ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" листопада 2025 р. м. Київ Справа № 911/696/25

Суддя Мальована Л.Я., розглянувши заяву (вх. № 87/25 від 05.11.2025) ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову

За позовом ОСОБА_1 , м. Київ

до Громадської організації "Садівницьке товариство "Економіст", Київська обл., Бориспільський р-н., с. Гнідин

про скасування протоколу № 1 від 16.11.2021 року

установив:

У провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/696/25 за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації "Садівницьке товариство "Економіст" про скасування протоколу загальних зборів № 1 від 16.11.2021 року.

Ухвалою суду від 17.10.2025 закрито підготовче засідання у справі, справа призначена до розгляду по суті на 19.11.2025 о 11:50.

05.11.2025 позивачем подано клопотання про забезпечення позову, в якому просить суд вжити заходів забезпечення позову, а саме: заборонити правлінню Громадської організації «Садівницьке товариство «Економіст» або будь-яким іншим особам, які діють від імені цього правління, здійснювати організацію та проведення загальних зборів Громадської організації «Садівниче товариство «Економіст», призначених на 15.11.2025 року, або інших зборів до набрання законної сили рішенням суду у цій справі; заборонити державним реєстраторам, нотаріусам та іншим уповноваженим суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-які зміни щодо складу керівних органів, місцезнаходження, статуту або інших відомостей, у тому числі заборонити проведення реєстраційних дій на підставі рішень зборів, правління чи інших органів управління Громадської організації «Садівницьке товариство «Економіст», прийнятих після подання цього позову, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі; зобов`язати відповідача утриматися від подання державному реєстратору будь-яких документів, на підставі яких можуть бути внесені зміни до ЄДР щодо керівних органів або статуту Громадської організації «Садівницьке товариство «Економіст», до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

В обґрунтування поданої заяви, позивач посилається на те, що метою даних зборів є обрання нового складу правління, голови товариства, затвердження звіту ревізійної комісії та інші рішення, що матимуть істотний вплив на діяльність товариства.

На думку позивача, правління ГО «СТ «Економіст» зловживало процесуальними правами для того, щоб затягнути розгляд справи на етапі підготовчого провадження. Враховуючи, що члени правління, легітимність яких оскаржується у суді, свідомо фальсифікували підписи в реєстрі загальних зборів від 16.11.2021, рішення яких позивач просить суд визнати недійсними, тому позивач вважає неприпустимим цим особам проводити будь-які збори товариства до набрання законної сили рішенням суду у даній справі, у зв`язку з високим ризиком фальсифікацій.

Таким чином, позивач вважає, що проведення загальних зборів товариства створює загрозу ухвалення рішень, які матимуть негативні правові наслідки для членів ГО «СТ «Економіст», зокрема: ухвалення рішень, які унеможливлять або значно ускладнять виконання можливого рішення суду у цій справі; виникнення нових корпоративних конфліктів; порушення прав позивача як члена товариства; фактичного знишення предмету спору; уникнення незалежної перевірки фінансово-господарської діяльності товариства за період діяльності цього складу правління та ревізійної комісії; призведуть до зміни складу органів управління та подання нових даних до Єдиного державного реєстру, що ускладнить відновлення законного стану після вирішення спору по суті.

Також позивач вважає, що існує реальна загроза того, що особи, легітимність яких оскаржується, можуть подати державному реєстратору документи для внесення змін до відомостей про товариство (щодо складу керівних органів, місцезнаходження, статуту тощо), що фактично змінить предмет позову та позбавить позивача права ефективного захисту.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до усталеної практики господарських судів, при вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (Рішення ЄСПЛ у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні ЄСПЛ у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору.

Розглянувши подане клопотання ОСОБА_1 , зокрема на предмет відповідності даного клопотання вимогам п.п. 2, 4 ч. 1, ч. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 137 ГПК України, суд зазначає, що обрані позивачем заходи забезпечення позову шляхом заборонити правлінню ГО «Садівницьке товариство «Економіст» здійснювати організацію та проведення загальних зборів, призначених на 15.11.2025 року, або інших зборів до набрання законної сили рішенням суду у цій справі не відповідають п.2 ч. 1 ст. 137 ГПК України, яка визначає такий спосіб захисту як заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмету спору.

До того ж заборона проводити загальні збори товариства не відповідає ч. 5 ст. 137 ГПК України, яка не допускає забороняти проводити загальні збори юридичної особи та/або участь (реєстрацію для участі) або неучасть у таких зборах, визначення їх правомочності, тобто не стосується розгляду справи, яка є предметом спору у даній справі.

Частиною 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 129, 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволені заяви (вх. № 87/25 від 05.11.2025) про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили у порядку визначеному Господарським процесуальним кодексом України та може бути оскаржена у встановленому порядку.

Ухвалу підписано - 07.11.2025.

Суддя Л.Я. Мальована