ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про розстрочення виконання рішення суду

04.11.2025 № 904/900/25

Суддя Кеся Н.Б., розглянувши заяву: Акціонерного товариства "Українська залізниця" м.Київ в особі філії "Центр управління промисловістю" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ про затвердження угоди та розстрочення виконання рішення суду

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" м.Київ в особі філії "Центр управління промисловістю" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича комерційна фірма "Електропромремонт", м.Дніпро

про стягнення 489 774,04 грн

Представники сторін в судове засідання не з`явились

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" м.Київ в особі філії "Центр управління промисловістю" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі-Позивач) 04.03.2025 року звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича комерційна фірма "Електропромремонт" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь суму боргу (пеня, штраф) у розмірі 489 774,04 грн за Договором №ЦУП-01/0081/24 від 29.08.2024 та судові витрати по справі.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги наявністю невиконаних Відповідачем зобов`язань за Договором №ЦУП-01/0081/24 Код ДК 021:2015 - 50530000-9 Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки (Ремонт електричних машин "Хлистунівський кар`єр") від 29.08.2024 року.

За подання позову Позивач сплатив судовий збір на суму 7346,61 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №145478 від 26.02.2025 року.

02.09.2025 року позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" м.Київ в особі філії "Центр управління промисловістю" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича комерційна фірма "Електропромремонт", м.Дніпро задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича комерційна фірма "Електропромремонт" (49038, м.Дніпро, вул.Академіка Белелюбського, 14, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Єжи Гедройця, 5, ) в особі філії "Центр управління промисловістю" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (02099, м.Київ, вул.Санаторна, буд. 12/1, ) штрафні санкції на суму 244887,02 грн та витрати по сплаті судового збору на суму 7346,61 грн.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2025, яке набрало законної сили 30.09.2025, 16.10.2025 видано наказ про примусове виконання.

20.10.2025 року канцелярія суду зареєструвала заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" м.Київ в особі філії "Центр управління промисловістю" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (арк.с. 204-205), в якій Заявник просить суд затвердити Угоду від 06.10.2025 про порядок виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2025 у справі №904/900/25, укладену між Філією «Центр управління промисловістю» AT «Укрзалізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю виробнича комерційна фірма "Електропромремонт" та встановити порядок виконання рішення суду згідно з умовами зазначеної Угоди;

розстрочити виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.09.2025 у справі №904/900/25 до 31 грудня 2025 року відповідно до погодженого сторонами графіка платежів.

21.10.2025 року ухвалою суд призначив розгляд заяви про розстрочку виконання рішення суду в засіданні на 04.11.2025 о 10:00 год.

Позивач та Відповідач в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (арк.с. 211-212).

Розглянувши заяву про затвердження угоди та розстрочення виконання рішення суду, дослідивши наявні у справі матеріали, суд відмовляє в задоволенні даної заяви з наступних підстав.

Згідно зі ст. 330 ГПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала. Суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 192 цього Кодексу, а у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення - з підстав, визначених статтею 191 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до частин 1-4 статті 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, що підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися. Вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Отже, після завершення судового процесу право на укладення мирової угоди може бути реалізовано лише в процесі примусового виконання судового рішення, тобто за наявності відкритого виконавчого провадження, оскільки така заява подається сторонами в порядку статті 330 ГПК України саме виконавцеві, який потім з нею і звертається до суду.

Відтак, процесуальний закон чітко визначає суб`єктів, які вправі подати до суду мирову угоду, укладену у процесі виконання рішення, а саме такими суб`єктами є державний або приватний виконавець, на виконанні в яких знаходиться відповідне виконавче провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2023 у справі №752/11324/14-ц та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 у справі №753/16296/14-ц.

Для належного вирішення питання щодо надання розстрочки виконання судового рішення, господарським судам необхідно з`ясувати обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тож, розглянувши матеріали справи, суд встановив, що угода про порядок виконання рішення суду від 02.09.2025 року по справі №904/900/25 подана з порушенням вимог ст. 330 ГПК України, а для розстрочки виконання судового рішення не наведені підстави згідно зі ст. 331 ГПК України.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенні заяви про затвердження угоди та розстрочення виконання рішення суду.

Одночасно суд зазначає, що сторони не позбавлені можливості повторно звернутися до суду з дотриманням наведених вище вимог законодавства.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 77, 234, 235, 331 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" м.Київ в особі філії "Центр управління промисловістю" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про затвердження угоди та розстрочення виконання рішення суду - відмовити

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 05.11.2025 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в десятиденний строк у порядку, встановленому статтями 254-259 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано - 05.11.2025

Суддя Н.Б. Кеся