03.11.2025Справа № 910/7448/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Білошицької А.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюваль Компані" від 20 жовтня 2025 року про ухвалення додаткового рішення в справі № 910/7448/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюваль Компані" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оранж Ел Пі Джі" про стягнення 1 174 992,15 грн,
за участю представників:
позивача: не з`явився;
відповідача: не з`явився;
У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дюваль Компані" (далі - Компанія) звернулось з вказаним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оранж Ел Пі Джі" (далі - Товариство) 1 174 992,15 грн, з яких: 1 030 019,40 грн - основний борг, 31 190,88 грн - інфляційні втрати, 10 159,10 грн - три проценти річних, 103 622,77 грн - пеня.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем покладених на нього зобов`язань за договором поставки нафтопродуктів від 28 червня 2024 року № 280624 Е-186 у частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16 червня 2025 року відкрито провадження в справі № 910/7448/25, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28 серпня 2025 року в задоволенні клопотання Товариства про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву відмовлено та продовжено з власної ініціативи суду вказаний процесуальний строк до 4 серпня 2025 року включно. Цією ж ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16 жовтня 2025 року позов Компанії задоволено, стягнуто з Товариства на користь позивача 1 030 019,40 грн основного боргу, 31 190,88 грн інфляційних втрат, 10 159,10 грн трьох процентів річних, 103 622,77 грн пені та 14 099,91 грн судового збору.

21 жовтня 2025 року через систему "Електронний суд" від Компанії надійшла заява від 20 жовтня 2025 року, у якій остання просила суд ухвалити додаткове рішення по справі та стягнути з Товариства 50 000,00 грн витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу в зв`язку з розглядом даної справи. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року вказану заяву Компанії призначено до розгляду в судовому засіданні на 3 листопада 2025 року.

23 жовтня 2025 року через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання від цієї ж дати, у якому останній вказав, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн не підпадає під критерії реальності адвокатських послуг і розумності їх розміру. При цьому, відповідач вказував на те, що в поданому позивачем акті приймання-передачі наданих послуг від 20 жовтня 2025 року зазначені послуги адвоката, які фактично є складовими інших послуг, а також послуги, які не мали характер необхідних. Відповідач також зазначав, що обсяг матеріалів даної справи не є надмірним, а характер спору не є складним. У зв`язку з цим Товариство просило суд зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до обґрунтованого, з огляду на їх неспівмірність зі складністю даної справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданих послуг. У цьому ж клопотанні відповідач просив проводити розгляд заяви Компанії без участі його повноважного представника.

3 листопада 2025 року (до початку призначеного засідання) через систему "Електронний суд" від позивача надійшли заперечення від 31 жовтня 2025 року на вищевказане клопотання Товариства, у яких Компанія підтримала подану нею заяву про ухвалення додаткового рішення та наполягала на обґрунтованості розміру заявлених до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Сторони явку своїх уповноважених представників у призначене судове засідання не забезпечили, про дату, час і місце розгляду заяви Компанії були повідомлені належним чином та в установленому законом порядку.

Відповідно до частини 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з частинами 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 цього Закону встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 червня 2025 року між позивачем та адвокатом Лушкіним М.Ю. було укладено договір про надання правничої допомоги № 12/06/25-2, за умовами якого останній у порядку та на умовах, визначених цим правочином, зобов`язався за оплату здійснити: підготовку та подачу позовної заяви в інтересах позивача до Товариства про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором поставки нафтопродуктів від 28 червня 2024 року № 280624 Е-186, юридичний супровід такої судової справи в суді господарської юрисдикції, брати участь у судових засіданнях щодо розгляду судової справи та вчиняти всі необхідні дії в інтересах Компанії (подача заяв, клопотань, уточнень тощо), а Компанія - прийняти й оплатити надані послуги та виконані роботи у межах цієї угоди.

Сторони погодили, що розмір гонорару (винагороди) адвоката встановлюється у фіксованому розмірі 50 000,00 грн, що сплачується Компанією протягом 20-ти робочих днів з дня підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг (пункт 4.2. вказаного правочину).

Відповідно до пункту 6.1. договору останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 12-ти календарних місяців.

Судом встановлено, що на виконання умов вказаного правочину адвокат Лушкін М.Ю. надав, а Компанія - прийняла без жодних заперечень і зауважень обумовлені договором послуги на загальну суму 50 000,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією акта приймання-передачі наданих послуг від 20 жовтня 2025 року. З вказаного акта вбачається, що надані послуги включали в себе: підготовку проекту позовної заяви в інтересах Компанії до Товариства про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором поставки нафтопродуктів від 28 червня 2024 року № 280624 Е-186, підготовку додатків до позовної заяви; подачу позовної заяви до Господарського суду міста Києва; ознайомлення з матеріалами справи № 910/7448/25 з метою вивчення змісту відзиву на позовну заяву; підготовку та подачу до суду заперечень щодо відкладення розгляду справи № 910/7448/25; участь у підготовчих і судових засіданнях по справі № 910/7448/25.

На підтвердження того, що представник позивача - Лушкін М.Ю., є адвокатом та в нього наявні повноваження на представництво інтересів Компанії в суді, до позову було долучено копію ордера від 12 червня 2025 року серії АІ № 1922378 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 20 червня 2022 року серії КС № 10628/10.

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами частин 5 та 6 статті 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У своїх запереченнях Товариство просило суд зменшити заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу з огляду на їх неспівмірність із складністю даної справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також обсягом наданих адвокатом послуг. На думку відповідача, дана справа не є складною для представника позивача, оскільки в її матеріалах містяться виключно документи, подані самою Компанією. Натомість поданий Товариством відзив мав незначний обсяг, не містив громіздкого аналізу судової практики чи детального нормативного обґрунтування. У відзиві відповідач не заперечував проти факту неповної оплати обумовленого товару. При цьому, предметом спору була заборгованість за договором поставки та нараховані штрафні санкції, які є типовими для господарського обігу. Фактичні обставини справи не потребували проведення експертиз, залучення спеціалістів, дослідження значного обсягу доказів чи необхідності вивчення складних бухгалтерських операцій.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною 5 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.

При цьому стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2024 року в справі № 910/14524/22 та в постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 24 січня 2022 року в справі № 911/2737/17.

Визначаючи складність даного спору та характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що дана справа не є складною для представника Компанії.

Крім того, судом враховано, що обумовлений договором фіксований розмір гонорару адвоката був визначений сторонами саме з урахуванням можливих додаткових витрат на послуги адвоката, пов`язані з підготовкою відповіді на відзив, інших додаткових процесуальних документів, вчинення додаткових процесуальних дій та участь адвоката у всіх засіданнях по справі (кількість яких сторони не могли визначити під час укладання цієї угоди). Однак, у матеріалах справи наявна лише одна заява Компанії по суті справи (позовна заява), будь-які додаткові дії процесуального характеру (проведення судової експертизи, залучення третіх осіб до участі в справі, свідків, витребування доказів тощо) під час розгляду справи № 910/7448/28 не вчинялися. При цьому, представник позивача брав участь лише у трьох засіданнях по справі.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям, що наведені у частині 4 статті 126 ГПК України.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати витрат на правову допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з встановлених обставин, характеру спірних правовідносин та обсягів матеріалів справи, реально витраченого адвокатом часу, наявності вмотивованих заперечень відповідача щодо обґрунтованості заявлених до стягнення сум, з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне частково задовольнити заявлену суму витрат позивача на професійну правничу допомогу в справі № 910/7448/25 у розмірі 25 000,00 грн.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної заяви Компанії, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду про часткове задоволення цієї заяви та стягнення з Товариства на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у вищезазначеному розмірі.

Керуючись статтями 80, 123, 126, 127, 129, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оранж Ел Пі Джі" (03022, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 34; ідентифікаційний код 41160377) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюваль Компані" (36014, місто Полтава, вулиця Капітана Володимира Кісельова, будинок 29, кімната 302; ідентифікаційний код 41180498) 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 10 листопада 2025 року.

СуддяЄ.В. Павленко