номер провадження справи 27/175/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.11.2025 Справа № 908/3306/25

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Дроздова С.С., розглянувши матеріали,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (б. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133, ідентифікаційний номер юридичної особи 41084239)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Алфьорової Юлії Миколаївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 143 818 грн 50 коп.

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця Алфьорової Юлії Миколаївни про стягнення заборгованість за Договором № 488808-КС-001 про надання кредиту від 04.02.2024, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 68 624 грн 37 коп., суми прострочених платежів по процентах 202 105 грн 62 коп., суми заборгованості по штрафам 0 грн 00 коп., суми прострочених платежів за комісією 0 грн 00 коп.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2025 позовні матеріали № 908/3306/25 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 03.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3306/25, присвоєно справі номер провадження 27/175/25 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про витребування доказів в порядку ст. 81 ГПК України, відповідно до якого позивач просить суд витребувати в АТ КБ Приватбанк наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме:

- письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № НОМЕР_2 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я Алфьорова Юлія Миколаївна (РНОКПП НОМЕР_1 );

- письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_2 за період з 04.02.2024 (дата видачі кредиту) по 14.12.2024 (дата закінчення терміну кредитування).

Враховуючи той факт, що позивач не може самостійно отримати інформацію, що містить банківську таємницю, керуючись ст. 81 ГПК України, позивач звернувся до суду з клопотанням щодо витребування доказів.

Частиною 2 ст. 60 Закону України Про банки і банківську діяльність визначено, що банківською таємницею, зокрема, є: відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; фінансово-економічний стан клієнтів.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 62 Закону України Про банки і банківську діяльність передбачено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтями 76-78 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Статтею 81 ГПК України унормовано, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати таких доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу передбачені цим Кодексом.

Дослідивши матеріали позовної заяви, оскільки позивач позбавлений можливості самостійно отримати документи та інформацію, які містять банківську таємницю, а вказані докази входять до предмету доказування у даній справі, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача про витребування доказів.

Керуючись ст.ст. 81, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА, м. Київ про витребування доказів задовольнити.

2. Витребувати у Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» АТ КБ Приватбанк наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме:

- рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № НОМЕР_2 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я Алфьорова Юлія Миколаївна (РНОКПП НОМЕР_1 );

- виписки про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_2 за період з 04.02.2024 (дата видачі кредиту) по 14.12.2024 (дата закінчення терміну кредитування).

Запропонувати Акціонерному товариству «Комерційний Банк Приватбанк витребувані докази або письмові обґрунтовані пояснення щодо неможливості надання витребуваних доказів подати суду в строк до 17.11.2025.

Попередити що будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати таких доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу передбачені цим Кодексом.

Попередити про відповідальність згідно з вимогами ГПК України за невиконання вимог суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://zp.arbitr.gov.ua/sud5009/.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 03.11.2025.

Суддя С.С. Дроздова