УХВАЛА

05 листопада 2025 року

м. Київ

cправа № 903/558/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючої, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Борей"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.09.2025 та рішення Господарського суду Волинської області від 04.07.2025 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецкомунтех"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Борей"

про стягнення 1 151 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Борей" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.09.2025 та рішення Господарського суду Волинської області від 04.07.2025 у справі № 903/558/25. Вказана касаційна скарга була подана 15.10.2025 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд".

16.10.2025 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Борей" надійшло клопотання про долучення доказів сплати судового збору.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Борей", Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, зважаючи на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічні положення закріплено і в частині 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України, за якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 15 цього Кодексу суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Так, за змістом пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 цього Кодексу не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно із частиною 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2025 установлено в розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Як установив Верховний Суд, Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецкомунтех" подало позовну заяву у травні 2025 року. Її предметом є вимога майнового характеру про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Борей" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецкомунтех" безпідставно набутих коштів в розмірі 1 151 000,00 грн, що є меншим, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2025 - 1 514 000,00 грн).

Звертаючись із касаційною скаргою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Борей" не погоджується з оскаржуваними судовими рішеннями, вважає їх незаконними та необґрунтованими, ухваленими з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду. Крім того, обґрунтовуючи необхідність відкриття касаційного провадження у справі, ціна позову якої не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржник посилається на підпункти "б", "в", "г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України та зазначає наступне.

Згідно з доводами скаржника перегляд справи № 903/558/25 судом касаційної інстанції має виняткове значення для Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Борей", оскільки на підставі оскаржуваних судових рішень було відкрите провадження у справі № 903/779/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Борей", де ініціюючим кредитором є відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецкомунтех". На думку скаржника, у зв`язку з наявністю справи № 903/558/25 та прийнятих у ній попередніми інстанціями рішень, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Борей" позбавлене можливості ефективно захищати свої права в рамках процедури банкрутства.

Крім того, скаржник зазначає, що Господарський суд Волинської області за відсутності належного клопотання позивача самостійно кваліфікував справу № 903/558/25 як малозначну.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Борей" щодо необхідності відкриття касаційного провадження у справі, ціна позову якої не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не є належним чином обґрунтованими, тому відсутні підстави для висновку про можливість відкриття касаційного провадження у цій справі, зважаючи на таке.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України"). Поряд із цим використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи" тощо, не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Верховний Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України випадки є виключенням із загального правила, й необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип "правової визначеності".

Верховний Суд зазначає, що положення про те, що особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до Господарського процесуального кодексу України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, означає, що особа, яка звертається з касаційною скаргою, має обґрунтувати зазначені обставини та додати докази на їх підтвердження.

При цьому тягар доказування наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України покладається на скаржника.

Проте скаржник належним чином не довів, що позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням у цій справі, при розгляді іншої справи, оскільки не надав жодних доказів на підтвердження наведених доводів щодо необхідності відкриття касаційного провадження.

Зазначення у касаційній скарзі загальної вказівки на те, що скаржник позбавлений можливості ефективно захищати свої права в рамках процедури банкрутства без належного обґрунтування є недостатнім для висновку про наявність підстав, що підпадають під дію виключень згідно з підпунктом "б" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, посилання скаржника на те, що справа № 903/558/25 має для нього виняткове значення, оскільки на підставі оскаржуваних судових рішень було відкрите провадження у справі № 903/779/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Борей", також належним чином не обґрунтовано, оскільки є лише власними припущеннями, не підтвердженими жодними доказами. Ураховуючи зазначене, Суд дійшов висновку, про відсутність підстав, що підпадають під дію виключень згідно з підпунктом "в" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Посилання скаржника на те, що суд першої інстанції з порушенням норм Господарського процесуального кодексу України відніс дану справу до категорії малозначних помилково, не може бути враховане Судом, оскільки за змістом ухвали Господарського суду Волинської області від 28.05.2025, суд першої інстанції відкриваючи провадження у справі № 903/558/25, керуючись частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про необхідність розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому відповідно до частини 2 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині 4 цієї статті. Водночас, справа № 903/558/25 не належить до справ, передбачених частиною 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин вказана касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Борей" не містить належного та достатнього обґрунтування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. До того ж зазначені у касаційній скарзі доводи зводяться до заперечення встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи та заперечення результату розгляду справи судом, а тому підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі немає.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури в такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Борей" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.09.2025 та рішення Господарського суду Волинської області від 04.07.2025 у справі № 903/558/25, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, то клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 2, 12, 15, 17, 163, 232, 234, 235, 287, 293, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Борей" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.09.2025 та рішення Господарського суду Волинської області від 04.07.2025 у справі № 903/558/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак