умовами якого:

- клієнт доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання забезпечити надання правничої допомогу клієнту на умовах і в порядку, що визначені Договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні та документально підтверджені для виконання Договору (пункт 1.1 Договору);

- за договором виконавцем надається така правнича допомога, зокрема: повідомлення правничої інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності клієнта; складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення, зокрема, господарського судочинства; конкретні види наданих послуг зазначаються виконавцем в акті про надання послуг (пункт 1.2);

- за надання правничої допомоги клієнт оплачує виконавцю гонорар (вартість послуг) та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункт 4.1);

- клієнт здійснює сплату вартості послуг: після настання певної події, яка вказується в рахунку на оплату; або протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту погодження акта або з моменту коли такий акт вважається погодженим (якщо послуги раніше не були оплачені, або інше не визначено в рахунку на оплату або акті); за домовленістю сторін оплата послуг може здійснюватися клієнтом в іншому порядку, одним платежем та/або частинами (пункт 4.2);

- вартість послуг, що надаються, розраховується: у фіксованому розмірі (коли можна точно визначити обсяг надання послуг, а також в інших випадках, коли сума попередньо узгоджена сторонами в будь-якій формі); враховуючи погодинні ставки: адвокат 4 000 грн (погодинна ставка в 2025 році, без ПДВ); фахівець у галузі права (крім осіб, зазначених в рядку 3 даної таблиці) 2 000 грн (погодинна ставка в 2025 році, без ПДВ); помічних адвоката, помічник юриста 1 500 грн (погодинна ставка в 2025 році, без ПДВ); кожна не повна година надання послуг оплачується клієнтом у розмірі вартості однієї повної години надання послуг за умови якщо послуги надавалися не менше 30 (тридцяти) хвилин протягом такої години; розміри індивідуальних погодинних ставок можуть переглядатися раз на рік з урахуванням індексу інфляції; зміни ставок відповідно до офіційного індексу інфляції за рік (із заокругленням у разі необхідності) вважаються такими, що узгоджуються автоматично, якщо ціни погоджені клієнтом шляхом сплати рахунка на оплату, або підписанням акта з урахуванням нових цін; за запитом клієнта зміни у індивідуальних погодинних ставках можуть бути зафіксовані шляхом укладання додаткової угоди до договору; у разі непогодження нових цін між сторонами, вважається, що діють ціни, які були погоджені сторонами раніше (пункт 4.3);

- після завершення надання правничої допомоги або її частини виконавець складає акт та надає його клієнту; в акті зазначаються послуги, фактично надані виконавцем, розмір фактично витраченого часу (у випадку погодинних ставок), гонорару виконавця, а також розмір фактичних витрат; після отримання акта виконавця про надання правничої допомоги клієнт зобов`язаний його погодити; протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання акта клієнт має право висловити свої зауваження до змісту акта, про що повідомити виконавця в письмовій формі чи засобами електронного зв`язку; якщо протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання клієнтом акта від останнього не надійдуть зауваження до його змісту, то такий акт вважається погодженим клієнтом (пункт 4.4);

- клієнт зобов`язаний оплатити виконавцю гонорар протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту погодження акта або з моменту коли такий акт вважається погодженим (якщо послуги раніше не були оплачені, або інше не визначено в рахунку на оплату або акті); оплата здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця (пункт 4.5);

- даний договір набирає чинності з дати його складання та діє до 31.12.2030 (пункт 6.1).

Відповідно до підписаного Товариством і Адвокатським об`єднанням «Джі ен ес Консалтинг» акта від 21.10.2025 №21/10-2025-1А про надання послуг виконавець надав клієнту таку правничу допомогу:

- 14.05.2025 - підготовка та подання до канцелярії Господарського суду міста Києва відзиву на позовну заяву, з урахуванням збору доказів, вказаних в документі; кількість витраченого часу 20 год; сума без ПДВ 80 000 грн;

- 14.05.2025 - підготовка та подання до канцелярії Господарського суду міста Києва заяви про залучення у справу третьої особи; кількість витраченого часу 30 хв.; сума без ПДВ 2 000 грн;

- 26.05.2025 - підготовка та подання до канцелярії Господарського суду міста Києва заперечення (у тому числі час на дорогу до/з суду по 40 хв.); кількість витраченого часу 2 год 20 хв.; сума без ПДВ 9 333,33 грн;

- 18.06.2025 ознайомлення з матеріалами справи в Господарському суді міста Києва, оскільки в підсистемі «Електронний суд» не всі докази були в належній якості (у тому числі час на дорогу до/з суду по 40 хв.); кількість витраченого часу 2 год 20 хв.; сума без ПДВ 9 333,33 грн;

- 26.06.2025 - підготовка та подання до канцелярії Господарського суду міста Києва заяви про долучення доказів, з урахуванням збору доказів, вказаних в документі (у тому числі час на дорогу до/з суду по 40 хв.); кількість витраченого часу 2 год; сума без ПДВ 8 000 грн;

- 30.06.2025 представництво інтересів клієнта у судовому засіданні Господарського суду міста Києва, яке було призначено на 10:30 год (у тому числі час на дорогу до/з суду (по 40 хв.), час очікування і проведення судового засідання з 10:39 год - 10:47 год); кількість витраченого часу 1 год 37 хв.; сума без ДВ 6 466,67 грн;

- 08.08.2025 - підготовка та подання до канцелярії Господарського суду міста Києва заяви про приєднання доказів, з урахуванням збору доказів, вказаних в документі (у тому числі час на дорогу до/з суду по 40 хв.); під час проведення земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою 09.07.2025 та 11.07.2025 здійснювався виїзд на об`єкт дослідження, про що вказано в пункті 17 на 6 арк. висновку експертів від 28.07.2025 №С2156/07-2025; кількість витраченого часу 5 год; сума без ПДВ 20 000 грн;

- 11.08.2025 представництво інтересів Клієнта у судовому засіданні Господарського суду міста Києва, яке було призначено на 10:10 год (у тому числі час на дорогу до/з суду (по 40 хв.), час очікування і проведення судового засідання з 10:16 год - 10:22 год); кількість витраченого часу 1 год 32 хв.; сума без ПДВ 6 133,33 грн;

- 21.08.2025 - підготовка та подання до Господарського суду міста Києва заяви про приєднання доказів, з урахуванням збору доказів, вказаних в документі; кількість витраченого часу 2 год; сума без ПДВ 8 000 грн;

- 26.08.2025 - підготовка та подання до Господарського суду міста Києва заяви про приєднання доказів; кількість витраченого часу 20 хв.; сума без ПДВ 1 333,33 грн;

- 15.09.2025 представництво інтересів Клієнта у судовому засіданні Господарського суду м. Києва, яке було призначено на 10:00 год (у тому числі час на дорогу до/з суду (по 40 хв.), час очікування і проведення судового засідання з 10:09 год - 10:14 год); кількість витраченого часу 1 год 34 хв.; сума баз ПДВ 6 266,67 грн;

- 20.10.2025 представництво інтересів Клієнта у судовому засіданні Господарського суду міста Києва, яке було призначено на 12:30 год (у тому числі час на дорогу до/з суду (по 40 хв.), час очікування і проведення судового засідання з 12:43 год - 13:09 год); кількість витраченого часу 1 год 59 хв.; сума без ПДВ 7 933,34 грн;

- фактичні витрати за виготовлення цифрових копій документів шляхом сканування Департаментом захисту довкілля та адаптації до зміни клімату; сума без ПДВ 109,08 грн.

Загальна вартість наданих послуг склала 164 909,08 грн без ПДВ.

Платіжним дорученням від 22.10.2025 №10728714 Товариство сплатило Адвокатському об`єднанню «Джі ен ес Консалтинг» наведену суму.

Разом з тим, згідно з пунктом 2 частини третьої статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до частин другої п`ятої статті 127 ГПК України експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.

У випадках, коли сума витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача або витрат особи, яка надала доказ на вимогу суду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт

Так на замовлення Товариства інженером-геологом було складено науково-технічний звіт про комплексні інженерно-геологічні вишукування (договір на надання послуг з проведення експертизи від 18.06.2025 №18/06-2025, укладений Товариством і Фізичною особою - підприємцем Свістуновим Ігорем Сергійовичем [кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця від 09.11.2017 серія АР №013592]), вартість якого склала 140 000 грн, яка була оплачена Товариством платіжними інструкціями від 30.05.2025 №10305565 на суму 30 000 грн і від 25.06.2025 №10380257на суму 110 000 грн.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене у частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої і дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята і шоста статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою сьомою та дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 зі справи №922/445/19 та у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 зі справи №915/237/18, від 24.10.2019 зі справи №905/1795/18 і від 17.09.2020 зі справи №904/3583/19.

