ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 рокуСправа № 912/2242/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кузьміної Б.М., за участю секретаря судового засідання Поступайло К.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали справи №912/2242/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСП КРАФТ" (46010, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Текстильна, буд. 28)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Інгултрейд компані" (25006, м. Кропивницький, бульвар Студентський, буд. 17б)

про стягнення 578 500,25 грн,

за участю представників:

від позивача - Лукашова О.Є. (адвокат ордер серії ВО №1120411 від 17.10.2025, у режимі відеоконференції),

від відповідача - участі не брали,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСП КРАФТ" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інгултрейд компані" про стягнення 578 500,25 грн, з яких 318 077,95 грн - основна заборгованість, 174 494,20 грн - пеня, 17 934,37 грн - 3% річних, 67 993,73 грн - інфляційне збільшення, з покладенням на відповідача витрат зі сплати судового збору.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №23П.102 від 30.03.2023 в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою від 01.09.2025 за поданим позовом відкрито провадження у справі №912/2242/25 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.10.2025, учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Ухвала від 01.09.2025 вручена відповідачу 01.09.2025 доставленням в Електронний кабінет 01.09.2025 о 15:16 (а.с. 47).

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді, підготовче засідання 07.10.2025 не відбулося.

Ухвалою від 13.10.2025 підготовче засідання у справі №912/2242/25 призначено на 21.10.2025.

Ухвала від 13.10.2025 вручена відповідачу 13.10.2025 доставленням в Електронний кабінет 13.10.2025 о 13:06 (а.с. 52).

Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвала від 01.09.2025 про відкриття провадження у справі вручена відповідачу 01.09.2025 доставленням в Електронний суд 01.09.2025 о 15:16.

Ухвалою від 21.10.2025 закрито підготовче провадження у справі №912/2242/25 та призначено до розгляду по суті на 30.10.2025.

Ухвала від 21.10.2025 вручена відповідачу 21.10.2025 доставленням в Електронний кабінет 21.10.2025 о 14:30 (а.с. 64).

У судове засідання 30.10.2025 відповідач не з`явився, представника для участі в засіданні не направив, причини неприбуття в засідання не повідомив, про дату, час і місце його проведення був належно повідомлений.

У судовому засіданні 30.10.2025 представник позивача позовні вимоги підтримала і просила задовольнити позов з наведених у ньому підстав.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частини 9 статті 165 та частина 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалюючи рішення по суті спору між сторонами, суд виходив з повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зокрема, дослідивши пояснення позивача, наведені в позовній заяві, заслухавши представника позивача в судовому засіданні, повно, безпосередньо і всебічно дослідивши наявні у справі докази, суд установив обставини, які є предметом доказування у справі.

30.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮСП КРАФТ" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інгултрейд компані" (Покупець) було укладено договір поставки №23П.102 (далі - Договір, а.с. 10-13), за умовами цього договору Постачальник зобов`язується за замовленням (специфікацією) Покупця передати останньому у власність певний товар, а Покупець зобов`язується прийняти й оплатити цей товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених даним Договором (пункт 1.1 договору).

Предметом постачання (надалі - Товаром) є: панелі "сендвіч" (тришарова панель, що складається з металічних обшивок (холоднокатаної гарячеоцинкованої сталі з полімерним або іншим покриттям) і наповнювача (пінополіуретан та/або пінополіізоціанурат)), технічні характеристики яких та кількість викладені у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору (пункт 1.2 договору).

Ціна товару вказується з ПДВ в рахунку-фактурі, що виставляється на кожну партію товару окремо, товарних накладних у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного Договору (пункт 2.1. Договору).

Оплата за поставлений товар здійснюється у формі безготівкового розрахунку на таких умовах: 80% - передоплата, 20% - за партію товару на протязі 2 (двох) банківських днів від моменту письмового повідомлення про готовність до відвантаження (пункт 4.1 Договору).

За несвоєчасну оплату вартості замовленого товару Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі 2% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ (пункт 6.1 Договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2023. В разі, якщо за тридцять днів до закінчення строку дії договору жодна сторона не виявить бажання розірвати його то дія договору автоматично продовжується на один рік на тих же умовах. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від виконання своїх обов`язків (пункт 10.11. Договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками.

На виконання умов Договору позивач у період з 01.06.2023 по 04.10.2023 поставив відповідачу товар на загальну суму 4 116 077,95 грн, що підтверджується видатковими накладними №К230601/001 від 01.06.2023 на суму 713 703,13 грн, №К230606/001 від 06.06.2023 на суму 746 846,42 грн, №К230712/007 від 12.07.2023 на суму 357 408,34 грн, №К230914/006 від 14.09.2023 на суму 295 351,68 грн, №К231004/010 від 04.10.2023 на суму 658 804,64 грн, №К231004/011 від 04.10.2023 на суму 124 388,50 грн, №К231004/012 від 04.10.2023 на суму 46 006,70 грн, №К231004/013 від 04.10.2023 на суму 435 189,34 грн, №К231004/020 від 04.10.2023 на суму 738 379,20 грн.

На додаток до видаткових накладних, позивач надав копії відповідних товарно-транспортних накладних № РК230601/001 від 01.06.2023, №РК230606/001 від 06.06.2023, №РК230712/007 від 12.07.2023, №РК230914/006 від 14.09.2023, №РК231004/010 від 04.10.2023, №РК231004/011 від 04.10.2023, №РК231004/012 від 04.10.2023, №К231004/013 від 04.10.2023, №РК231004/020 від 04.10.2023 (а.с.13 зворотна сторона, а.с. 14-26).

Видаткові накладні та товарно - транспортні накладні підписані обома сторонами та скріплені печатками юридичних осіб.

Відповідач за поставлений товар розрахувався частково, сплативши 3 798 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 27-35), а тому у відповідача перед позивачем за видатковою накладною №К231004/020 від 04.10.2023 виникла заборгованість у розмірі 318 077,95 грн.

У матеріалах справи міститься претензія про сплату заборгованості №1 від 08.05.2025, у якій позивач вимагав від відповідача здійснити повну оплату за поставлений товар у сумі 518 077,95 грн протягом семи днів з моменту його отримання (а.с. 36-37).

Вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Посилаючись на порушення відповідачем узятих на себе зобов`язань щодо оплати поставленого товару, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 318 077,95 грн, а також 67 993,73 грн інфляційних втрат та 17 934,37 грн 3% річних та 174 494,20 грн пені.

Відповідач відзив на позов не надав, викладених у позовній заяві доводів не спростував.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору №23П.102 від 30.03.2023, суд дійшов висновку, що вказаний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

За змістом частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З наявних у матеріалах справи фактичних даних вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮСП КРАФТ" було поставлено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інгултрейд компані" товар на загальну суму 4 116 077,95 грн. Видаткові накладні містять посилання на договір, підписані представниками сторін та скріплені печатками. Отже, матеріалами справи підтверджується факт прийняття товару відповідачем.

Відповідач доказів повної оплати поставленого товару не надав.

Отже, наявність обов`язку відповідача щодо сплати заборгованості у розмірі 318 077,95 грн підтверджується матеріалами справи та не була спростована відповідачем, у зв`язку з чим у цій частині позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати в сумі 67 993,73 грн розраховані за загальний період з 04.10.2023 по 31.07.2025 на суму боргу 318 077,95 грн та 3% річних в сумі 17 934,37 грн розраховані за загальний період з 04.10.2023 по 21.08.2025 на суму боргу 318 077,95 грн, що утворилися за результатами поставки товару за видатковою накладною № К231004/020 від 04.10.2023 на суму 738 379,20 грн (з урахуванням часткової оплати на суму 420 301,25 грн).

Здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги позивача цій частині підлягають задоволенню.

Позивач на підставі пункту 6.1 Договору просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, яка за його розрахунком з простроченої суми за загальний період прострочення з 04.10.2023 по 21.08.2025 складає 174 494,20 грн.

Відповідно до пункту 6.1 Договору за несвоєчасну оплату вартості замовленого товару Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі 2% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України (чинною на момент виникнення спірних правовідносин) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 20.08.2021 у справі № 910/13575/20 вказано, що у кожному конкретному випадку господарські суди повинні належним чином проаналізувати умови укладених між сторонами договорів щодо нарахування штрафних санкцій, та встановити, чи містить відповідний пункт договору або певний термін, шляхом вказівки на подію (день сплати заборгованості, день фактичної оплати, фактичний момент оплати), або інший строк, відмінний від визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців.

Проаналізувати умови Договору щодо нарахування пені, суд установив, що його умови, а саме: пункт 6.1 Договору не встановлює інший строк нарахування пені, ніж передбачений частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Отже, належна до стягнення пеня повинна бути нарахована за шість місяців з простроченого платежу за відповідний період, виходячи з дня початку строку прострочення.

Згідно із розрахунком суду, виконаним з урахуванням зазначених вище норм чинного законодавства, зокрема, частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, стягненню підлягає пеня в розмірі 50 711,83 грн. У решті заявленої до стягнення суми пені в розмірі 123 782,37 грн суд відмовляє, з огляду на безпідставність її нарахування, оскільки пеня всупереч положень частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахована більш ніж за 6 (шість) місяців.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, а також враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення розрахунку за поставлений товар у строк визначений договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 318 077,95 грн заборгованості, 67 993,73 грн інфляційних втрат, 17 934,37 грн 3% річних, 50 711,83 грн пені є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню. В решті позовних вимог про стягнення 123 782,37 грн пені суд відмовляє з огляду на їх безпідставність.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 5 456,41 грн (оскільки позов подано в електронній формі).

Оскільки позивачем при зверненні із позовом до суду судовий збір сплачений у розмірі 8 677,50 грн, тоді як позов подано в електронній формі та з урахуванням коефіцієнту пониження 0,8 розмір судового збору становить 6 942,00 грн, судовий збір у розмірі 1 735,50 грн (8 677,50 - 6 942,00) може бути повернутий позивачу з Державного бюджету за його письмовим клопотанням.

Керуючись статтями 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інгултрейд компані" (25006, м. Кропивницький, бульвар Студентський, буд. 17б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСП КРАФТ" (46010, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Текстильна, буд. 28, ) основну заборгованість у розмірі 318 077,95 грн, 3% річних у розмірі 17 934,37 грн, інфляційне збільшення у розмірі 67 993,73 грн, пеню у розмірі 50 711,83 грн, а також 5 456,41 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду.

Копії рішення надіслати до електронних кабінетів учасників справи.

Повне рішення складено 05.11.2025.

Суддя Б.М. Кузьміна