ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 рокуСправа № 912/2512/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/2512/25

за позовом Кропивницького апеляційного суду

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД"

про стягнення 18 740,54 грн.

Без виклику сторін.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Кропивницького апеляційного суду, яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" про стягнення 18 740,54 грн, з яких: 15 200,00 грн основного боргу, 600,48 грн інфляційних втрат, 259,86 грн - 3% річних та 2 680,20 грн пені, з покладенням на відповідача судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки від 26.12.2023 № 150 в частині поставки товару.

Ухвалою від 25.09.2025 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/2512/25. Постановив розгляд справи № 912/2512/25 здійснювати без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами та розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Позивач та відповідач належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не повідомив суд про наявність заперечень щодо заявлених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з положеннями ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

За ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

26.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" (далі - Постачальник, Відповідач) та Кропивницьким апеляційним судом (далі - Покупець, Позивач) було укладено Договір поставки № 150 (далі - Договір, а.с. 12), за умовами пунктів 1.1., 1.2. якого передбачено, що Постачальник прийняв на себе зобов`язання передати Покупцю у власність Товар, а Покупець зобов`язався оплатити і прийняти вказаний Товар. Найменування товару: дизельне паливо (далі - Товар).

Відповідно до п. 3.1. Договору ціна одного літра Товару складає 47,50 грн згідно накладних на Товар.

Загальна сума Договору складає 19 000,00 грн у тому числі ПДВ (п. 3.2 Договору).

Згідно з п. 4.2. Договору оплата Товару здійснюється Покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на вказані в рахунку-фактурі реквізити Постачальника.

За умовами п. 5.1.-5.4. Договору строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки).

Місце поставки (передачі) товарів:

- передача Покупцю товару за цим Договором здійснюється на АЗС Постачальника шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явленні довіреними особами Покупця скретч-картки;

- скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому Постачальник не може передати Покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці.

Умови постачання Товару - самовивезення. Покупець зобов`язується отримати Товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі.

Постачальник не несе відповідальності та звільняється від зобов`язань за Договором, у разі неотримання Покупцем товару на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі.

Згідно з п. 6.1., 6.3., 6.4. Договору Покупець зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за поставлені товари; приймати товар згідно умов даного договору.

Постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим Договором; забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього Договору.

Постачальник має право: своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари; у разі невиконання зобов`язань Покупцем Постачальник має право достроково розірвати цей Договір, повідомивши про це Покупця за 5 календарних днів до його розірвання.

За умовами п. 7.1., 7.2. Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим Договором.

Види порушень та санкції за них, установлені Договором:

- за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов`язання за кожний день прострочення.

Згідно з п. 10.1.-10.3. Договору цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін.

Даний договір діє до 31 грудня 2023 року.

Цей договір може бути розірваний достроково за ініціативою однієї із сторін за умови письмового повідомлення іншої сторони за відсутності заборгованості. Договір вважається розірваним з моменту отримання письмового повідомлення. У випадку отримання письмового повідомлення про розірвання договору укладання додаткової угоди про розірвання не потребується.

26.12.2023 на виконання умов договору Постачальник поставив, а Покупець прийняв Товар за Договором на суму 19 000,00 грн, що підтверджується видатковою накладною від 26.12.2023 №0002/0000328 та специфікацією № 0002/0000328-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної № 0002/0000328 від 26.12.2023: 20 скретч-карток на 400 літрів дизпалива (а.с. 11, 16).

У свою чергу, Покупець здійснив оплату на користь Постачальника на суму 19 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 26.12.2023 № 869 (а.с. 18).

Позивач зазначає, що ним фактично було отримано Товар в обсязі лише 80 літрів.

З 01.03.2025 по сьогоднішній день Позивач не може отримати частину Товару (дизпаливо) на мережі АЗС Постачальника у м. Кропивницькому.

