07.11.2025Справа № 910/5548/25
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши
заяву Акціонерного товариства «Укрнафта»
про розподіл судових витрат
у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрнафта»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Тренд»
про стягнення 1 137 679,72 грн
без виклику представників сторін
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (яке змінило організаційно-правову форму на Акціонерне товариство, далі АТ «Укрнафта») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Тренд» (далі ТОВ «Бізнес Тренд», відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 1 137 679,72 грн за договором купівлі-продажу скрапленого газу № АК11НГ-УУБ/5-1-СГ від 16.12.2022.
Справа розглядалася у порядку загального позовного провадження відповідно до процедури, визначеної Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України).
За результатами розгляду цієї справи рішенням суду від 16.10.2025 позов АТ «Укрнафта» задоволено частково; стягнуто з ТОВ «Бізнес Тренд» заборгованість у сумі 792 245,96 грн, інфляційні втрати в сумі 220 593,82 грн та 3% річних у сумі 66 908,10 грн.
Після ухвалення вказаного судового рішення від представника АТ «Укрнафта» надійшли докази до заяви про розподіл судових витрат, зробленої ним до закінчення судових дебатів, у якій позивач просить стягнути з ТОВ «Бізнес Тренд» витрати на правничу допомогу в сумі 152 700,00 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2025 вказану заяву АТ «Укрнафта» прийнято до розгляду; розгляд вказаного питання було вирішено здійснювати без повідомлення (виклику) учасників справи за правилами, визначеними ст. 221, 244 ГПК України.
Розглянувши заяву позивача про розподіл судових витрат та дослідивши в цій частині наявні докази, суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами за результатами розгляду справи. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У даному випадку на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в сумі 152 700,00 грн позивачем долучено копії:
- ордеру серії АР № 1216377 від 20.10.2025 про надання правничої допомоги АТ «Укрнафта» адвокатом Пономаренком В.М.;
- договору про надання правової допомоги № 20/2250-ІН від 11.10.2023, укладеного між ПАТ «Укрнафта» та Адвокатським Об`єднанням «Адер Хабер»;
- додаткової угоди № 1 від 29.03.2024 до вказаного договору;
- звітів про надані послуги, з яких вбачається, що АО «Адер Хабер» надавало правову допомогу ПАТ «Укрнафта» у цій справі;
- актів приймання-передачі адвокатських послуг № 75 від 30.04.2025, № 124 від 30.06.2025, № 148 від 31.07.2025, зокрема, у цій справі;
- рахунків на оплату № 80 від 30.04.2025, № 139 від 30.06.2025, № 178 від 31.07.2025, № 229 від 14.10.2025;
- банківських виписок по рахунку АО «Адер Хабер», згідно яких вбачається проведення оплати АТ «Укрнафта» за адвокатські послуги за договором про надання правової допомоги № 20/2250-ІН від 11.10.2023.
Наведені вище докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
У той же час при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Як зауважила Велика Палата Верховного Суду, нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат такі, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Така позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховним Судом у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19.
Крім того Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію, за якою при визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У даному випадку суд враховує наступні критерії визначення розміру витрат на правову допомогу: ціну позову (1 137 679,72 грн); розгляд справи у загальному позовному провадженні; категорію справи незначної складності, яка за своїм змістом є звичайним розрахунковим спором; обсяг виконаної адвокатом роботи під час підготовки позову; відсутність відзиву та будь-яких заяв чи заперечень відповідача; кількість судових засідань (4) та присутність на 3 із них адвоката АТ «Укрнафта»; спірні відносини регулюються нормами Цивільного кодексу України та не передбачають необхідності дослідження і застосування спеціальних законів чи підзаконних нормативно-правових актів; наявність великої кількості аналогічних спорів у господарських судах; відповідна судова практика, в якій сформульовані підходи до застосування норм матеріального права в цій категорії спорів, є сталою.
Отже з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспіврозмірним зі складністю розгляду справи, тому вважає за необхідне зменшити розмір витрат заявника на правничу допомогу з 152 700,00 грн до 12 000,00 грн.
За таких обставин вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу суд задовольняє частково.
При цьому суд приймає до уваги висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 04.10.2021 у справі № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19, про те, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що судові витрати АТ «Укрнафта» в сумі 12 000,00 грн на професійну правничу допомогу адвоката підлягають стягненню з ТОВ «Бізнес Тренд», але з урахуванням часткового задоволення позову, у зв`язку з чим вони складають 11 388,95 грн (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог).
Отже, керуючись ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву Акціонерного товариства «Укрнафта» про розподіл судових витрат задовольнити частково.
У іншій частині заяви відмовити.
Повне додаткове рішення складене 07 листопада 2025 року.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного додаткового рішення.

Суддя Головіна К.І.