До того ж у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.11.2019 зі справи №905/1795/18 і від 08.04.2020 зі справи №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також слід зазначити, що у постанові від 09.04.2019 зі справи №911/169/18 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про те, що зі змісту положень частин першої третьої статті 45, частини першої статті 123, пункту 1 частини першої, частини четвертої статті 129 ГПК України розподіл судових витрат у справі здійснюється між сторонами, а також на користь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, у випадку, передбаченому частиною тринадцятою статті 129 ГПК України, з покладенням судових витрат на відповідну сторону у справі - позивача або відповідача, незважаючи на те, чи позов поданий позивачем (або відповідачем у разі подання зустрічного позову), чи в його інтересах іншою особою, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина третя статті 4, стаття 53 ГПК України). Отже, прокурор у розподілі судових витрат у справі участі не бере.

Схожі висновки викладені також у постановах від 15.01.2019 зі справи №908/799/17, від 09.04.2019 зі справи №911/169/18, від 30.05.2019 зі справи №918/163/18, від 23.11.2020 зі справи №908/1578/19, від 12.01.2021 зі справи №908/730/19, від 22.02.2021 зі справи №922/3439/19, від 23.02.2021 зі справи №908/2005/19, від 16.03.2021 зі справи №908/900/19, від 20.04.2021 зі справи №905/34/19, від 15.06.2021 зі справи №922/4293/19, від 14.07.2021 зі справи №707/218/20, від 06.08.2021 зі справи №922/2030/20, від 09.09.2021 зі справи №925/1276/19, від 07.12.2021 зі справи №915/1118/20, від 13.01.2022 зі справи №910/6341/21, від 22.04.2022 зі справи №922/1658/20, від 04.05.2022 зі справи №363/1409/18, від 24.05.2022 зі справи №923/794/21, від 25.05.2022 зі справи №916/1976/18, від 26.05.2022 зі справи №707/207/20, від 09.06.2022 зі справи №922/3463/19 і від 20.07.2022 зі справи №707/209/20.

Разом з тим, у постанові від 05.10.2022 зі справи №923/199/21 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у вказаних постановах Верховного Суду, стосовно застосування норм ГПК України щодо розподілу судових витрат у справах за позовами прокурора в інтересах держави.

Також у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2022 зі справи №916/1796/18 Касаційний суд вказав на справедливість підходу, за якого враховується позиція особи, в інтересах якої подано позов при вирішенні питання про розподіл судових витрат задля виключення можливості покладення обов`язку щодо відшкодування витрат зі сплати судового збору на особу, в інтересах якої подано прокуратурою позов та яка заздалегідь вважала таку позицію прокуратури незаконною та послідовно, упродовж розгляду справи, заперечувала проти позиції прокуратури. За наведеного суд дійшов висновку про необхідність залишення без змін прийнятих у справі судових рішень у частині розподілу судових витрат, які були покладені на прокуратуру у зв`язку з відмовою в задоволенні поданого позивачем в інтересах держави позову.

Міністерство освіти і науки України у своїх поясненнях щодо позиції Прокуратури зазначило, що покладається на прийняття судом законного та обґрунтованого рішення.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у вирішенні питання щодо розподілу судових витрат за наслідками розгляду справ, провадження в яких відкрито за позовом прокурора в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позиція цього органу щодо заявленого прокурором позову не є вирішальним критерієм, оскільки прокурор бере участь у розподілі судових витрат нарівні з іншими учасниками справи (пункт 8.32 постанови від 05.10.2022 зі справи №923/199/21).

Дослідивши матеріали справи, враховуючи обставини даної справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, а також обсяг наданих адвокатом Товариству послуг, суд дійшов висновку, що розмір заявленої Товариством суми витрат на професійну правничу допомогу є надмірно великим в порівнянні з фактично наданими адвокатом послугами, а тому стягненню з Київської міської прокуратури підлягає 50 000 грн витрат на професійну правничу допомогу; у стягненні решти суми витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити; крім того стягненню з Київської міської прокуратури підлягає 140 000 грн витрат, пов`язаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Керуючись статтею 123, 126, 129 і 244 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Київської міської прокуратури (вул. Предславинська, буд. 45/9, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 02910019) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фора» (вул. Промислова, буд. 5, м. Вишневе, Бучанський район, Київська область, 08131; ідентифікаційний код 32294897) 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу та 140 000 (сто сорок тисяч) грн витрат, пов`язаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

2. Після набрання даним судовим рішенням законної сили видати відповідний наказ.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06.11.2025.

Суддя Оксана Марченко