Зокрема, Позивач не може отоварити на АЗС Відповідача скретч-картки УкрДТ 20 літрів в кількості 16 шт, отримані згідно видаткової накладної від 26.12.2023 № 0002/0000328 та специфікації № 0002/0000328-С, а саме: 3046 2132 3744, 3046 2132 3745, 3046 2132 3746, 3046 2132 3747, 3046 2132 3748, 3046 2132 3749, 3046 2132 3750, 3046 2132 3751, 3046 2132 3752, 3046 2132 3753, 3046 2132 3754, 3046 2132 3755, 3046 2132 3756, 3046 2132 3757, 3046 2132 3758, 3046 2132 3759 (а.с .10), на загальну суму 15 200,00 грн.

03.02.2025 Позивач направив на адресу Відповідача претензію від 30.01.2025 № 09-06/22/2025 (а.с. 13, 17), яка отримана останнім 07.02.2025.

Відповідач не надав відповіді на претензію та не вжив жодних заходів щодо виконання своїх зобов`язань за Договором.

Наведене вище та відсутність постави (передачі) Товару, стало підставою для звернення Кропивницького апеляційного суду з позовом у даній справі.

Вирішуючи спір, господарський суд враховує таке.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Проаналізувавши зміст укладеного сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Господарський суд зазначає, що підписання сторонами видаткової накладної від 26.12.2023 № 0002/0000328 не свідчить про факт передачі Відповідачем товару Позивачу, а лише підтверджує передачу талонів (скретч-карток), які надавали Позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Отже, з моменту передання Відповідачем за видатковою накладною скретч-карток на пальне Позивачу, Позивач набув право на отримання нафтопродуктів в об`ємах, які зазначені у видатковій накладній від 26.12.2023 № 0002/0000328.

Водночас передача талонів на пальне (скретч-картки), які підтверджують право на отримання Товару (а не сам факт його отримання), не звільняє Відповідача від обов`язку передати позивачу придбаний ним згідно з Договором Товар.

Позивач у повному обсязі виконав прийняті на себе зобов`язання із своєчасної та повної оплати за Товар, який мав бути використаний позивачем шляхом обміну у мережах АЗС оплачених скретч-карт.

Крім того, як зазначено Позивачем, підтверджується матеріалами справи та не спростовано Відповідачем, останнім не передано позивачу замовлений та оплачений Товар на загальну суму 15 200,00 грн (320 л х 47,50 грн/л).

Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за Договором не надав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач після пред`явлення вимоги (03.02.2025) свої зобов`язання щодо поставки Товару не виконав, а також повернення передплати не здійснив.

З урахуванням вищенаведеного, а також тієї обставини, що Відповідач у справі позовні вимоги не заперечив, факти, викладені в позовній заяві, не спростував, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення основної заборгованості у розмірі 15 200,00 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім того, Позивач нарахував та заявив до стягнення з Відповідача 600,48 грн інфляційних втрат, 259,86 грн - 3% річних та 2 680,20 грн пені.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ст. 625 Цивільного кодексу України)

Умовами п. 7.2. Договору передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов`язання за кожний день прострочення.

Перевіривши правильність нарахування інфляційних втрат (за період: березень 2025 - серпень 2025 року на суму заборгованості 15 200,00 грн), 3% річних (за період з 01.03.2025 до 24.09.2025 на суму заборгованості 15 200,00 грн) та пені (за період з 01.03.2025 до 24.09.2025 на суму заборгованості 15 200,00 грн), суд дійшов висновку, що дані нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, здійснені позивачем арифметично вірно, а тому позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" 600,48 грн інфляційних втрат, 259,86 грн - 3% річних та 2 680,20 грн пені визнає обґрунтованими (а.с. 19).

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, на підставі повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів та встановивши усі обставини справи, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" (25002, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Ельворті, буд. 7, оф. 202; ) на користь Кропивницького апеляційного суду (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, просп. Європейський, буд. 2; ) 15 200,00 грн основного боргу, 600,48 грн інфляційних втрат, 259,86 грн - 3% річних та 2 680,20 грн пені, а також 2 422,40 грн сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Кропивницькому апеляційному суду та Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" до електронних кабінетів у системі "Електронний суд".

Повне рішення складено 03.11.2025.

Суддя О.Л. Бестаченко