ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
03.11.2025р. Справа №905/468/13-г (905/259/23)
за заявою №02-02-86/673 від 26.09.2025р. арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича, м.Кривий Ріг
про зміну способу і порядку виконання рішення у справі №905/468/13-г (905/259/23)
за позовом Територіального міжгалузевого об`єднання Слов`янськ, м.Кривий Ріг в особі ліквідатора арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича, м.Кривий Ріг
до відповідача Гаражно-будівельного кооперативу Статус-Центр, м.Слов`янськ
про визнання недійсним правочину
у межах справи №905/468/13-г
про банкрутство Територіального міжгалузевого об`єднання Слов`янськ
Суддя Левшина Г.В.
за участю секретаря судового засідання Ревенко Д.С.
Представники сторін:
від позивача (стягувача): Вербицький О.В.
від відповідача (боржника): не з`явився
Рішенням господарського суду Донецької області від 16.10.2023р. по справі №905/468/13-г (905/259/23) позовні вимоги Територіального міжгалузевого об`єднання Слов`янськ, м.Кривий Ріг в особі ліквідатора арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича, м.Кривий Ріг до відповідача Гаражно-будівельного кооперативу Статус-Центр, м.Слов`янськ про визнання недійсним правочину задоволено частково:

- визнано недійсним правочин від 01.03.2012р. з передачі Територіальним міжгалузевим об`єднанням «Слов`янськ» як внесок до статутного капіталу Гаражно-будівельного кооперативу «Статус-Центр» автомобільного паркінгу житлової забудови, який належить Територіальному міжгалузевому об`єднанню «Слов`янськ» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого 20.02.2012р. Слов`янською міськрадою;

- зобов`язано Гаражно-будівельний кооператив «Статус-Центр» повернути Територіальному міжгалузевому об`єднанню «Слов`янськ» в натурі автомобільний паркінг житлової забудови, який належить Територіальному міжгалузевому об`єднанню «Слов`янськ» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого 20.02.2012р. Слов`янською міськрадою;

- стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 5368,00 грн.

21.11.2023р. на виконання вищевказаного рішення видано відповідні накази.

29.09.2025р. через підсистему «Електронний суд» від арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича, м.Кривий Ріг надійшла заява №02-02-86/673 від 26.09.2025р. про зміну способу і порядку виконання рішення, за змістом якої заявник просив суд змінити спосіб і порядок виконання рішення суду від 16.10.2023р. по справі №905/468/13-г(905/259/23), а саме: стягнути з Гаражно-будівельний кооператив «Статус-Центр» на користь Територіального міжгалузевого об`єднання «Слов`янськ» внесок до статутного капіталу ГБК «Статус-Центр» у сумі 900000,00 грн.

Ухвалою суду від 30.09.2025р. прийнято та призначено заяву №02-02-86/673 від 26.09.2025р. арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича, м.Кривий Ріг про зміну способу і порядку виконання рішення у справі №905/468/13-г (905/259/23) до розгляду в судовому засіданні на 07.10.2025 на 10:30 год.; запропоновано державному виконавцю та боржнику до дати судового засідання надати суду письмові пояснення щодо поданої заяви.

В судове засідання 07.10.2025р. в режимі відеоконференції з`явився ліквідатор ТМО Слов`янськ, надав пояснення по суті поданої заяви. Боржник та державний виконавець письмових позиції з приводу заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду не представили.

Ухвалою суду від 07.10.2025р. відкладено судове засідання з розгляду заяви №02-02-86/673 від 26.09.2025р. арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича, м.Кривий Ріг про зміну способу і порядку виконання рішення у справі №905/468/13-г (905/259/23) на 03.11.2025 року об 11:15 год.; повторно запропоновано державному виконавцю та боржнику до дати судового засідання надати суду письмові пояснення щодо поданої заяви.

В судове засідання 03.11.2025р. в режимі відеоконференції з`явився ліквідатор ТМО Слов`янськ. Боржник та державний виконавець письмових позиції з приводу заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду не представили.

