ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"06" листопада 2025 р. Cправа № 902/1509/25

Суддя Господарського суду Вінницької області Матвійчук В.В., розглянувши матеріали

за позовом: Хмельницької обласної державної адміністрації (майдан Незалежності, 2, м. Хмельницький, 29005)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл" (вул. Привокзальна, 3Б, м. Вінниця, 21001)

про стягнення 49 680,80 грн

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшла позовна заява № б/н від 04.11.2025 (вх. № 1611/25 від 04.11.2025) Хмельницької обласної державної адміністрації з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Армерія Ойл" про стягнення 49 680,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами Договору поставки № 748 від 16.04.2024 в частині передачі пального (дизельного палива) згідно скретч-карток, придбаних у відповідача, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі вартості невикористаних скретч-карток у спірній сумі в розмірі 49 680,80 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2025, вказану позовну заяву розподілено судді Матвійчуку В.В.

Дослідивши матеріали позовної заяви № б/н від 04.11.2025 (вх. № 1611/25 від 04.11.2025) господарський суд дійшов висновку, що остання підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується. Отже, ціна позову має відповідати сумі, яка заявляється до стягнення.

На сторінці 1 позовної заяви позивачем визначено ціну позову у розмірі 2 422,40 грн, тоді як у прохальній частині позову заявлено вимогу про стягнення з відповідача 49 680,80 грн, що є більшим за визначену ціну позову.

З огляду на викладене, позивачу слід належним чином визначити ціну позову.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Приписами ч. 2 ст. 123 ГПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закон України "Про судовий збір" (із відповідними змінами) визначено, що за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Згідно із ст. 4 Закон України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" у 2025 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року - 3028 гривень.

Так, при зверненні до суду з позовною заявою № б/н від 04.11.2025 (вх. № 1611/25 від 04.11.2025) Хмельницькою обласною державною адміністрацією заявлено позовну вимогу майнового характеру на загальну суму 49 680,80 грн, розмір судового збору з якої становить 3 028,00 грн.

При цьому суд зважає, що позовна заява № б/н від 04.11.2025 була подана до Господарського суду Вінницької області 04.11.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" та зареєстрована того ж дня, що підтверджується штампом суду за вхідним № 1611/25.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, за подання позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (3 028,00 * 0,8 = 2 422,40 грн).

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи, надходження до спеціального фонду Державного бюджету України якого перевіряються судом перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг). Це означає, що суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної справи.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач зобов`язаний сплатити судовий збір на загальних підставах та надати до суду документ, який підтверджує сплату судового збору саме у межах цієї справи. Своєю чергою механізм реалізації перевірки зарахування коштів судового збору визначений частиною другою статті 9 Законом України "Про судовий збір".

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, то суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені процесуальним законодавством, зокрема, в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Таким чином, обов`язок перевірки факту зарахування судового збору покладається на суд.

Аналогічні висновки сформовано Верховним Судом у постановах від 28.04.2022 у справі № 520/10006/21, від 26.07.2023 у справі № 640/3949/22, від 02.05.2024 у справі № 440/9709/23.

Перевірка зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України здійснюється на підставі поданих заявником доказів на підтвердження сплати суми судового збору (постанова Верховного Суду від 13.04.2023 у справі № 640/18777/21).

Перевіривши зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за даними бази "Діловодство спеціалізованого суду" Господарського суду Вінницької області, суд встановив відсутність підтвердження факту зарахування сплаченого Хмельницькою обласною державною адміністрацією судового збору до зазначеного бюджету.

Як вбачається з доданих до позовної заяви матеріалів, позивачем долучено копію електронної платіжної інструкції № 187 (внутрішній номер 456594540) від 22.10.2025 про сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Разом з тим, із наданої Хмельницькою обласною державною адміністрацією електронної платіжної інструкції слідує, що зазначену суму судового збору позивачем було сплачено за неналежними реквізитами, а саме із зазначенням неналежного рахунку отримувача " НОМЕР_1 ", замість правильного "UA3002856".

За таких обставин, суд дійшов висновку, що судовий збір за платіжною інструкцією № 187 (внутрішній номер 456594540) від 22.10.2025, яка надана позивачем як доказ оплати судового збору у справі № 902/1509/25, сплачений за неналежними реквізитами та не за місцем розгляду справи, тобто з порушенням вимог ч. 1 ст. 9 Закону України "Про судовий збір", відтак подана копія платіжної інструкції не є доказом оплати судового збору за подання позовної заяви.

З урахуванням викладеного, відповідно до частини 1 статті 174 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Суд звертає увагу позивача на те, що за умовами ч. 3, 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 77, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Хмельницької обласної державної адміністрації № б/н від 04.11.2025 (вх. № 1611/25 від 04.11.2025) залишити без руху.

Хмельницькій обласній державній адміністрації усунути недоліки позовної заяви № б/н від 04.11.2025 (вх. № 1611/25 від 04.11.2025) у спосіб визначений ГПК України.

Встановити Хмельницькій обласній державній адміністрації строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Попередити Хмельницьку обласну державну адміністрацію про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Копію ухвали направити Хмельницькій обласній державній адміністрації до електронного кабінету в ЄСІТС.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана 06.11.2025.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи