ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2025м. ПолтаваСправа № 917/1696/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Байдуж Ю. С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Новітні електромонтажні технології", вул. Лейтенанта Покладова, 18, м. Кременчук, Полтавська область, 39600;

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортеця-Буд ЛТД», вул. Троїцька, 61/52, м. Кременчук, Полтавська область, 39600;

про стягнення 98 678,98 грн,

ухвалив рішення про наступне:

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Предметом даного спору є стягнення з відповідача заборгованості за товар, поставлений йому позивачем, а також відсотків річних та інфляційних втрат за невиконання грошового зобов`язання.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. Позивачем у справі, Товариством з обмеженою відповідальністю "Новітні електромонтажні технології" за замовленням відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортеця-Буд ЛТД», було поставлено останньому товар (матеріали) на загальну суму 74 193,29 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними:

№ 21 від 29.12.2022 р. на суму 45 336,65 грн;

№ 22 від 29.12.2022 р. на суму 4823,45 грн;

№ 23 від 29.12.2022 р. на суму 24 033,19 грн (а. с. 10-12).

Вказані видаткові накладні містять підписи не вказаної особи в графі "Отрима(ла)" та скріплені печаткою ТОВ "Фортеця-Буд ЛТД", ідентифікаційний код 43469948.

2.2. Згідно твердження позивача, надані видаткові накладні були підписані відповідачем та підтверджують обставину поставки товару.

2.3. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач виставив відповідачу рахунки на оплату № 20221229 від 29.12.2022 на суму 45 336,65 грн, № 20221230 від 29.12.2022 на суму 4823,45 грн та № 20221231 від 29.12.2022 на суму 24 033,19 грн (а. с. 6-7).

2.4. У вказаних рахунках позивач вказав, що оплата цього рахунку означає погодження з умовами поставки товарів. Повідомлення про оплату є обов`язковим, в іншому випадку не гарантується наявність товарів на складі. Товар відпускається за фактом надходження коштів на п/р Постачальника, самовивозом, за наявності довіреності та паспорта.

2.5. Відповідач за отриманий від позивача товар не розрахувався, про, що свідчать наявні матеріали у справі.

2.6. Викладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом, який розглядається у цій справі.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Позивач вважає, що між ним і відповідачем було укладено договір поставки у спрощений спосіб шляхом прийняття замовлення покупця (відповідача) та фактичної поставки товару за видатковими накладними та просить стягнути з відповідача на його користь 74 193,29 грн заборгованості за поставлений товар, а також 18 570,55 грн інфляційних втрат та 5915,14 грн 3% річних.

3.2. Юридичними підставами позову є статті 526, 625, 638, 640, 655, 692, 712 ЦК України.

3.3. Фактичними підставами позову є невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленого йому товару.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач своїм правом на надання відзиву на позовну заяву у справі не скористався, відзив не надав.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі № 917/1696/25 без виклику сторін; відповідачу встановлено строк для подання суду відзиву на позов - 15 днів з дня вручення цієї ухвали і заперечень - 5 днів з дати отримання відповіді на відзив, позивачу - для подання відповіді на відзив - 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

А також роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

5.2. Згідно довідок про доставку електронного листа, сторони отримали ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі в електронному вигляді 08.09.2025 (а.с. 18, 19).

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про розгляд судом справи.

5.3. Відповідач відзив на позов суду не надав. У зв`язку з цим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

6. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

чи укладено між сторонами по справі договір поставки? Якщо так, чи порушені відповідачем зобов`язання, які випливають з умов укладеного договору поставки та які правові наслідки для нього настають (у разі порушення)?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач - негативну.

Ухвалюючи рішення у даній справі суд виходить з наступного.

Доказами, згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими та електронними доказами, відповідно до частини другої наведеної норми.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО НАЯВНІСТЬ ПІДСТАВ ДЛЯ ЗАДОВОЛЕННЯ ПОЗОВУ.

7.1. Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що між ним та відповідачем було укладено договір поставки у спрощеній формі.

7.2. Так згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частинами 1 та 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

7.3. Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

7.4. Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно положень частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

7.5. Згідно зі статтею 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 208 Цивільного кодексу України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

7.6. Згідно з частинами 1, 2 статті 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

7.7. Згідно зі статтею 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

7.8. Суд виходить із того, що для надання документам доказової сили при розгляді справ в суді необхідні повні дані про конкретні господарські відносини, що виникли за конкретним правочином, укладеним між сторонами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач передав, а відповідач прийняв без зауважень товар на загальну суму 74 193,29 грн за видатковими накладними від 29.12.2022 за №№ 21, 22 і 23, а також те, що позивач виставив відповідачу рахунки на вказану суму.

7.9. Зазначені докази у справі суд оцінює виходячи зі установленого стандарту доведення у господарському процесі.

Так, відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

7.10. Суд виходить із того, що для надання документам доказової сили при розгляді справ в суді необхідні повні дані про конкретні господарські відносини, що виникли за конкретним правочином, укладеним між сторонами.

Як було зазначено вище, статтею 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Обставини, які пов`язані із поставкою товару за видатковими накладними та виставлення позивачем рахунків свідчать про укладення між сторонами спору договору у спрощений спосіб.

7.11. Отже, з урахуванням вищенаведених обставин та норм права, суд відзначає, що між сторонами спору укладено господарський договір у спрощений спосіб, що відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки правочин між сторонами може бути укладений в будь-який спосіб і сторони вільні у виборі форми правочину.

7.12. Укладений між сторонами договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором поставки, а тому, права і обов`язки сторін регулюються, у тому числі, нормами § 3 глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин).

7.13. Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

7.14. При цьому відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

7.15. Підписання покупцем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і відповідають вимогам статті 9 вказаного Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

7.16. Також до матеріалів справи не надано доказів щодо наявності претензій відповідача по кількості та якості поставленого позивачем товару.

Протягом розгляду справи судом жодних заперечень з приводу отримання товару за видатковими накладними відповідачем також не заявлено.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем дотримано вимоги договору в частині постачання товару.

7.17. Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку продавця за договором поставити товар відповідає обов`язок покупця оплатити вартість цього товару.

Відповідно до положень частини 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

7.18. Слід відзначити, що в силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім того, згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

7.19. Судом встановлено, що доказів на підтвердження оплати поставленого позивачем за видатковими накладними товару на суму 74 193,29 грн відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, не спростував.

З наведеного вище, суд дійшов до висновку про порушення відповідачем умов договору щодо оплати вартості товару.

Враховуючи зазначені вище норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлені строки.

7.20. Крім того, відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних за період прострочення з 31.12.2022 по 27.08.2025 на суму 5915,14 грн, а також інфляційні втрати за період прострочення з січня 2023 року по липень 2025 року на суму 18 570,55 грн.

7.21. Судом здійснено перевірку зробленого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що під час його проведення позивачем було правильно визначено суму заборгованості та період прострочення, арифметично розрахунок здійснено також вірно.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення 3% річних на суму 5915,14 грн та інфляційних втрат на суму 18 570,55 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

7.22. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

8. СУДОВІ ВИТРАТИ.

8.1. Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

8.2. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України.

Так, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

8.3. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі, витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 2422 грн, сплата яких підтверджується платіжною інструкцією № 202 від 29.08.2025, покладаються на відповідача.

8.4. Разом з тим суд зазначає, що згідно з підп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотків ціни позову, але не менше 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір").

Оскільки ціна позову у даній справі складає 98 678,98 грн, то судовий збір, що підлягає сплаті, з урахуванням коефіцієнту пониження, становить 2422,40 грн. Проте, позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн. Таким чином, суд вбачає за необхідне стягнути з позивача в дохід державного бюджету 0,40 грн судового збору.

Керуючись статтями 232-233,237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортеця-Буд ЛТД» (вул. Троїцька, 61/52, м. Кременчук, Полтавська область, 39600; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новітні електромонтажні технології" (вул. Лейтенанта Покладова, 18, м. Кременчук, Полтавська область, 39600; ): 74 193,29 грн основного боргу, 5915,14 грн 3% річних, 18 570,55 грн інфляційних втрат, а також 2422 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новітні електромонтажні технології" (вул. Лейтенанта Покладова, 18, м. Кременчук, Полтавська область, 39600; ) в доход Державного бюджету України 0,40 грн судового збору.

4. Видати судові накази після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.11.2025.

СУДДЯ Юлія БАЙДУЖ