ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

06.11.2025 м. Полтава Справа № 917/1974/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Байдуж Ю. С. при секретарі Сахно А.В., розглянувши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропрогрес плюс" від 20.10.2025 вих. № 95

про забезпечення позову

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропрогрес плюс" (; вул. Мостова, 4, м. Карлівка, Полтавська область, 39500)

до Приватного підприємства "С.В. Агро-Гарант" (; вул. Симоненка, буд. 28, м. Карлівка, Полтавський район, Полтавська область, 39500)

про зобов`язання повернути майно та стягнення 2 371 543,66 грн,

з повідомленням сторін та їх участі, згідно протоколу,

ухвалив наступне:

ВСТУП

1. До Господарського суду Полтавської області, 22.10.2025, надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрогрес плюс» до Приватного підприємства «С.В. Агро-Гарант» в якій ТОВ «Агропрогрес плюс» просить суд:

- зобов`язати ПП «С.В. Агро-Гарант» повернути ТОВ «Агропрогрес плюс» зернозбиральний комбайн CHELLENGER CH670B, заводський №670И-HUC7206, двигун НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , 2009 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 21.12.2020 у комплекті із жниваркою для збирання кукурудзи GERINGHOFF RD800/B, заводський № НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 від 17.12.2020;

- стягнути з ПП «С.В. Агро-Гарант» на користь ТОВ «Агропрогрес плюс» заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 162 580,48 грн, 1 914 838,70 грн неустойки за прострочення повернення орендованого майна, 3 000 доларів США, що еквівалентно 125 254,20 грн, 44 000, 00 грн пені, 98 346,05 грн інфляційних втрат та 26 524,23 грн 3 %річних.

2. Підставою позову є неповернення відповідачем позивачу майна, що було передане у строкове платне користування, у строки визначені Договором про викуп сільськогосподарської техніки, укладеного між сторонами спору та не здійснення відповідачем викупу зазначеного майна.

3. У зв`язку з наявністю обставин, які на думку заявника можуть привести до ускладнення або неможливості виконання можливого майбутнього рішення у справі, позивач звернувся до господарського суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову одночасно з поданням позову.

СУТЬ ЗАЯВИ ТА ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ЗАЯВНИКА (ПОЗИВАЧА У СПРАВІ)

4. В заяві про забезпечення позову позивач просить:

- накласти арешт на зернозбиральний комбайн CHELLENGER CH670B, заводський №670И-HUC7206, двигун НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , 2009 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 21.12.2020 у комплекті із жниваркою для збирання кукурудзи GERINGHOFF RD800/B, заводський № НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 від 17.12.2020 (надалі по тексту - Майно);

- передати арештоване Майно на відповідальне зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «Україна» (39500, Полтавська обл., Полтавський р-гг, м. Карлівка, вул. Великотернівська, 51, );

- накласти арешт на грошові кошти, що належать ПП «С.В. Агро-Гарант», як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських установах або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належатимуть ПП «С.В. Агро-Гарант», у межах суми позовних вимог на загальну суму 2 371 543, 66 грн;

- накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить ПП «С.В. Агро-Гарант» у межах ціни позову 2 371 543, 66 грн, лише в межах різниці між сумою ціни позову та арештованих грошових коштів у разі їх недостатності.

5. В обґрунтування заяви заявник зазначає, що через неповернення йому Майна, яке було передане ним у тимчасове платне користування ПП «С.В. Агро-Гарант», з можливістю його викупу, на підставі укладеного Договору про викуп сільськогосподарської техніки від 15.10.2023 він несе ризик випадкового знищення, пошкодження та втрати Майна, оскільки ПП «С.В. Агро-Гарант» продовжує неконтрольовано та неправомірно використовувати його Майно.

При втраті, пошкоджені чи відчужені Майна заявник не зможе поновити свого права в натурі та буде вимушений звертатися з іншими позовами до суду.

Тому у даному випадку, позивач доцільним та співмірним засобом забезпечення позову вважає накладення арешту на Майно та передання його на зберігання.

6. Щодо застосування заходу забезпечення позову в частині позовних вимог про стягнення коштів з ПП «С.В. Агро-Гарант», заявник зазначає, що виконання можливого рішення у справі про задоволення позову у цій частині, безпосередньо залежить від тієї обставини чи матиме відповідач - ПП «С.В. Агро-Гарант», необхідну суму грошових коштів, достатніх для виконання рішення у разі задоволення позову.

У зв`язку з тим, що ПП «С.В. Агро-Гарант» не виконують свої договірні зобов`язання, у заявника існують реальні підстави вважати, що навіть у випадку задоволення позову, ПП «С.В. Агро-Гарант» не виконуватиме судове рішення, а навпаки перешкоджатиме його виконанню та намагатиметься уникнути примусового стягнення.

7. З огляду на те, що статутний капітал ПП «С.В. Агро-Гарант» становить 277 834,00 грн, що є значно меншим ніж ціна позову, заявник вважає за необхідним накласти арешт на кошти ПП «С.В. Агро-Гарант» в межах суми стягнення, а також, в межах різниці між сумою ціни позову та арештованих грошових коштів у разі їх недостатності накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить ПП «С.В. Агро-Гарант» у межах ціни позову 2 371 543, 66 грн.

8. Заявник зазначає, що такі засоби забезпечення є адекватними та не призведуть до невиправданого обмеження майнових прав ПП «С.В. Агро-Гарант», оскільки арештоване майно і грошові кошти залишаються у володінні та користування власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ними на певний час та лише щодо частини, якої стосується спір.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ

9. Закон серед передумов забезпечення позову визначає можливий вплив невжиття заходів забезпечення позову не тільки на виконання рішення суду, а й на можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися (Постанова ВП ВС від 24.04.024, № 754/5683/22).

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

10. Процесуальний інститут забезпечення позову покликаний уникнути реальних ризиків реалізації в майбутньому актів правосуддя щодо задоволених вимог позивача, однак при його застосуванні важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також відсутність факту зловживання позивачем процесуальними правами на подання відповідної заяви та недопущення факту порушення прав та законних інтересів відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані (постанова ВПВС від 18.05.21р. у справі № 914/1570/20).

11. При визначені обставин, які підлягають доведенню за даною заявою про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

12. Забезпечення майнового позову полягає у вжитті судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за таким позовом та спрямовані проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити тощо (див. постанови ВПВС від 12.02.20р. у справі № 381/4019/18 , від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17).

13. Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

14. Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є припущення, що майно (у тому числі грошові суми), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення( постанова ВС за № 916/585/18 (916/1051/20)).

15. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

16. За загальним правилом достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Водночас слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди в кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

17. За обставин звернення з позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить в суду позивач (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 905/446/22)

18. Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою, в тому числі співмірність зазначених вимог з предметом позову та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Суд має встановити наявність обставин, які свідчать, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову (постанови Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 922/2163/17, від 03.04.2020 у справі № 904/4511/19 та ін.).

19. Таким чином, заявник зобов`язаний надати достатні докази, що підтверджують наявність обставин, що є підставою для обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (постанова Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

17. Так, з матеріалів доданих до заяви вбачається, що підприємство-відповідач ПП «С.В. Агро-Гарант» має юридичну адресу вул. Симоненка, 28, місто Карлівка, Полтавський р-н, Полтавської області, 39500. Діє у складі єдиного засновника ОСОБА_1 .

Розмір статутного капіталу складає 277834,00 грн, що вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 06.11.25, зробленого судом.

18. Згідно тверджень заявника, будь-яке майно у відповідача відсутнє, а на підприємстві працює лише одна людина.

19. Заявнику ж на праві власності належить майно - зернозбиральний комбайн CHELLENGER CH670B, та жниварка для збирання кукурудзи GERINGHOFF RD800/B, про що свідчать Свідоцтва про реєстрацію машини Серії НОМЕР_3 та Серії НОМЕР_5 (а. с. 18 -19).

Зазначене майно, було передане ним відповідачу за Договором про викуп сільськогосподарської техніки від 15.10.2023 на підставі Акту прийому-передачі сільськогосподарської техніки від 15.10.2023.

Відповідно до умов Договору майно мало бути викуплене відповідачем у позивача у строк до 31.12.2024, шляхом внесення оплати в сумі 30 000, 00 доларів США, або ж повернути позивачу (п. 5.1., п. 3.3. Договору).

Згідно з твердженням заявника майно - зернозбиральний комбайн CHELLENGER CH670B, та жниварка для збирання кукурудзи GERINGHOFF RD800/B, на момент звернення ним з цією заявою перебувало на території відповідача.

20. В ой же час, відповідно до наданого заявником Договору застави транспортних засобів від 26.11.2024 за №ТЗ-ЯФЗ-3108/1 майно передане у заставу АТ «Перший український міжнародний банк», при тому, що спірне майно, станом на момент укладення цього договору у володінні заявника не перебувало.

21. Крім того, з наявних у справі матеріалів вбачається, що між заявником та третьою особою, 03.01.2025, було укладено Договір оренди сільськогосподарської техніки, об`єктом оренди якого є те ж саме майно, яке також фактично у володінні заявника, станом на 03.01.2025 не перебувало.

ВИСНОВКИ СУДУ ЩОДО НАЯВНОСТІ ПІДСТАВ ДЛЯ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

22. Перш за все суд зазначає, що реалізація права на судовий захист гарантовано кожному статтями 55, 124 Конституції України, та багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову в судовому процесі.

23. Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача/ відповідачів з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

24. Згідно з ч. 2 статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

25. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 236 ГПК України).

26. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

27. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

28. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

29. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

30. Як судом вже зазначалося - процесуальний інститут забезпечення позову покликаний уникнути реальних ризиків реалізації в майбутньому актів правосуддя щодо задоволених вимог позивача, однак при його застосуванні важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також відсутність факту зловживання позивачем процесуальними правами на подання відповідної заяви та недопущення факту порушення прав та законних інтересів відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані

31. Так, з обставин даної справи вбачається, що цій справі об`єднано декілька позовних вимог, немайнова та майнова.

З приводу немайнової вимоги, заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно та передання його на зберігання третій особі.

Майнову вимогу заявник просить забезпечити шляхом накладення арешту на кошти та майно відповідача в межах суми стягнення 2 371 543,66 грн.

32. В свою чергу, згідно з встановлених судом обставин у справі вбачається, що спірне майно є об`єктом укладених заявником договорів не тільки з відповідачем. Зокрема, воно перебуває в заставі, а також мало бути передане заявником третій особі в якості об`єкту оренди. Не дивлячись на те, що відповідно до Договору, укладеного між сторонами цього спору те ж саме майно є об`єктом лізингу, особливість якого полягає у користуванні майном з правом його подальшого викупу.

33. За наведеного комплексу обставин у суду виникає сумнів щодо питання чи розпоряджається заявник належними йому матеріальними правами на майно добросовісно? Чи не вбачається у непослідовних діях заявника, які полягають в укладенні договорів, щодо розпорядження майна, яке фактично не перебуває у його володінні, зловживання матеріальним правом заявника? І чи не заявлено у такому випадку заяву про забезпечення позову у цій справі з іншою метою, - не з метою забезпечення виконання майбутнього судового рішення?!

Адже, в результаті укладення заявником договорів з третіми особами, останні також гіпотетично набули певних прав стосовно спірного майна.

Разом з тим, суд звертає особливу увагу на те, що будь-яких доказів про те, що сам відповідач намагається розпорядитися майном або ж приховує це майно, заявником суду не надано.

Більш того, представники заявника у судовому засіданні повідомили суд про те, що на момент подання заяви про забезпечення позову майно, в його цілісності та збереженості, перебувало на території відповідача. Враховуючи закінчення на даний момент сезонних польових робіт спірне майно наразі не використовується.

Такі твердження заявника свідчать про те, що спірне майно відповідачем не приховується, більш того його використання відповідачем, та як наразі не здійснюється, що спростовує твердження заявника про неконтрольоване використання майна та його знецінення.

34. Крім того, запропонований заявником захід забезпечення позову стосовно забезпечення немайнової вимоги за позовом, на переконання суду є не співмірним з предметом позову та не адекватним, оскільки позивач в особі заявника просить суд зобов`язати відповідача повернути майно позивачу, проте в результаті накладення арешту на майно (за заявою про забезпечення позову), останнє має бути передане третій особі. Такі обставини в майбутньому можуть стати передумовою для виникнення нового спору зокрема, з приводу того ж майна, чи сплати за зберігання майна на користь третьої особи, тощо. Тому такий захід забезпечення позову суд знаходить таким, що не відповідає балансу інтересів сторін.

35. За наведених обставин суд не знаходить підстав для забезпечення позову наведеного заявником стосовно його немайнової вимоги у справі.

36. В свою чергу, щодо запропонованого заходу забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача в межах суми стягнення, суд зважає на таке.

Позивач заявив майнову вимогу про стягнення з відповідача 2 371 543,66 грн.

Така вимога обґрунтована нарахуванням орендної плати, неустойки за невнесення плати за користування майном, станом на момент подання позову у справі.

Розрахунок зазначеної суми підлягає перевірці судом під час розгляду справи по суті та при ухвалені рішення.

При цьому, суд враховує усталену правову позицію Верховного Суду про те, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова ВПВС від 18.05.21р. у справі № 914/1570/20; постанови ВС/КГС від 17.12.18р. у справі № 914/970/18, від 22.07.19р. у справі № 914/120/19, від 10.11.20р. у справі № 910/1200/20, від 12.09.22р. у справі № 911/231/22).

Таким чином суд позбавлений можливості перевіряти правомірність і доведеність заявлений майнових вимог заявника, як позивача у справі на цій стадії розгляду справи.

37. В свою чергу, суд враховує, що відповідно до встановлених судом обставин, право власності на майно належить заявнику (п. 19 цієї ухвали).

Вартість спірного майна, за Договором, складає 30 000 доларів США, що станом на момент постановляння цієї ухвали еквівалентна 1 259 700,00 грн.

Ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 323 ЦК України).

38. Наявність спору між сторонами цієї справи гіпотетично свідчить для суду про те, що для позивача існують ризики майнових втрат, у разі неможливості в майбутньому досягти виконання судового рішення, оскільки користування майном дійсно не контролюється його власником - позивачем у справі.

При цьому, з огляду на процесуальну поведінку відповідача у цій справі, який в порушення вимог закону, не зареєстрував електроонний кабінет в системі Електронний суд; отримав примірник позовної заяви, ще 22.10.2025, проте не поцікавився у відкритих джерелах (сайт судова влада України, Єдиний державний реєстр судових рішень) наявністю відносно нього відкритого судового провадження та не подав будь-яких спростувань з приводу заяви, суд допускає, що відповідач і в подальшому може вчиняти дії які стануть перешкодами до виконання можливого судового рішення у цій справі.

39. За наведених обставин, на переконання суду, накладення арешту на майно та кошти боржника є співмірним із заявленими позовними вимогами майнового характеру і адекватним, проте в межах, що не перебільшує суму вартості спірного майна - 1 259 700,00 грн. Оскільки іншим чином визначити на даній стадії процесу суму забезпечення суд не взмозі без оцінки обставин справ.

Такий захід забезпечення позову відповідає балансу інтересів сторін та зможе запобігти відповідачу уникнути від виконання можливого судового рішення у цій справі.

40. При цьому суд враховує, що арешт коштів на рахунках означає, що гроші залишаються у власності боржника і знерухомлюються з метою недопущення виведення грошових коштів з рахунків боржника й уникнення виконання судового рішення у майбутньому або без урахування інтересів позивача.

Те ж саме стосується майна відповідача, яке при накладені на нього арешту, з володіння власника фактично не вибуває. Обмежується лише його право на розпорядження зазначеним майном в частині його відчуження.

Крім того, такий захід може бути скасований у випадку ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позову.

41. Можливість накладення арешту на майно у спорі про стягнення грошових коштів, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, є додатковою гарантією для позивача, що рішення суду в разі задоволення позову, буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог. постанова КГС в складі ВС від 05 серпня 2022 року, в справі № 905/447/22.

42. У суду немає підстав вважати, що застосування такого заходу забезпечення позову призведе до невиправданого обмеження прав відповідача чи третіх осіб, оскільки грошові кошти та майно залишаються у володінні та користуванні відповідача, а можливість ними розпоряджатися обмежується на певний час лише щодо частини коштів, якої стосується спір (постанови Верховного Суду від 03.12.2020 у справі №911/1111/20, від 21.01.2022 у справі № 910/5079/21, від 11.12.2023 у справі № 904/1934/23)

43. Суд також зазначає, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що передбачені частиною другою статті 136 ГПК України підстави для вжиття заходів забезпечення позову наявні, а тому заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Відповідно викладеному, керуючись статтями 73-74, 77, 79-80, 136-137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропрогрес плюс" про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Накласти арешт на грошові кошти Приватного підприємства "С.В. Агро-Гарант" (; вул. Симоненка, буд. 28, м. Карлівка, Полтавський район, Полтавська область, 39500), як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських установах або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належатимуть ПП «С.В. Агро-Гарант», у межах суми що складає 1 259 700,00 грн;

3. Накласти арешт на рухоме і нерухоме майно Приватного підприємства "С.В. Агро-Гарант" (; вул. Симоненка, буд. 28, м. Карлівка, Полтавський район, Полтавська область, 39500) у межах суми, що складає 1 259 700,00 грн, лише в межах різниці, у разі недостатності арештованих коштів.

Стягувачем за ухвалою суду є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропрогрес плюс" (; вул. Мостова, 4, м. Карлівка, Полтавська область, 39500)

Боржником за ухвалою суду є: Приватне підприємство "С.В. Агро-Гарант" (; вул. Симоненка, буд. 28, м. Карлівка, Полтавський район, Полтавська область, 39500)

4. В задоволення іншої частини заяви про забезпечення позову відмовити.

5. Оригінальний примірник ухвали, скріплений гербовою печаткою суду, направити стягувачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, копію ухвали - боржнику через систему "Електронний суд".

Ухвала суду про забезпечення позову підписана і набрала законної сили 06.11.2025 та є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Строк пред`явлення до виконання становить три роки.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановляння незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя Юлія БАЙДУЖ