ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/682/25

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Воробйова І.Г

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - діє на підставі довіреності від 27.11.2024 (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів);

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Військової частини НОМЕР_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія"

про стягнення 171 760 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 65 360,00 грн. пені та 106 400,00 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору № 06/08-1 від 06.08.2024 в частині своєчасної поставки обумовленого товару.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 02.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

В послідуючому господарський суд ухвалою від 23.09.2025 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судові засідання не направляв, про причини неявки суд не повідомляв, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа.

Оскільки явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов`язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

За результатами проведеної закупівлі (звіт про результати процедури закупівлі - а.с. 16-17) між Військовою частиною НОМЕР_1 (Замовник/Позивач) та ТОВ "Житомирська торгова компанія" (Постачальник/Відповідач) укладено Договір № 06/08-1 від 06.08.2024, відповідно до якого Постачальник зобов`язується у 2024 році поставити Замовникові товар, зазначені в Специфікації (Додатку №1), а Замовник прийняти і оплатити такі товари (п.п. 1.1. Договору).

Обсяги закупівлі товарів (робіт або послуг) можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків (п.п. 1.2. Договору).

Згідно п.п. 3.1. Договору ціна цього Договору становить 1 520 000,00 грн. з ПДВ 0%.

Положеннями п.п. 5.1. Договору передбачено, що строк (термін) поставки (передачі) товару: З моменту укладення договору по 30 серпня 2024 р.

Відповідно до п. 6.2.1. Договору Замовник має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей Договір у разі невиконання зобов`язань Учасником або з інших причин які не дозволяють виконати зобов`язання.

Пунктом 7.2. Договору передбачено, що за порушення строків поставки продукції з Постачальника стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості невчасно поставленої продукції за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно п. 7.4. Договору за невиконання (неналежне виконання) умов Договору, у тому числі відмову від виконання Договору Постачальник сплачує Замовнику штраф у розмірі 20% від ціни Договору.

Цей Договір набирає чинності з дати підписання договору та діє до 31.12.2024 (п.п. 12.1. Договору).

Згідно тендерної документації Постачальником надано гарантійний лист від 15.07.2024 №44, в якого вбачається, що у ТОВ "Житомирська торгова компанія" (ТОВ "ЖТК") товар, що постачається, наявний в повному обсязі відповідно до вимог документації. Також ТОВ "ЖТК" зобов`язується поставити Товар у визначені Договором терміни, а також про те, що зауваження (у разі наявності) по якості та укомплектованості товару будуть усунені ним протягом 3 (три) робочі дні.

Листом №35 від 29.08.2024 Постачальник повідомив Замовника про затримку поставки товару та перенесення строку на 10.09.2024 у зв`язку з тим, що Постачальник імпортує товар з іншої країни, де знаходиться виробництво та склад виробника.

Проте, Відповідач на постав товар до 30.08.2024.

В порядку досудового врегулювання спору Позивач направив лист вих. №1705/2771 від 08.10.2024 на електрону адресу Відповідача (), зазначену у Розділі XIV Договору, яким повідомлено про відповідальність за невиконання своїх зобов`язань в разі не поставлення Товару в строк до 11.10.2024, а також про наявність права у Позивача на розірвання Договору в односторонньому порядку (а.с. 25-26).

Як зазначив Позивач, станом на 12.10.2024 товар згідно Договору на адресу позивача поставлений не був.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

За загальним правилом, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Спірні правовідносини у цій справі виникли на підставі договору поставки, який регулюється розділом 3 глави 54 ЦК України.

Частинами 1, 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, передача товару постачальником є основним його обов`язком, що випливає з сутності договору купівлі-продажу. При цьому передача товару має здійснюватися з дотриманням правил про строк, місце та спосіб виконання зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Як зазначалося раніше, згідно п.п. 5.1. договору поставка товару у кількості 10 штук, загальною вартістю 1 520 000,00 грн. мала бути здійснена у строк до 30.08.2024.

За змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, якщо боржник не почав виконувати свої зобов`язання, це вважається неправомірною бездіяльністю, тобто умисним невиконанням дій, які він зобов`язаний був здійснити за договором. Така бездіяльність хоч і пасивна, але є свідомим вибором.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши розрахунки пені та штрафу, господарський суд вважає такі арифметично вірними, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із частиною 1 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" (10028, м. Житомир, вул. Степана Бандери, 7 офіс 316, )

- на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) 106 400 грн. штрафу та 63 360 грн. пені за несвоєчасне виконання договору, а також 2 422,40 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 10.11.25

Суддя Кудряшова Ю.В.

Список розсилки:

1 - позивачу в Електронний кабінет

2 - представнику позивача в Електронний кабінет

3 - відповідачу в Електронний кабінет