ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

06.11.2025 року м. Дніпро Справа № 904/1541/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

розглянувши матеріали апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто Стайл" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2025р. (суддя Мельниченко І.Ф., м. Дніпро, повний текст рішення складено 18.07.2025р.) у справі

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто Стайл", м. Дніпро

про стягнення безпідставно збережених коштів, в сумі 790 123,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 790 123,02 грн., що складають суму безпідставно збережених коштів.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2025р. у справі № 904/1541/25 позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто Стайл" на користь Дніпровської міської ради 790 123,02 грн. - безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером :06:091:0107 за загальний період з 01.01.2021р. по 26.09.2024р. та 11 851,85 грн. - судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Місто Стайл", через через систему "Електронний суд", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2025р. у справі № 904/1541/25 та прийняти нове рішення, яким в частині вимог за 2021-2022р.р. відмовити повністю, а у частині решти позовних вимог зменшити суму стягнення, з урахуванням фактично здійснених платежів. Одночасно, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.10.2025р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Чус О.В., Дармін М.О..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.10.2025р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/1541/25. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто Стайл" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2025р. у справі № 904/1541/25 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

Матеріали справи № 904/1541/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне залишити її без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Отже, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ч. 2 ст. 256 ГПК України. Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 256 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. До клопотання чи заяви мають бути подані докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

При цьому, ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Таким чином, у кожному випадку, суд, з врахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, що наведені в обгрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

В обґрунтування поважності причин пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2025р. у даній справі скаржник, посилається на те, що про існування рішення Товариство дізналося 03.10.2025р., після отримання його копії з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, та перевіривши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Оскаржуване рішення Господарського суду Дніпропетровської області прийнято 08.07.2025р., а підписано 18.07.2025р..

Отже, останнім днем строку на апеляційне оскарження зазначеного рішення є 07.08.2025р..

Апеляційну скаргу сформовано в системі "Електронний суд" 28.10.2025р., про що свідчить відбиток на першому аркуші апеляційної скарги, тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку більше ніж 2 місяці.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду в судовому засіданні на 20.05.2025р. отримано Відповідачем засобами поштового зв`язку 14.05.2025р., про що свідчить витяг з офіційного сайта Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, зробленого судом першої інстанції ( а.с.171).

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2025р. про відкладення розгляду справи на 10.06.2025р. було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу (49005, м. Дніпро, вул. Героїв Крут, буд. 15) та отримано Відповідачем 29.05.2025р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с.176).

Таким чином, місцевий господарський суд виконав необхідні дії для повідомлення відповідача про розгляд спору за його участю.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2025р. про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судововго розгляду 08.07.2025р. було направлено відповідачу на адресу (49005, м. Дніпро, вул. Героїв Крут, буд. 15), рекомендованим листом з повідомленням про вручення, з поміткою судова повістка.

17.06.2025р., поштове відправлення за трек-номером 121 повернуте відділенням поштового зв`язку до суду, з відміткою одержувач відсутній за вказаною адресою, про що свідчить поштовий конверт та витяг з офіційного сайта Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, зробленого судом першої інстанції (а.с. 174 -175).

Відповідно до ч. 5, 11 ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частиною 6 статті 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення у справі №904/1541/25 було направлено судом першої інстанції відповідачу на адресу (49005, м. Дніпро, вул. Героїв Крут, буд. 15), рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Проте, 30.07.2025р., поштове відправлення з копією оскаржуваного рішення суду повернуте відділенням поштового зв`язку до суду, з відміткою одержувач відсутній за вказаною адресою, про що свідчить поштовий конверт (а.с.204-212).

Доказів повідомлення суду першої інстанції зміну адреси Відповідача матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з рішенням суду та повернення його до суду з поміткою одержувач відсутній за вказаною адресою є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) скаржника щодо його належного отримання, тобто є власною волею відповідача.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України Про доступ до судових рішень усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України Про доступ до судових рішень для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Центральний апеляційний господарський суд приймає до уваги те, що електронний текст рішення суду був оприлюднений в Єдиному державному реєстрі судових рішень 21.07.2025р., тому, скаржник, як зацікавлена особа, не був позбавлений права та можливості ознайомитись, із процесуальними документами у справі №904/1541/25 з Єдиного державного реєстру судових рішень(www.reyestr.court.gov.ua), у тому числі, і про прийняття господарським судом вищевказаного рішення по справі.

Однак, наданими йому процесуальними правами Товариство з обмеженою відповідальністю "Місто Стайл" не скористалось, що свідчить про нехтування ним своїми процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки можливість отримати копію судового рішення або ознайомитися з ним у Єдиному державному реєстрі судових рішень залежала виключно від волевиявлення особи, то посилання Скаржника на те, що про існування оскаржуваного рішення дізналося лише 03.10.2025р., не є поважною причиною для поновлення пропущеного строку для оскарження рішення суду.

Також колегія суддів вважає за необхідне наголосити заявнику на наступних положеннях.

За змістом ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. При цьому із правового контексту наведених норм вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено: "…право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.".

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Апеляційний суд вважає наведені апелянтом обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі необгрунтованими, а тому недостатніми для визнання їх поважними.

Апеляційний суд, також враховує, що згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики Суду одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який полягає, inter alia, у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], N 28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999-VII).

За таких обставин, дійшовши висновку про неповажність причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою, суд приходить до висновку про надання скаржнику можливості зазначити інші підстави для поновлення цього строку.

Крім того, за положеннями п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З 01.01.2025р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3028, 00 грн.

Пунктами 2.1., 2.2. частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на дату подання позовної заяви) визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні з позовною заявою, розмір судового збору, що підлягав сплаті становив 11 851 грн. 85 коп..

Відповідно до п. 2.4. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує, що законом України від 26.05.2021р. № 2147а-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" до статті 4 Закону України "Про судовий збір" включено частину третю, відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (підпункт "б" підпункту 1 пункту 17 § 1 розділу 4).

З огляду на те, що скаржником у даній справі апеляційна скарга подана в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", розмір судового збору, який підлягає ним сплаті за подання апеляційної скарги має бути розрахований судом із застосуванням понижуючого коефіцієнта, передбаченого ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір", а саме коефіцієнт 0,8 пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, що апелянт згідно апеляційної скарги просить скасувати рішення суду в повному обсязі, то судовий збір за подання даної апеляційної скарги підлягає сплаті, у розмірі 14 222,21 грн. ( 11 851,85 грн. х 150% х 0,8).

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, на підтвердження сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2025р. у справі № 904/1541/25 скаржником було подано копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №1.342586093.1 від 07.10.2025р., відповідно до якої сплачено судовий збір, у розмірі 17777,77 грн. за банківськими реквізитами не Центрального апеляційного господарського суду, оскільки рахунок отримувача вказано UA0004628.

Банківськими реквізитами для сплати судового збору за подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду є:

Отримувач коштів: ГУК у Дн-кій обл/Шев.р/22030101

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37988155

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA2004628

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від _______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі __________ (номер справи), Центральний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

Тобто, в даному випадку, судовий збір було сплачено скаржником за невірними реквізитами, у зв`язку з чим додана до апеляційної скарги копія квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №1.342586093.1 від 07.10.2025р. не може бути прийнята як належний доказ сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі № 904/1541/25.

Підтвердити зарахування коштів до спеціального фонду Державного бюджету України сплачених за квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №1.342586093.1 від 07.10.2025р. за допомогою КП "Діловодство спеціалізованого суду" Центрального апеляційного господарського суду неможливо, оскільки система не містить відповідних відомостей про їх надходження.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що скаржником, при поданні апеляційної скарги, не подано доказів сплати судового збору, у встановленому порядку та розмірі.

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги скаржнику слід заплатити судовий збір у сумі 14 222,21 грн. та надати належні докази сплати судового збору апеляційному суду.

Згідно ч. 3 ст. 260 ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідно до положень ст. 260 ГПК України наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху, з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

При цьому, судова колегія звертає увагу, що за положеннями п. 4 ч.1 ст. 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 119, 174, 234, 256, 260 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави, вказані Товариством з обмеженою відповідальністю "Місто Стайл" у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2025р. у справі № 904/1541/25.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто Стайл" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2025р. у справі № 904/1541/25 залишити без руху, надавши апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме, для надання суду обґрунтування інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2025р., ніж ті, що зазначені в апеляційній скарзі та доказів сплати судового збору, у розмірі 14 222,21грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв