РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2025Справа № 910/7989/25

За позовом Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" м. Києва

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Служба технічного контролю" м. Києва, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС Груп Менеджмент" м. Києва, 3. Акціонерного товариства "Житомиробленерго" м. Житомира, 4. Акціонерного товариства "Херсонобленерго" м. Херсона, 5. Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" м. Рівного

про стягнення боргу, процентів за користування коштами, ціна позову 294868549,58 грн.,

Суддя Паламар П.І.

Секретар судового засідання Григоряк М.С.

Представники:

від позивача: Награбовський О.В.,

від відповідачів: 1.,2. не з`явились, 3. Приведьон В.М., 4. не з`явився, 5. Гуз С.Б.

СУТЬ СПОРУ :

у червні 2025 року Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що всупереч умов укладених між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Служба технічного контролю" (далі-відповідачем 1.) кредитного договору № КІЕ-Кл-13984 від 14 липня 2021 р., додаткової угоди № 1 від 6 вересня 2022 р. до цього договору останній в установлений строк наданий йому кредит у розмірі 244166809,50 грн. повернув частково та частково сплатив проценти за його користування, заборгувавши станом на 29 листопада 2022 р. 196700000 грн. за кредитом, станом на 10 червня 2025 р. 98168549,58 грн. по процентах.

Виконання відповідачем 1. зобов`язання за вказаним договором кредиту було забезпечене порукою на підставі договорів поруки №№ КІЕ-П-13984/6, КІЕ-П-13984/7, КІЕ-П-13984/8, КІЕ-П-13984/9 від 14 липня 2021 р., укладених відповідно з Товариством з обмеженою відповідальністю "ВС Груп Менеджмент" (далі-відповідач 2.), Акціонерним товариством "Житомиробленерго" (далі-відповідач 3.), Акціонерним товариством "Херсонобленерго" (далі-відповідач 4.), Приватним акціонерним товариством "Рівнеобленерго" (далі-відповідач 5.).

З цих підстав позивач просив задовольнити позов, стягнути з відповідачів солідарно на свою користь 196700000 грн. боргу за кредитом, 98168549,58 грн. боргу по процентах за період 18 липня 2023-16 травня 2024 років, а також понесені ним по справі судові витрати.

Відповідачі 1., 2. відзиви на позовну заяву не подали, їх представники у судове засідання не з`явилися, про час і місце його проведення повідомлені у встановленому порядку.

Відповідач 3. у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на необгрунтованість заявлених вимог. Вказував, що відповідно до умов п. 3.2. договору поруки № КІЕ-П-13984/7 при настанні строку виконання зобов`язань за договором поручитель безвідклично доручає кредитору здійснювати договірне списання грошових коштів з будь-якого рахунку поручителя відкритого у кредитора, в сумі, визначеній кредитором та необхідній для погашення заборгованості. Після настання строку виконання зобов`язання позивач не прийняв належне виконання запропоноване Акціонерним товариством "Житомиробленерго" згідно з умовами договору поруки, тому порука припинилася. Також вказував, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного стану позичальник звільняється від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки за таке прострочення. Тому заперечував проти нарахованих процентів за користування кредитом.

Відповідач 4. у судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений у встановленому порядку. У відзиві на позовну заяву проти позову заперечував. Вказував, що Акціонерне товариство "Херсонобленерго" здійснює свою ліцензійну діяльність на території Херсонської області яка була окупована та на якій проводяться активні боєві дії, що призвело до скрутного матеріального становища його товариства (зменшено вартість активів у три рази та зменшено обсяг послуг, що надаються у вісім разів).

Вказував, що Акціонерне товариство "Херсонобленерго" як оператор систем розподілу є суб`єктом природних монополій та відповідно до Законів України "Про природні монополії", "Про ринок електричної енергії" здійснює свою господарську діяльність у відповідності до вимог нормативно-правових актів НКРЕКП. Чинне законодавство України, що регулює ринок електричної енергії, не передбачає можливості покриття витрат, що виникають у діяльності оператора систем розподілу, за рахунок будь-яких інших джерел, аніж тарифу на розподіл електричної енергії, оскільки всі кошти, які надходять до ліцензіата в рахунок оплати за розподіл електричної енергії, мають відповідне цільове призначення, якого останній зобов`язаний дотримуватися. Зазначав, що договір поруки є нікчемним, оскільки порушує публічний порядок.

Також зазначав, що згідно умов кредитного договору кредитування припиняється 10 квітня 2025 року, тому договір поруки припинив свою дію 10 квітня 2025 року. Крім того, вказував, що додаткової угодою № 1 до кредитного договору збільшено обсяг відповідальності боржника, а саме проценті ставки за користування кредитом, що не було погоджено ним та до його відома не доводилось.

Відповідач 5. у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на необґрунтованість заявлених вимог з підстав аналогічних, викладеним відповідачем 3. Також вказував, що він як поручитель не надавав своєї згоди (не отримував повідомлення з банку) щодо збільшення обсягу відповідальності встановленою додатковою угодою №1, а також між сторонами не укладалась додаткова угода до договору поруки з приводу таких змін. Зазначав, що всупереч умов п.п. 5.1.1. кредитного договору, банк не направляв йому (поручителю) письмове повідомлення про продовження кредитування на другий період. Такі обставини припинили його поруку.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 202 ГПК України у відсутності представників відповідачів 1., 2., 4. за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 1. укладено кредитний договір № КІЕ-Кл-13984 від 14 липня 2021 р., згідно з умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу 1. кредит у вигляді поновлювальної кредитної лінії, а відповідач - прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки обумовлені договором.

Відповідно п.п. 1.1.1., 1.1.2., 1.1.7., 1.1.8. кредитного договору ліміт кредиту становить 245000000 грн., який змінюється згідно з графіком, наведеним у цьому пункті. Валютою кредитування за кредитним договором є гривня. Строк кредитування - до 10 квітня 2025 року включно.

Періодом користування кредитом є проміжок часу, який складає 362 календарних днів (окрім першого періоду). Датою початку першого періоду користування кредитом є дата укладення договору, а датою закінчення є 20 квітня 2022 р. Датою початку кожного наступного періоду користування кредитом є перший календарний день, наступний за датою закінчення попереднього періоду користування кредитом. Датою закінчення кожного періоду користування кредитом є останній календарний день періоду користування кредитом, а датою закінчення останнього періоду користування кредитом є дата, вказана в п. 1.1.7. договору.

Згідно до п. 5.1. договору позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірах і в строки, визначені в ст. 1 договору. Незважаючи на дату закінчення строку кредитування, визначеного п. 1.1.7. договору, позичальник зобов`язаний: повернути кредит/частину кредиту у розмірі, що перевищує новий розмір ліміту кредиту, не пізніше дати встановлення нового розміру ліміту кредиту; повернути кредит та виконати боргові зобов`язання в повному обсязі в день закінчення кожного відповідного періоду користування кредитом (у випадку непродовження кредитування на наступний період користування кредитом); (в залежності від того, яка з цих дат наступить раніше).

Відповідно до умов п.п. 6.1., 6.2. договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити банку відповідну плату в порядку і на умовах, а саме проценти за користування кредитом у розмірі .

Згідно п.п. 1.1.4. договору процентна ставка за користування кредитом становить 16,5% річних або розмір передбачений в п. 6.5. договору.

Проценти за користування кредитом нараховуються банком за ставкою у розмірі, визначеному у п. 1.1.4. договору, із розрахунку 365 днів на рік (для кредиту наданого в гривні) (п. 6.2.1. договору).

У разі порушення позичальником строку повернення кредиту/частини кредиту, позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п. 6.2.1. договору, сплачувати на користь банку за весь час прострочення проценти на прострочену суму кредиту за ставкою у розмірі, визначеному п. 1.1.5. договору з першого дня прострочення повернення суми кредиту/ частини кредиту до тієї дати, коли сума кредиту буде повернута банку в повному обсязі (п. 6.2.2. договору).

Згідно п. 1.1.5. договору процентна ставка на прострочену суму кредиту становить 16,5 % річних або розмір, передбачений в п. 6.5. Кредитного договору.

Проценти нараховуються щоденно на фактичну суму і за весь час прострочення повернення кредиту із розрахунку 365 днів на рік ( п. 6.2.3. договору).

Період нарахування процентів складає календарне число днів. Датою закінчення періоду нарахування процентів для кредиту в гривні є перший банківський день після 24 числа (без його урахування) або день, що передує даті повернення кредиту, а початком - дата надання кредиту та/або перший банківський день після 24 числа (з його урахуванням) (пп. 6.2.3.1. договору).

Нараховані проценти за кредитом в гривні повинні сплачуватися позичальником щомісячно не пізніше 25 числа місяця (п.п. 6.2.3.2. договору).

Відповідно до умов п. 6.5. договору сторони домовилися, що розмір процентної ставки за користування кредитом на кожен наступний період користування кредитом підлягає перегляду. При цьому, розмір процентної ставки за користування частиною кредиту, наданою у гривні, в будь-якому випадку не буде перевищувати 23% річних (із розрахунку 365 днів на рік), якщо інший розмір процентної ставки не буде погоджений сторонами шляхом укладення додаткової угоди до цього договору.

6 вересня 2022 р. між позивачем та відповідачем 1. було укладено додаткову угоду № 1 до цього договору.

Згідно умов п. 1.1.8. договору в редакції додаткової угоди № 1 від 6 вересня 2022 р. періодом користування кредитом є проміжок часу, який складає 180 календарних днів, крім другого та останнього періоду користування кредитом. Датою початку другого періоду користування кредитом є дата укладення додаткової угоди № 1 до цього договору, а датою закінчення другого періоду користування кредитом є 28 листопада 2022 року. Датою початку кожного наступного періоду користування кредитом є перший календарний день, наступний за датою закінчення попереднього періоду користування кредитом. Датою закінчення кожного періоду користування кредитом є останній календарний день періоду користування кредитом, а датою закінчення останнього періоду користування кредитом є дата, вказана в п. 1.1.7. договору.

Відповідно п.п. 1.1.4., 1.1.5. договору в редакції додаткової угоди № 1 від 6 вересня 2022 р. процентна ставка за користування кредитом становить 19,0 % річних або розмір, передбачений в п. 6.5. договору.

Процентна ставка на прострочену суму кредиту становить 19,0 % річних або розмір, передбачений в п. 6.5. Кредитного договору.

Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями вказаних договору, додаткової угоди.

Також встановлено, що 14 липня 2021 р. між позивачем та відповідачами 2.-5. були укладені договори поруки №№ КІЕ-П-13984/6, КІЕ-П-13984/7, КІЕ-П-13984/8, КІЕ-П-13984/9, згідно з якими указані відповідачі зобов`язалися відповідати перед позивачем солідарно в повному обсязі, в тому ж обсязі, що й боржник (відповідач 1.), включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат кредитора тощо за вищевказаним кредитним договором.

Згідно п. 3.1. договорів поруки у разі порушення зобов`язання боржником (у т.ч., невиконання та/або неналежного виконання у строки, визначені кредитним договором), поручитель зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня порушення зобов`язання (його частини) виконати таке зобов`язання (або його частину) незалежно від факту направлення йому кредитором відповідної вимоги. Кредитор не зобов`язаний підтверджувати будь-яким чином факт порушення зобов`язання боржником; таке порушення буде достатньої для поручителя підставою виконати порушене зобов`язання (або його частину) без застережень, умов чи вимог для кредитора про надання відповідної інформації/документів.

Зазначені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями вищезгаданих договорів.

Поясненням позивача, наявною у матеріалах справи копією меморіального ордеру № ТR.50849349.75017.23758 від 15 липня 2021 р., поданими банківськими виписками позивача за періоди 25 жовтня 2022-10 червня 2025 років, 14 липня 2021-10 червня 2025 років, розрахунком заборгованості, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, стверджується факт перерахування позивачем відповідачу 1. кредитних коштів за договором у розмірі 244166809,50 грн., а також часткового виконання останнім зобов`язання за договором з повернення кредитних коштів у розмірі 47466809,50 грн. та часткової сплати належних за користування кредитом процентів.

Доказів повернення відповідачем одержаного кредиту, а також сплати належних за користування кредитом процентів у повному розмірі та в установлений строк суду не надано.

Згідно п. 5.1.1. договору протягом строку дії кожного поточного періоду користування кредитом банк розглядає питання щодо продовження кредитування на наступний період користування кредитом на діючих умовах цього кредитного договору або щодо припинення кредитування на наступні періоди користування кредитом.

Відповідно до умов п. 1.1.8. договору в редакції додаткової угоди № 1 від 6 вересня 2022 р. до цього договору другий період користування кредитом встановлений 28 листопада 2022 року.

Як пояснив позивач, банком не було прийнято рішення про продовження строку кредитування позичальника на наступний (третій) період користування кредитом.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Виходячи із встановленого судом факту порушення відповідачем 1. обов`язку повернути кредит у встановлені графіком строки, позивач набув права вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та процентів.

Згідно ч. 1 ст. ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами ст. 6 кредитного договору у розумінні умов п.п. 1.1.4., 1.1.5. цього договору сторони дійшли згоди про обов`язок позичальника сплачувати на користь банку проценти як протягом визначеного строку користування кредитом, так і після його настання (проценти на прострочену суму), тобто до дня фактичного повернення позики.

Посилання відповідачів щодо природи процентів після спливу визначеного договором строку користування кредитом є необгрунтованими як міри відповідальності за порушення боржником грошового зобов`язання суперечать умовам спірного договору у відповідній частині та положенням ст. 625 ЦК України, тому є безпідставними.

Тому приписи пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, якими визначено звільнення позичальника від відповідальності, передбаченої статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, застосуванню не підлягають.

Правовідносини, що виникли у даній справі не є подібними до відносин, які вирішувалися Верховним Судом у справі № 910/4518/16 щодо одночасного нарахування банками процентів за користування кредитом (ст. 1048 ЦК України) та процентів на прострочену суму (ст. 625 ЦК України).

Тому доводи з цього приводу є необґрунтованими.

Доводи відповідачів про припинення поруки через збільшення обсягу відповідальності позичальника під час зміни розміру процентних ставок за користування кредитом з 16,5% до 19%, яка не була ними погоджена є також необґрунтованими з огляду на наступне.

З пояснень позивача, матеріалів справи слідує, що внесення змін додатковою угодою №1 від 6 вересня 2022 р. до договору КІЕ-Кл-13984 від 14 липня 2021 р. щодо кредитування на другий період користування кредитом мало наслідком припинення прострочення позичальника за кредитом та перенесення строку повернення кредиту в повному обсязі з 20 квітня 2022 р. (кінець 1-го періоду користування кредитом) на 28 листопада 2022 р. (кінець 2-го періоду користування кредитом).

Надання додаткового часу для правомірного повернення кредиту, тобто перенесення строку повернення кредиту на більш віддалену дату не свідчить про збільшення у зв`язку з цим обсягу відповідальності боржника та , як наслідок, і поручителя

Згідно п. 2.2. договорів поруки будь-які зміни у зобов`язанні, не пов`язані із збільшенням обсягу відповідальності поручителя за договором, не впливають на обов`язки поручителя за договором і не потребують його згоди.

Крім того, як встановлено судом за умовами п. 6.5. кредитного договору сторони домовилися, що розмір процентної ставки за користування кредитом на кожен наступний період користування кредитом підлягає перегляду, а загальний розмір процентної ставки за користування частиною кредиту, наданою у гривні, в будь-якому випадку не буде перевищувати 23 % річних.

Відповідні положення закріплені також у п. 2.1.1 договорів поруки кожного з поручителів.

Відповідно до п. 4.1.1. договорів поруки поручителі надали кредитору запевнення та гарантії, що вони повністю ознайомлені з кредитним договором, всі його умови (зокрема, щодо строків (термінів, графіків) виконання зобов`язання) їм зрозумілі та вони запевняли про самостійне здійснення контролю за належним виконанням зобов`язання боржником.

Отже, з урахуванням п. 2.2. договорів поруки, збільшення розміру процентної ставки до 19% річних не потребував додаткового погодження з поручителями.

Відповідно до вимог ст.ст. 528, 543, 554 ЦК України відповідачі 2., 3., 4., 5. які поручилися за виконання відповідача 1. спірного договору, є солідарними боржниками позивача поряд з відповідачем 1.

Оскільки відповідач 1. прострочив виконання зобов`язання за кредитним договором, з нього, а також з відповідачів 2., 3., 4., 5. солідарно на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 543, 1048 ЦК України підлягає стягненню 196700000 грн. боргу за кредитом , 98168549,58 грн. боргу по процентах за період 25 жовтня 2022-10 червня 2025 років.

Посилання відповідача 4. на відсутність грошових коштів та джерел їх надходження для покриття зобов`язань за прийнятою порукою в силу вимог ст. 625 ЦК України не звільняє від виконання грошового зобов`язання.

Заперечення щодо дійсності правочинів поруки доказами не підтверджені, тому є необгрунтованими.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" м. Києва задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Служба технічного контролю" (03113, м. Київ, проспект Перемоги, 68/1, офіс 62, код 32985343), Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС Груп Менеджмент" (01601, м. Київ, вул. Госпітальна, 4-А, код 33947089), Акціонерного товариства "Житомиробленерго" (10008, м. Житомир, вул. Віктора Косенка, 32/8, код 22048622), Акціонерного товариства "Херсонобленерго" (73000, м. Херсон, вул. Пестеля, 5, код 05396638), Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71, код 05424874) на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, код 1428200 грн. боргу за кредитом , 98168549,58 грн. боргу по процентах, 847840 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 10 листопада 2025 року.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар