ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
07.11.2025м. ДніпроСправа № 904/1264/25 (904/4162/25)
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мартинюка С.В.
Без участі представників сторін
за позовом позивача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Трубоізолкомплект", м. Дніпро,
позивача-2 Totalgaz Industrie S.R.L. (Республіка Румунія, м. Ясси, вул. Шосе Пекурарь, №128)
до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГАЗМОНТАЖ", м.Дніпро
відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСПЕРІТІ ФАЙНЕНШЛ", м.Дніпро
про визнання недійсними договорів поруки
в межах справи №904/1264/25
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "ТРУБОІЗОЛКОМПЛЕКТ", м.Дніпро
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГАЗМОНТАЖ", м. Дніпро
про визнання банкрутом
РУХ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Трубоізолкомплект" звернулось до господарського суду із позовом до відповідача-1 ТОВ "НАФТОГАЗМОНТАЖ" та відповідача-2 ТОВ "ПРОСПЕРІТІ ФАЙНЕНШЛ" про визнання недійсними договорів поруки, відповідно до якого просить суд визнати недійсними з моменту укладання Договорів поруки №25-01/24-2-П від 25.01.2024; №29-02/24-2-П від 29.02.2024 та №01-04/24-2-П від 01.04.2024, укладені між ТОВ "НАФТОГАЗМОНТАЖ" та ТОВ "ПРОСПЕРІТІ ФАЙНЕНШЛ".
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання.
Ухвалою господарського суду від 09.09.2025 об`єднано справи №904/1264/25 (904/4162/25) та №904/1264/25 (904/5005/25) в одне провадження. Постановлено присвоїти справі номер №904/1264/25 (904/4162/25).
Рішенням господарського суду від 22.10.2025 позовні вимоги задоволено.

28.10.2025 до суду через систему "Електронний суд" від представника Totalgaz Industrie SRL адвоката Казюти Дмитра Андрійовича надійшла заява (вх. номер суду 47084/25 від 28.10.2025) про ухвалення додаткового рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті,

ВСТАНОВИВ:

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами 1, 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

На виконання вимог процесуального закону, позивач зазначив у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, наведеному в позовній заяві, що він очікує понести у зв`язку із розглядом справи витрати на правову допомогу в розмірі 50 000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, така заява залишається без розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні 07.10.2025 (до закінчення судових дебатів) повідомив суд про намір подати докази на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Враховуючи вищенаведене, оскільки при ухваленні судового рішення в цій справі судом не було вирішено питання про всі судові витрати, понесені сторонами у зв`язку з розглядом цієї справи, наявні правові підстави для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Натомість у частині п`ятій наведеної статті визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку (дії/бездіяльність) обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

На підтвердження понесених ним витрат позивач долучив до матеріалів справи:

- ордер на надання правничої допомоги серії АІ №1955407 від 23.07.2025;

- договір № LS-10/25-07/22 про надання правової допомоги від 25.07.2022;

- додаткову угоду №04 від 29.08.2025 до договору № LS-10/25-07/22 про надання правової допомоги від 25.07.2022;

- акт №27-10/21 приймання-передачі виконаних робіт (послуг) від 27.10.2025;

- платіжну інструкцію (безготівковий переказ в національній валюті) №8 від 27.10.2025 на суму 47 000,00 грн. Призначення платежу - юридичні послуги відповідно до Додаткової угоди №4 від 29.08.2025 до Договору № LS-10/25-07/22 про надання правової допомоги від 25.07.2022.

Відповідно до договору № LS-10/25-07/22 про надання правової допомоги від 25.07.2022 сторони укладеного між адвокатським об`єднанням "АРМАДУМ ГРУП" та TOTALGAZ INDUSTRIE SRL сторони погодили, що в рамках даного договору ArmadumGroup зобов`язується надавати за завданням клієнта юридичні послуги, юридичну допомогу, здійснювати представництво та надавати інші види правової допомоги, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, перед будь-якими третіми особами, органами державної влади, судовими правоохоронними, антимонопольними органами, органами державної виконавчої служби (державними виконавцями) та приватними виконавцями, установами, організаціями, службовими та посадовими особами, а Клієнт приймає на себе зобов`язання здійснювати оплату за надані юридичні послуги, необхідні для виконання даного договору (пункт 2.1.).

Пунктами 1, 2, 2.1.1., та 2.1.2. Додаткової угоди №04 від 29.08.2025 до договору № LS-10/25-07/22 про надання правової допомоги від 25.07.2022 сторони домовились про надання послуг, передбачених цією додатковою угодою, на наведених нижче умовах. В рамках даної додаткової угоди ArmadumGroup зобов`язується надати за завданням клієнта юридичні, адвокатські та правничі послуги в розумінні положень Закону України про "Адвокатуру та адвокатську діяльність", які включають:

- підготовка позовної заяви про визнання недійсними договорів поруки № 25-01/24-2-П від 25.01.2024, № 29-02/24-2-П від 29.02.2024, № 01-04/24-2-П від 01.04.2024, укладених між ТОВ "НАФТОГАЗМОНТАЖ" та ТОВ "ПРОСПЕРІТІ ФАЙНЕНШЛ", у межах розгляду справи № 904/1264/25 за заявою ТОВ "Торговий дім "ТРУБОІЗОЛКОМПЛЕКТ" до ТОВ "НАФТОГАЗМОНТАЖ" про визнання банкрутом, направлення позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області;

- складання та подання до суду всіх необхідних процесуальних документів у межах справи про визнання правочинів боржника недійсними;

- здійснення представництва та захисту інтересів клієнта в судовій справі у Господарському суді Дніпропетровської області.

Також відповідно до Додаткової угоди №04 від 29.08.2025 до договору № LS-10/25-07/22 про надання правової допомоги від 25.07.2022 сторони погодили, що вартість послуг передбачених пунктами 1.1-1.3 становить фіксовану суму у розмірі 47 000, 00 грн.

Згідно з актом приймання-передачі адвокат надав такі послуги (пункти 1.1, 1.2, 1.3):

- підготовка позовної заяви про визнання недійсними договорів поруки № 25-01/24-2-П від 25.01.2024, № 29-02/24-2-П від 29.02.2024, № 01-04/24-2-П від 01.04.2024, укладених між ТОВ "НАФТОГАЗМОНТАЖ" та ТОВ "ПРОСПЕРІТІ ФАЙНЕНШЛ", у межах розгляду справи № 904/1264/25 за заявою ТОВ "Торговий дім "ТРУБОІЗОЛКОМПЛЕКТ" до ТОВ "НАФТОГАЗМОНТАЖ" про визнання банкрутом, направлення позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області;

- підготовка відповіді на відзив ТОВ "ПРОСПЕРІТІ ФАЙНЕНШЛ" у справі № 904/1264/25 (904/4162/25);

- участь у 2-х судових засіданнях у справі № 904/1264/25 (904/4162/25).

Частиною шостою статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зауважує, що відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, обставин необґрунтованості (неспівмірності зі складністю справи, затраченим часом, ціною позову тощо) заявленого розміру судових витрат на професійну правничу допомогу.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (див., зокрема, постанови Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, в рішенні у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

У додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Матеріалами справи підтверджується факт надання адвокатом зазначених в Акті послуг, а саме підготовка та подання до суду позовної заяви, відповіді на відзив, участь у підготовчому та судовому засіданнях.

З огляду на те, що вартість правничої допомоги при розгляді цієї справи була визначена у фіксованому розмірі, а подання позову зумовлено порушенням прав позивача, що встановлено рішенням суду, враховуючи, що відповідачем не спростовано співмірність заявлених витрат, суд дійшов висновку про обґрунтованість розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Оцінивши у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надані позивачем докази на підтвердження понесених судових витрат, суд, керуючись статтями 74 - 79 названого Кодексу, вважає їх належними, допустимими та такими, що підтверджують витрати на професійну правничу допомогу.

Окрім того, господарський суд зазначає, що судові витрати зі сплати судового збору було розподілено рішення господарського суду від 22.10.2025.

Приймаючи до уваги викладене, з огляду на предмет позову, характер спірних правовідносин, складність справи, заперечення відповідача, а також обсяг та зміст наданих адвокатом послуг, зважаючи на те, що позов було задоволено, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та підлягають відшкодуванню позивачеві в сумі 47 000,00 грн, відповідно стягненню підлягають на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу з ТОВ "НАФТОГАЗМОНТАЖ" у розмірі 23 500,00 грн та з ТОВ "ПРОСПЕРІТІ ФАЙНЕНШЛ" розмірі 23 500,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника Totalgaz Industrie SRL адвоката Казюти Дмитра Андрійовича (вх.номер суду 47084/25 від 28.10.2025) про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГАЗМОНТАЖ" (49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 37; ідентифікаційний код юридичної особи 31462406) на користь TOTALGAZ INDUSTRIE SRL (700545, Румунія, м. Ясси, Шосе Пекурарь, №128; реєстраційний номер у торговому реєстрі J22/3277/1994) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23 500,00 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСПЕРІТІ ФАЙНЕНШЛ" (49051, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 50, офіс 207; ідентифікаційний код юридичної особи 43092744) на користь TOTALGAZ INDUSTRIE SRL (700545, Румунія, м. Ясси, Шосе Пекурарь, №128; реєстраційний номер у торговому реєстрі J22/3277/1994) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23 500,00 грн.

3. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку в порядку ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя С.В. Мартинюк