ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" листопада 2025 р. Справа №918/793/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали справи

за позовом: фізичної особи - підприємця Ругало Ірини Василівни

до відповідача: фізичної особи - підприємця Шепель Анни Петрівни

про: стягнення 28 468,69 євро

секретар судового засідання: С.Коваль

від позивача: В.Красовський

від відповідача: Ю.Авраменко

Фізична особа - підприємець Ругало Ірина Василівна звернулась до Господарського суду Рівненської області з позовом до фізичної особи - підприємця Шепель Анни Петрівни про стягнення 28 468,69 євро збитків.

Ухвалою від 1 вересня 2025 року суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 30 вересня 2025 року.

У підготовчому засіданні 30 вересня 2025 року суд оголосив перерву до 21 жовтня 2025 року 11:00 години. Перерву у підготовчому засіданні суд оголосив з урахуванням клопотання представника відповідача, котре було обґрунтоване зайнятістю представника у інших процесах та врегулювання спору мирним шляхом.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2025 року суд закрив підготовче засідання, розгляд справи по суті призначив на 4 листопада 2025 року.

4 листопада 2025 року відповідач подав до суду клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження, поновлення строку для подання зустрічного позову, поновлення строку для подання відзиву.

4 листопада 2025 року відповідач подав до суду клопотання про витребування доказів.

Розглянувши подані клопотання суд відзначає наступне.

Щодо клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження суд звертає увагу відповідача, що частиною 3 статі 177 ГПК України в імперативному порядку встановлено обмеження строку підготовчого провадження 60 днів та 90 днів за умови продовження строку.

З відкриття провадження у справі (1 вересня 2025 року) до закриття підготовчого провадження (21 жовтня 2025 року) минув 51 день, протягом яких відповідач не виявив свого бажання на реалізацію своїх процесуальних прав, які охоплені стадією підготовчого провадження.

Ухвалу суду від 1 вересня 2025 року відповідач отримав 6 вересня 2025 року, про що свідчать відомості відстеження поштового відправлення 204 з веб сайту АТ "Укрпошта", проте з незалежних від суду причин повідомлення про вручення поштового повідомлення до суду не повернулось.

Обставини отримання вказаної ухвали суду 6 вересня 2025 року визнані в поданому клопотанні.

Водночас, відповідач був обізнаний про наявний спір, про що свідчить залучення представника, та подання клопотань про відкладення підготовчого засідання.

Разом з тим, звертаючись до суду з клопотанням про повернення на стадію підготовчого провадження, відповідач не довів суду наявність вагомих обставин в обґрунтування такого повернення. Заявник посилався на бажання реалізувати свої процесуальні права щодо вчинення процесуальних дій на стадії підготовчого провадження. Однак обставин, що завадили йому здійснити відповідні дії, заявник суду не навів.

Суд відзначає, що відповідач мав достатньо часу для реалізації своїх прав та обов`язків, які передбачені Главою 3 (Підготовче провадження) ГПК України. Водночас процесуальним законом встановлено строки в межах яких має бути проведене підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті, а тому суд вважає подане клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Неналежне виконання представником відповідача своїх професійних обов`язків не свідчить про поважність причин пропуску строків, встановлених судом у визначених законом межах.

Водночас, бажання реалізації права відповідача на подання зустрічного позову не свідчить про виключну необхідність повернення на стадію підготовчого провадження, оскільки: по-перше законом передбачений процесуальний строк для подання зустрічного позову, а по-друге відповідач не позбавлений можливості захистити своє порушене право шляхом подання окремого позову.

Суд звертається до правової позиції, згідно з якою суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Водночас такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті. (постанова ВС КГС, справа №921/174/21 від 14.03.2023 року)

А проте, наведені відповідачем підстави не є вагомими, а по суті зводяться до не реалізації відповідачем його передбачених законом прав у строки, які було визначено законом та судом, проте пропущені з вини самого відповідача. А також повернення на стадію підготовчого провадження з вказаних підстав нівелюватиме саме значення стадій господарського процесу.

Підсумувавши наведене, суд відмовляє відповідачу у задоволенні заяви про повернення на стадію підготовчого провадження.

Щодо клопотання про поновлення строку для подання відзиву.

Згідно з нормами статті 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Правилами статті 161 ГПК України визначено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (пункти 1-4 статті 161 ГПК України).

За змістом статті 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив повинен містити зокрема: у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем; обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, наданих позивачем, з якою відповідач погоджується; заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання;

Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Як вже було зазначено, 1 вересня 2025 року було відкрито провадження у даній справі та ухвалою суду відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов (протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали).

Ухвалу суду відповідач отримав 6 вересня 2025 року, а отже строк для подання відзиву встановлений до 22 вересня 2025 року (включно).

Згідно з правилами статті 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Таким чином, з урахуванням строку на подання відзиву передбаченого частиною 8 статті 165 ГПК (не менше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі) відповідач не був позбавлений можливості надати суду відзив з відображенням своєї позиції щодо пред`явленого позову.

Разом з тим, відповідач не був позбавлений можливості навести суду поважні причини пропуску процесуального строку на подання відзиву.

Проте, після спливу майже 2 місяців з дня відкриття провадження у справі, після закриття підготовчого провадження, у день розгляду справи по суті відповідач вирішив поставити перед судом питання про реалізацію свого права на подання відзиву на позов та подав до суду клопотання про поновлення строку для подання відзиву та безпосередньо відзив на позов.

Подана заява містить опис процесуальних дій, вчинених у процесі підготовчого провадження, а також незгоду відповідача з процесуальною бездіяльністю його представника, проте відповідач не навів аргументів, що завадили подати відзив на стадії підготовчого провадження. Суд не установив, а відповідач не обґрунтував поважність причин пропуску строку для подання відзиву. З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав для задоволення клопотання про поновлення строку для подання відзиву на позов.

Щодо заяви про поновлення строку для подання зустрічного позову.

Відповідно до статті 180 ГПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Тобто, законом установлено, що зустрічна позовна заява подається у строк для подання відзиву на позов.

Згідно з правилами статті 178 ГПК України, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копії відзиву та доданих до нього документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно з нормами частини 8 статті 165 ГПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Як було зазначено судом, ухвалою від 1 вересня 2025 року суд встановив відповідачу 15-ти денний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позов, вказану ухвалу суду відповідачем отримано 6 вересня 2025 року, а відтак, строк для подання відзиву на позов установлено до 22 вересня 2025 року (включно).

Проте, відповідач не подав зустрічний позов у визначені строки.

Згідно з правилами статті 116 ГПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з положеннями статті 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас статтею 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Всупереч вимогам статті 119 ГПК України, одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку відповідачем не вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Разом з тим, суд не встановив поважність причин пропуску строку для подання зустрічного позову, а тому суд не знаходить підстав для поновлення вказаного процесуального строку.

Щодо клопотання про витребування доказів.

4 листопада 2025 року у день розгляду справи по суті відповідач подав клопотання про витребування доказів, відповідно до якого відповідач просить суд:

- Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик": Договір добровільного страхування вантажів укладений ТОВ "Баядера Логістик";

- Витребувати у ПАТ "Страхова Компанія "Колоннейд Україна": Інформацію чи надходила від ТОВ "Баядера Логістик" заява про настання страхової події; Інформацію чи здійснювалося нарахування страхових збитків для ТОВ "Баядера Логістик"; Інформацію чи здійснювалася виплата ТОВ "Баядера Логістик" по страховому випадку від 15.01.2025 року;

- Витребувати у Europejskie Centrum Logistyczne Sp. z o.o.: Договір СМR страхування укладеного з метою належного виконання Заявки №7600 Додатку 1 до Договору транспортного експедирування та перевезення вантажів автомобільним транспортом №ECL25102023 від 25.10.2023; Інформацію чи подавалася Europejskie Centrum Logistyczne Sp. z o.o. заява про настання страхової події; Інформацію чи здійснювалося нарахування страхових збитків для Europejskie Centrum Logistyczne Sp. z o.o.; Інформацію чи отримував Europejskie Centrum Logistyczne Sp. z o.o. виплату по страховому випадку від 15.01.2025 року.

Згідно з приписами статті 80 ГПК України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до статті 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Однак, всупереч вимогам статті 81 ГПК України, клопотання про витребування доказів не містить обґрунтування неможливості його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від відповідача.

Згідно з правилами частини 2 статті 81 ГПК України, у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено зокрема: заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Натомість, попри вимоги частини 2 статті 81 ГПК України, клопотання відповідача про витребування доказів не містить відомостей щодо здійснення відповідачем заходів для отримання вказаних доказів самостійно, доказів вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання доказів.

Подане відповідачем клопотання без виконання вимог статті 81 ГПК України по суті зводиться до перекладення на суд власного обов`язку зі збирання доказів, що суперечить принципам рівності, змагальності, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

А тому суд відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Окремо суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на положення статті 13 ГПК України, якою розкритий принцип змагальності сторін, в тому числі ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій, а також на положення статті 14 ГПК України "Диспозитивність господарського судочинства", якою серед іншого встановлено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд зауважує, що згідно з правилами процесуального закону обов`язок доказування і подання доказів покладено саме на учасників справи. Зокрема, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а докази на підтвердження стверджуваних обставин подаються сторонами та іншими учасниками справи (стаття 74 ГПК України).

Також суд звертає увагу відповідача на правову доктрину venire contra factum proprium, котра означає, що сторона не повинна діяти всупереч своїй попередній поведінці, а навпаки, повинна чинити добросовісно, демонструвати чесну і відкриту поведінку у судовому процесі та не зловживати процесуальними правами. Натомість суперечлива поведінка сторони у судовому процесі проявляється у діях які суперечать її попереднім заявам та поведінці, зловживанні процесуальними правами.

Аналогічно суд концентрує увагу відповідача на принципі естопель. Цей правовий принцип забороняє стороні діяти суперечливо у судовому процесі. Зокрема забороняє посилатися на обставини, які суперечать раніше визнаним нею фактам або заявам у судовому процесі. Цей принцип передбачає, що сторона не повинна отримати вигоду від своїх непослідовних та суперечливих дій або заяв.

З огляду на наведене суд вважає, що поведінка відповідача у цьому судовому процесі була сумнівною щодо дотримання наведених вище процесуальних правил, доктрин та принципів.

Керуючись статтями 80, 81, 119, 165, 180, 232 - 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви про повернення на стадію підготовчого провадження відмовити.

2. У задоволенні заяви про поновлення строку для подання відзиву відмовити.

3. У задоволенні заяви про поновлення строку для подання зустрічного позову відмовити.

4. У задоволенні клопотання про витребування доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України та може бути оскаржена протягом десяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду України в порядку статей 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Андрій КАЧУР