Розглянувши заяву №02-02-86/673 від 26.09.2025р. арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича, м.Кривий Ріг про зміну способу і порядку виконання рішення у справі №905/468/13-г (905/259/23), судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України та ст.ст.18, 326 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Частиною 1 статті 239 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно вимог статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися.

Вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

За змістом частини 3 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення не передбачає зміну судового рішення по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення та захисту порушеного права у визначений раніше спосіб.

У разі необхідності встановлення або зміни способу або порядку виконання слід враховувати, що для зміни способу або порядку виконання судового рішення повинні існувати обставини, що істотно ускладнюють належне виконання рішення або роблять його неможливим, а також на виконання вимог процесуального законодавства потрібно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження вищевказаних обставин як підстави для задоволення судом відповідної заяви.

Частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Спосіб виконання рішення визначається на підставі передбачених статтею 16 Цивільного кодексу України способів захисту цивільних прав.

Отже, під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. Зокрема, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми виконання (грошової чи майнової), тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу виконання рішення, ухвали, постанови, вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом на гарантування виконання рішення (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2015 №11-рп/2012).

Одночасно, суд зазначає, що зміна способу або порядку виконання рішення, здійснена судом в порядку, визначеному ст.331 ГПК України, не є прийняттям нового рішення, яке підлягає окремому виконанню, але означає прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб встановлений у рішенні та припинення здійснення тих заходів, які були визначені рішенням та здійснення їх у спосіб, встановлений ухвалою, винесеною відповідно до норм процесуального права. Отже, така ухвала є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення та спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №713/1062/17 та постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 року у справі №6-1829цс15.

Як вбачається з матеріалів заяви ліквідатора, постановою від 23.01.2024р. старшого державного виконавця Слов`янського ВДВС відкрито виконавче провадження №73900577 з примусового виконання рішення господарського суду Донецької області від 16.10.2023р. по справі №905/468/13-г (905/259/23). Поряд із цим, на даний час рішення суду не виконано, боржник за адресою реєстрації відсутній, його місцезнаходження не відомо. Не виконання рішення суду, за твердженням ліквідатора, затягує строк ліквідаційної процедури.

З урахуванням вищенаведеного, арбітражний керуючий Вербицький О.В. наполягає на існуванні обґрунтованих підстав для зміни способи і порядку виконання рішення суду від 16.10.2023р., а саме просить суд замість повернення автомобільного паркінгу житлової забудови, стягнути з відповідача внесок до статутного капіталу ГБК «Статус Центр» у сумі 900000,00 грн.

З цього приводу суд акцентує увагу на тому, що при ухваленні відповідного рішення про повернення відповідачем позивачу автомобільного паркінгу, судом не досліджувалось питання вартості останнього.

Посилання ліквідатора на наявний в матеріалах справи акт оцінки від 01.03.2012р., на думку суду, не заслуговують на увагу, адже відповідна оцінка більш ніж десятирічної давності не відповідає вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", як цього вимагають положення абз.3 ч.3 ст.331 Господарського процесуального кодексу України

Жодних інших належних та допустимих доказів на підтвердження вартості відповідного автомобільного паркінгу заявником суду представлено не було.

При цьому, під час судового засідання ліквідатор просив суд врахувати відсутність у боржника фінансової спроможності для оплати послуг з оцінки вартості майна, що також, на думку суду, не є достатньою підставою для звільнення заявника від обов`язку доказування та подання доказів відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, заява №02-02-86/673 від 26.09.2025р. арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича, м.Кривий Ріг про зміну способу і порядку виконання рішення у справі №905/468/13-г (905/259/23) не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.233-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви №02-02-86/673 від 26.09.2025р. арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича, м.Кривий Ріг про зміну способу і порядку виконання рішення у справі №905/468/13-г (905/259/23) відмовити.

У судовому засідання 03.11.2025р. оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.11.2025р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г.В. Левшина