РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2025Справа № 910/7191/25

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовною заявою Акціонерного товариства «Київський завод «Радар»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Осіріс-Консалт»

про стягнення 530 507,75 грн

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Київський завод «Радар» (далі АТ «Київський завод «Радар», позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Осіріс-Консалт» (далі ТОВ «Осіріс-Консалт», відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 530 507,75 грн за договором оренди нерухомого майна від 03.03.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов указаного договору оренди в частині сплати орендних платежів за період з лютого по листопад 2021 року, у зв`язку з чим у ТОВ «Осіріс-Консалт» утворилася заборгованість.

У позові АТ «Київський завод «Радар» просить стягнути з ТОВ «Осіріс-Консалт» заборгованість з орендної плати в сумі 308 809,95 грн, інфляційні втрати в сумі 185 432,14 грн та 3% річних у сумі 36 265,66 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов АТ «Київський завод «Радар» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 03.03.2020 між АТ «Київський завод «Радар» (орендодавець) та ТОВ «Осіріс-Консалт» (орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сосновою І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 238 (далі договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, а саме: частину нежитлових приміщень корпусу № 36 (літ. Б - 5) - 3 поверх, загальною площею 298 кв.м., що розміщені за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 35. Майно передається в оренду з метою розміщення офісу (п. 1.1, 1.3 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору орендар вступає у користування майном з дати підписання сторонами акту приймання-передавання майна, який підписується сторонами у строк до десяти календарних днів з дати підписання цього договору і стає невід`ємною частиною договору.

Для приведення об`єкту оренди до стану, придатного для нормального функціонування за призначенням згідно з метою оренди, перед початком експлуатації орендодавець надає орендарю орендні канікули строком на 2 місяці, протягом яких орендар проводитиме ремонт. Протягом орендних канікул орендар сплачує повну вартість послуг за утримання нерухомого майна (експлуатаційні, комунальні платежі та компенсаційні платежі землекористування) та не сплачує вартість оренди (п. 2.2, 2.3 договору).

Згідно з п. 3.1 договору орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату за користування майном наперед щомісячно до 15 числа оплачуваного місяця. Орендар зобов`язаний вчасно вносити орендну плату за користування майном незалежно від наслідків власної господарської діяльності (3.2 договору).

Відповідно до п. 3.4, 3.5 договору орендна плата (без урахування плати за землю) за базовий місяць оренди становить 28 965,60 грн з ПДВ. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом автоматичного коригування орендної плати за попередній місяць на розрахований державними органами статистики індекс інфляції (індекс споживчих цін) до попереднього місяці. В разі, якщо індекс інфляції становить менше 100,0%, розмір орендної плати за користування майном коригуванню не підлягає.

Згідно з п. 3.14 договору у разі припинення (розірвання) договору орендар сплачує орендну плату включно до фактичного повернення майна за актом приймання-передавання. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі оплачувати орендну плату за цим договором, а також відшкодовувати вартість експлуатаційних та інших послуг щодо утримання майна згідно додатками до договору № 4 та № 5. Самостійно оплачувати не передбачені договором та додатками до договору витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна.

Відповідно до п. 10.1 договору цей договір вступає в дію з моменту його укладення та діє до 01 березня 2027 року в частині оренди (користування майном орендарем), а в частині повернення майна орендодавцем, виконання грошових зобов`язань, відповідальності за порушення до повного виконання.

Згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 ст. 765 ЦК України передбачено, що наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

За змістом ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ст. 631 ЦК України).

Матеріали справи свідчать, що 03.03.2020 на виконання умов договору оренди АТ «Київський завод «Радар» (орендодавець) передав, а ТОВ «Осіріс-Консалт» (орендар) прийняв у користування частину нежитлових приміщень корпусу № 36 (літ. Б - 5) 3 поверх, загальною площею 298 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 35, корп. 36, що підтверджується актом приймання-передавання орендованого майна від 03.03.2020.

Згідно з указаним актом приймання-передавання сторони визначили, що з моменту його підписання орендар починає сплачувати орендну плату за користування приміщеннями в обсягах та розмірі, передбачених п. 2 та 3 договору оренди.

Також судом встановлено, що у подальшому, у зв`язку з невиконанням орендарем умов договору щодо належної сплати орендних платежів та нестрахуванням майна у визначений договором строк (п.п. 5.2, 5.7 договору), позивач виставив відповідачу претензію № 939 від 13.10.2021 з вимогою про сплату заборгованості та повідомив про дострокове розірвання договору на підставі п. 8.4 договору.

17.11.2021 сторони підписали додаткову угоду про розірвання договору оренди від 03.03.2020, у якій вони погодили, що договір розривається за взаємною згодою у зв`язку із невиконанням орендарем умов цього договору в частині сплати орендних та комунальних платежів, а також незастрахуванням майна у строк, передбачений договором, на підставі претензії від 13.10.2021 № 939. У вказаній угоді сторони домовилися про те, що договір оренди припиняє свою дію з 17.11.2021 шляхом його розірвання.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 Цивільного кодексу України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.

Як встановлено судом, на підставі акту приймання-передавання орендованого майна від 17.11.2021 відповідач повернув позивачу нежитлове приміщення загальною площею 298 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 35, корп. 36.

Разом з тим із матеріалів справи вбачається, що період дії договору з лютого 2021 по листопад 2021 року у відповідача залишилася несплаченою заборгованість з орендної плати у загальній сумі 308 809,95 грн, що підтверджується бухгалтерською довідкою № 343 від 05.06.2025, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 3771 ТОВ «Осіріс-Консалт», а також актом звірки взаєморозрахунків № 511 від 20.08.2021, підписаним без зауважень та заперечень представниками сторін.

У зв`язку з порушенням відповідачем своїх договірних зобов`язань позивач звернувся до відповідача із вимогою № 384 від 26.06.2024 про погашення заборгованості, яка була залишена ТОВ «Осіріс-Консалт» без відповіді та задоволення.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач доказів належної сплати орендних платежів не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з ТОВ «Осіріс-Консалт» основної заборгованості в сумі 308 809,95 грн підлягають задоволенню.

Також за порушення зобов`язання позивач просив стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 185 432,14 грн та 3 % річних у сумі 36 265,66 грн, нараховані за період з 16.02.2021 по 26.05.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених матеріальних втрат, суд встановив, що з відповідача підлягають стягненню 3 % річних у сумі 36 265,66 грн та інфляційні втрати у сумі 185 432,14 грн, як просив позивач.

Отже позов АТ «Київський завод «Радар» підлягає задоволенню у повному обсязі.

У разі задоволення позову, згідно зі ст. 129 ГПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Київський завод «Радар» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Осіріс-Консалт» про стягнення 530 507,75 грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Осіріс-Консалт» (04116, м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 9, ідентифікаційний код 42944649) на користь Акціонерного товариства «Київський завод «Радар» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 35, ідентифікаційний код 14307274) заборгованість з орендної плати в сумі 308 809 (триста вісім тисяч вісімсот дев`ять) грн. 95 коп., інфляційні втрати у сумі 185 432 (сто вісімдесят п`ять тисяч чотириста тридцять дві) 14 коп., 3% річних у сумі 36 265 (тридцять шість тисяч двісті шістдесят п`ять) грн 66 коп. та судовий збір у сумі 6 367 (шість тисяч триста шістдесят сім) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складене 06 листопада 2025 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.