УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Київ

29.10.2025Справа № 910/7326/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нідком" вул. Ботанічна, 1/6, м. Бориспіль, Бориспільський р-н, Київська обл.,08305

до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області вул. Хороброго Святослава, 11А, м. Київ, 03151

про зобов`язання вчинити певні дії

Представники сторін:

від позивача: не з`явився.

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Нідком звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області, в якому просить суд:

- зобов`язати Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області прийняти виконані будівельні роботи шляхом підписання Актів приймання виконаних будівельних робіт №№ 16, 17, 18 за Договором про закупівлю робіт з капітального ремонту багатоквартирного житлового будинку по вул. Яблунська, 17, м. Буча, Бучанському районі, Київської області - Заходи з усунення аварій в багатоквартирному житловому фонді № 3К-23 від 28.07.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ухилення відповідача як замовника від погодження та підписання Актів приймання виконаних будівельних робіт №№ 16, 17, 18 за наслідками виконання позивачем зазначеного в останніх обсягів робіт за спірним договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7326/25, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч.3 ст. 12 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 23.07.2025 року.

Судом встановлено, що до початку судового засідання через систему "Електронний суд" 02.07.2025 представником відповідача подано відзив на позовну заяву б/н від 02.07.2025 з доказами надсилання до електронного кабінету позивача, який судом долучено до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 23.07.2025 у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 10.09.2025 у зв`язку із неявкою сторін.

Судом доведено до відома, що до початку судового засідання через систему "Електронний суд" 09.09.2025 представником відповідача подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткової угоди до договору б/н від 09.09.2025, яке судом долучено до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 10.09.2025 протокольною ухвалою оголошено перерву до 29.10.2025.

У підготовче засідання 29.10.2025 представники сторін не з`явились.

Про дату, час і місце проведення судового засідання 29.10.2025 сторони повідомлені належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою представників позивача та відповідача б/н від 10.09.2025 про оголошення перерви у засіданні.

В свою чергу судом встановлено, що до початку судового засідання через систему "Електронний суд" 18.09.2025 представником позивача подано клопотання б/н від 18.09.2025 про відмову від позову.

Поряд з цим, через систему "Електронний суд" 29.10.2025 року від уповноваженого представника позивача надійшла заява б/н від 29.10.2025 року про проведення засідання за його відсутності.

Вказані документи судом долучені до матеріалів справи.

Будь - яких інших заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних в матеріалах справи, на час проведення підготовчого судового засідання 29.10.2025 року від сторін до суду не надходило.

Так, дослідивши матеріали справи та розглянувши клопотання позивача б/н від 18.09.2025 про відмову від позову на підставі ст. ст. 191, 231 ГПК України, в якій позивач відмовляється від позову та просить суд закрити провадження у справі на підставі ст. 46 ГПК України суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь - якій стадії судового процесу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Як визначено частиною 5 статті 191 ГПК України суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Зі змісту заяви позивача про відмову від позову встановлено, що остання підписана адвокатом Мурченко Євгенієм Олександровичем, повноваження якого підтверджуються наявним в матеріалах справи ордером серії АІ № 1902746 від 22.05.2025, який не містить обмежень адвоката на вчинення відповідних дій, тобто заява від імені сторони підписана належною особою.

Відповідно до принципу змагальності, закріпленого в ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 191 ГПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд роз`яснює позивачу наслідки закриття провадження у справі, вказані в частині 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, щодо недопущення у випадках закриття провадження у справі повторного звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Наслідком відмови позивача від позову відповідно до п. 4 ч. 1 ст.231 ГПК України є закриття провадження у справі.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши повноваження представника позивача на відмову від позову, враховуючи вимоги ст. 191 ГПК України, а також беручи до уваги той факт, що заява про відмову від позову подана позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "НІДКОМ" після відкриття провадження у справі, до закінчення судового розгляду та ухвалення судового рішення, оскільки дана заява позивача не суперечить чинному законодавству та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття відмови позивача від позову, у зв`язку з чим закриває провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.231 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Як визначено ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (ч. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

З огляду на викладене, суд зазначає про право позивача звернутися з відповідною заявою про повернення частини сплаченої суми судового збору в загальному порядку.

Керуючись ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", п. 4 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву позивача про відмову від позову задовольнити.

2. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Нідком" від позову у справі № 910/7326/25.

3. Закрити провадження у справі № 910/7326/25за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нідком" до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон