ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2025 Справа № 914/2786/24

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Тіні-Грін-Хом (Tiny-Green-Home GmbH i.L.), Брюлінгзен, Федеративна Республіка Німеччини

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Будспецстандарт, с.Давидів Львівської області

про стягнення 33193,00 євро збитків (еквівалентно 1471777,62 грн згідно даних НБУ на 07.11.2024), 39268,00 євро упущеної вигоди (еквівалентно 1741143,12 грн згідно даних НБУ на 07.11.2024) за договором купівлі продажу № DE05 від 24.04.2023

за зустрічною позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Будспецстандарт, с.Давидів Львівської області, Україна

до відповідача (за зустрічним позовом): Товариства з обмеженою відповідальністю Тіні-Грін-Хом (Tiny-Green-Home GmbH i.L.), Брюлінгзен, Федеративна Республіка Німеччини

про: стягнення 298153,46 євро

Суддя Ділай У.І.

Секретар Ю.Кохановська

За участі представників:

Від позивача (відповідач за зустрічним позовом): О.М.Дрюк - адвокат

Від відповідача (позивач за зустрічним позовом): В.В.Войцешук, І.І.Чорний

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2025, справу №914/248/25 розподілено судді У.І.Ділай.

Ухвалою від 18.11.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 09.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 02.01.2025.

Ухвалою від 02.01.2025 судове засідання відкладено на 30.01.2025.

Ухвалою від 30.01.2025 прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду із первісним позовом в порядку загального позовного провадження.

У судовому засіданні від 30.01.2025 оголошено перерву до 20.02.2025.

Ухвалою від 20.02.2025 судове засідання відкладено на 06.03.2025.

У судових засіданнях від 06.03.2025 та від 01.04.2025 оголошено перерву.

Ухвалою від 05.05.2025 судове засідання відкладено на 20.05.2025.

У судовому засіданні від 20.05.2025 оголошено перерву до 12.06.2025.

Ухвалами від 12.06.2025 та від 23.06.2025 розгляд справи відкладено.

Ухвалою від 30.06.2025 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.07.2025.

У судових засіданнях від 17.07.2025, від 22.07.2025, від 04.09.2025, від 23.09.2025 оголошено перерву.

Ухвалою від 07.10.2025 розгляд справи відкладено на 23.10.2025.

Представник ТОВ Тіні-Грін-Хом в судовому засіданні від 23.10.2025 підтримав первісний позов, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи. А також просив відмовити в задоволенні зустрічного позову.

У судовому засіданні від 23.10.2025 представник ТОВ Будспецстандарт заперечив проти первісного позову, просив відмовити в його задоволенні. А також просив задоволити зустрічний позов.

Слід зазначити, що під час слухання справи її розгляд відкладався з огляду на повідомлення сторін на ймовірне врегулювання спору в добровільному порядку.

У процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

24 квітня 2023 року між «TINY-GREEN-HOME GmbH» (надалі позивач за первісним позовом, покупець, TOB «Тіні-Грін-Хом») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будспецстандарт» (надалі відповідач за первісним позовом, продавець, ТОВ «Будспецстандарт») було укладено Договір купівлі-продажу № DЕ05, відповідно до п.п. 1.1. якого продавець виробляє модульні будинки та/або пре фабриковані конструкції будинків, будівель, терас та інше (далі - товар) покупцю в повній відповідності до заявки, яка погоджується, затверджується та підписується покупцем та продавцем.

Відповідно до п.п. 1.2. договору, продавець інформує покупця про етапи готовності товару. Продавець фіксує етапи виробничої готовності товару за допомогою розміщення фото та відео матеріалів на сервісі Google Photo (створює фото із зазначенням об`єкта замовлення та закачує фото та відео матеріали до цього альбому та надає покупцеві доступ до нього. Продавець надає актуальні дані про виробничу готовність етапів товару не рідше ніж один раз на тиждень, за винятком випадку вимушеного простою (в т.ч. через відсутність оплати за товар на умовах цього договору). Покупець систематично відстежує інформацію і, за потребою, дає відповідні зауваження та коментарі. Відсутність зауважень з боку покупця (особливо щодо прихованих робіт) означає повну згоду покупця на кількість та якість виконаних робіт у структурі товару продавцем.

Згідно з п.п. 1.3. договору, продавець постачає покупцеві на умовах FCA товар відповідно до специфікацій та інвойсів до цього контракту. Місце завантаження: м. Львів, Україна. Місце розвантаження: зазначено у специфікаціях до цього контракту.

Відповідно до п.п. 2.1. договору, загальна вартість на товар визначається відповідно до специфікацій на поставку.

Згідно з п.п. 2.3. договору оплата за цим контрактом здійснюється наступним чином:

-покупець оплачує 50% вартості товару на рахунок продавця протягом 3 днів з моменту оформлення замовлення.

-40% вартості покупець оплачує після повідомлення продавця про готовність несучого каркасу товару та надання фото та відео.

-10% вартості покупець оплачує після повідомлення продавця про повну готовність товару та надання фото та відео за 2 дні до відвантаження зі складу продавця.

Відповідно до п.п. 2.4 договору, валюта цього контракту та оплата - євро.

Згідно з п.п. 2.5. договору, оплата має бути здійснена за допомогою банківського переказу коштів із банківського рахунку покупця на банківський рахунок продавця. Оплата вважається завершеною на момент надходження коштів від покупця на банківський рахунок продавця.

Відповідно до п. 3 договору, датою поставки вважається дата навантаження товару на транспортний засіб покупця з наданням торгівельного рахунку-фактури або еквівалентного йому електронного повідомлення, а також будь-якого іншого свідоцтва про відповідність, яке може знадобиться за контрактом.

Як зазначено в позові на виконання взятих зобов`язань TOB «Тіні-Грін-Хом» на рахунок відповідача було здійснено такі оплати:

1)згідно з інвойсом DE0028, проект «Гребе»:

-26 714,00 євро - 13 лютого 2024 року, попередня оплата 1.

-22 496,00 євро - 16 квітня 2024 року, попередня оплата 2 з 3.

-4 347,00 євро - 25 липня 2024 року, додаткова оплата.

Загальна сума складає 53557,00 євро, що за курсом НБУ станом на 07.11.2024 еквівалентно 2 374 717 грн 38 коп.

2)згідно з інвойсом DE0029, проект «Фурманн»:

-22440,00 євро - 13 лютого 2024 року, попередня оплата І.

-22440,00 євро, що за курсом НБУ станом на 07.11.2024 еквівалентно 994989 грн 60 коп.

3)згідно з інвойсом DE0034, проект «Йенко»:

-20 000,00 євро - 10 жовтня 2023 року, попередня оплата 1 з 4.

-30 000,00 євро - 08 лютого 2024 року, попередня оплата 2.

-27 000,00 євро - 12 лютого 2024 року, попередня оплата 3.

-13 420,00 євро - 20 травня 2024 року, оплата.

Загальна сума складає 90420,00 євро, що за курсом НБУ станом на 07.11.2024 еквівалентно 4 009 222 грн 80 коп.

4)згідно з інвойсом DE0039, проект «Мейда»:

-18 690,50 євро - 15 квітня 2024 року, попередня оплата 1.

-14 952,40 євро - 20 червня 2024 року, друга оплата.

Загальна сума складає 33 642 євро 90 євроцентів, що за курсом НБУ станом на 07.11.2024 еквівалентно 1 491 726 грн 19 коп.

Таким чином, станом на 07 листопада 2024 року за інвойсами DE0028, DE0029, DE0034, DE0039 TOB «Тіні-Грін-Хом» здійснило на рахунок ТОВ «Будспецстандарт» оплату на загальну суму 200 059 євро 90 євроцентів, що за курсом НБУ станом на 07.11.2024 еквівалентно 8 870 655 грн 97 коп. На підтвердження долучено платіжні документи, фільтровану виписку за період з 23.09.2023 по 23.09.2024.

За твердженням TOB «Тіні-Грін-Хом» станом на 07 листопада 2024 року ТОВ «Будспецстандарт» не поставив товар всупереч вимогам п.п. 1.3. та п. 3 договору товар за вказаним інвойсами.

При цьому позивач зазначив, що перед укладанням спірного договору TOB «Тіні-Грін-Хом» були укладені відповідні договори з іншими контрагентами в ФРН на постачання товару, який погоджений в договорі між учасниками справи. Внаслідок неналежного виконання договору ТОВ «Будспецстандарт», TOB «Тіні-Грін-Хом» надійшли чисельні претензії від контрагентів ФРН, а також були завдані збитки в розмірі 33 193,00 євро, що за курсом НБУ станом на 07.11.2024 еквівалентно 1 471 777 грн 62 коп.

Також TOB «Тіні-Грін-Хом» повідомило, що відповідачем проведено перемовини щодо постачання товару (проект «Ніколь Шааф») з одним з контрагентів позивача напряму без відома позивача, що призвело до того, що контрагент розірвав раніше укладений договір з первісним позивачем. В результаті чого були завдані збитки - упущена вигода (неотриманий прибуток) в розмірі 39 268,00 євро, що за курсом НБУ станом на 07.11.2024 еквівалентно 1 741 143 грн 12 коп.

Спір виник внаслідок невиконання відповідачем взятих зобов`язань. Відтак, TOB «Тіні-Грін-Хом» подало позов до відповідача про стягнення:

- збитків в розмірі 33 193,00 євро, що за курсом НБУ станом на 07.11.2024 еквівалентно 1 471 777 грн 62 коп.

- завдані збитки - упущена вигода (неотриманий прибуток) в розмірі 39268,00 євро, що за курсом НБУ станом на 07.11.2024 еквівалентно 1741143грн 12 коп.

- витрати на правничу допомогу 6 500,00 євро, що за курсом НБУ станом на 07.11.2024 еквівалентно 288 145 грн 00 коп.

- зобов`язати поставити товар.

Крім того, TOB «Тіні-Грін-Хом» повідомило, що в Федеративній Республіці Німеччини рішенням Дільничого суду, м.Арнсберг (52 IN 170/24) від 27.11.2024 проти активів товариства відкрито провадження у справі про банкрутство.

Відповідач подав зустрічний позов, зазначивши таке.

24 квітня 2023р між ТОВ «Будспецстандарт» (надалі - позивач за зустрічним позовом) та TOB «Тіні-Грін-Хом» (надалі - відповідач за зустрічним позовом) підписано договір № DE05 на виготовлення модульних будинків та/або префабрикованих конструкцій. В травні цього ж року TOB «Тіні-Грін-Хом» подало ТОВ «Будспецстандарт» замовлення на виготовлення багатомодульного будинку ЄЄС.

Відповідно до п. 2.3 договору, 07 травня 2023 року ТОВ «Будспецстандарт» повідомлено TOB «Тіні-Грін-Хом» та надано відповідні фото та відео щодо готовності каркасів щодо перших 3-ьох модулів. 08 травня щодо наступних 3-ьох модулів, і 18 травня щодо наступних 3-ьох модулів. Також ТОВ «Будспецстандарт» повідомлено TOB «Тіні-Грін-Хом» про необхідність здійснення наступного платежу в розмірі 74897,37 євро та попереджено про те, що компанія несе значні витрати на зберігання об`єктів, на які немає оплати, і які вимушено простоюють та займають орендовану площу, яку неможливо використати для будь-чого іншого.

В жовтні 2023року TOB «Тіні-Грін-Хом» подало ТОВ «Будспецстандарт» запит на рахунок-інвойс, згідно з яким відповідач за зустрічним позовом зобов`язався у відповідності до пункту 2.3. договору № DE05 від 24 квітня 2023 року оплатити 50% вартості замовлення.

9 жовтня 2023 року ТОВ «Будспецстандарт» сформовано інвойс #:DE0034 від 09.10.2023 на загальну суму 187 243 євро та подано TOB «Тіні-Грін-Хом» для здійснення оплати. Того ж дня, 9 жовтня 2023 року, від TOB «Тіні-Грін-Хом» частково надійшли кошти за згаданим інвойсом на суму 20000 євро замість передбачених 93621,50 євро.

Як зазначив позивач за зустрічним позовом, враховуючи запевнення з боку TOB «Тіні-Грін-Хом» в тому, що залишок боргу за вказаним рахунком-інвойсом буде сплачено у найкоротші строки (кілька днів), ТОВ «Будспецстандарт» почало активно замовляти матеріали, навіть брати під реалізацію.

Проте, TOB «Тіні-Грін-Хом» не виконало зобов`язання й наступну частину платежу (теж не повну) заплатило тільки в лютому 2024 року. Так, лише 8 лютого 2024 року TOB «Тіні-Грін-Хом» сплачено 30 000 євро, і 9 лютого 2024 року - 27 000 євро. Таким чином станом на лютий 2024 року загальна сума сплачена TOB «Тіні-Грін-Хом» складає 70420 євро (враховуючи платіж від 09.10.2023), що становить лише 41% від суми, передбаченої договором в якості першого платежу.

Лише 20 травня 2024 року TOB «Тіні-Грін-Хом» сплачено 13 420 євро, що з врахуванням знижки умовно складало розмір першого платежу.

20 червня 2024 року ТОВ «Будспецстандарт» вчинило TOB «Тіні-Грін-Хом» відповідне повідомлення щодо готовності каркасу останнього модуля, проте ні прострочених платежів, ні наступних, передбачених договором, відповідачем за зустрічним позовом так і не здійснено.

Позивач за зустрічним позовом звернув увагу, що процес замовлення розпочато із 01 листопада 2023 року по 9 лютого 2024 року. ТОВ «Будспецстандарт» вимушено зберігало пиломатеріали та конструкції, що були призначені для виготовлення замовлення TOB «Тіні-Грін-Хом».

За твердженням ТОВ «Будспецстандарт» з вини TOB «Тіні-Грін-Хом» весь цей час орендоване для виконання замовлення приміщення вимушено простоювало, оскільки було зарезервовано винятково під замовлення та зайняте в подальшому незавершеними конструкціями, що їх виготовляли на замовлення TOB «Тіні-Грін-Хом».

ТОВ «Будспецстандарт» зазначило, що з огляду на відсутність оплати, безпосередні виробничі процеси не завершені, а тому, внаслідок порушення TOB «Тіні-Грін-Хом» пункту 2.3. договору № DE05, товариство зазнало витрат на оренду і обслуговування 250 кв.м виробничих площ та був змушений залучати власні кошти у процес виробництва.

Позивач за зустрічним позовом неодноразово звертався TOB «Тіні-Грін-Хом» з проханням виконувати його обов`язки за договором, оскільки ТОВ «Будспецстандарт» систематично зазнавав значних додаткових витрат на утримання орендованих приміщень та також систематично не отримував планових прибутків внаслідок згаданих порушень договору.

ТОВ «Будспецстандарт» звернуло увагу, що загалом з травня 2023 року, всупереч умовам укладеного договору, TOB «Тіні-Грін-Хом» припинив фінансування замовлення Proforma Invoice #: DE0034, чим повністю заблокував роботу одного з виробничих приміщень, площею 1750 кв. м, оскільки, в силу специфіки виконання замовлення, незмонтовані до повної готовності конструкції неможливо транспортувати з місця їх виробництва без завдання їм шкоди.

Позивач за зустрічним позовом зауважив, що внаслідок протиправних дій (бездіяльності) TOB «Тіні-Грін-Хом», не зміг виконувати умови договору оренди приміщень, підписаного з орендодавцем, внаслідок чого в ТОВ «Будспецстандарт» утворено збитки перед ПАТ «Конвеєр» з оплати останньому вартості оренди виробничих приміщень, вартості комунальних послуг тощо.

ТОВ «Будспецстандарт» долучило до матеріалів справи докази повідомлення замовника про хід виконання замовлень.

Під час розгляду справи продавець також повідомив, що внаслідок не повної оплати за спірними заявками, ТОВ «Будспецстандарт» не мало жодних підстав відпускати замовлення DE0028, DE0028 EXTRAS (Grebe) по причині не виконання умов договору в частині платежів. Формально, виконані умови тільки по третьому в черзі замовленню (DE0039 (Mayda). Але повністю не виконані умови по попередніх двох замовленнях, що спричинили критичну ситуацію для продавця й по наступному четвертому. По четвертому в черзі замовленню (DE0029 (Fuhrmann) здійснено лише перший платіж, і це при порушенні термінів оплати за нього.

Крім того, позивач за зустрічним позовом звернув увагу, що згідно з поданими у справі представником Tiny Green Home GMBH доказів в частині умов і термінів договорів із замовниками (споживачами), відповідач за зустрічним позовом вів недобросовісні відносини зі своїми замовниками, отримував від них гроші та довгий час не робив жодних дій для виконання своїх зобов`язань. Зокрема.

Замовник Підписав контракт з Tiny Green Home GMBH Планові дати відвантаження по контракту (Перші платежі від Tiny Green Home GMBH до їх замовника) Перші платежі від Tiny Green Home GMBH до ТОВ «БУДСПЕЦСТАНДАРТ»
DE0024 (JJS) 04.09.2022 15.12.2022-15.01.2023 09.10.2023-20тис.євро 08.02.2024-30тис.євро 09.02.2024-27тис.євро
DE0028 (Grebe) 27.09.2022 01.02-28.02.2023 12.02.2024
DE0029 (Fuhrmann) 20.12.2022 15.04-31.05.2023 28.05.2024
DE0039 (Mayda) 18.12.2023 15.04-31.05.2024 15.04.2024
За твердженням позивача за зустрічним позовом планові дати поставки згідно умов договорів Tiny Green Home GMBH із своїми першими трьома замовниками (JJS, Grebe, Mayda) практично на рік часу випереджають дати перших платежів від Tiny Green Home GMBH до ТОВ «Будспецстандарт». Крім цього, за умовами цих договорів, Tiny Green Home GMBH мав отримати від своїх замовників 30% передоплати протягом 14 днів після підписання цих договорів. Ще у 2022 році Tiny Green Home GMBH отримав від своїх замовників: JJS 103 025,70євро, Grebe 29 241,60євро, Fuhrmann 51 216,75євро. Відтак, ТОВ «Будспецстандарт» вважає, що цілий рік (до подання заявок позивачу за зустрічним позовом) Tiny Green Home GMBH використовувало кошти замовників не за призначенням та вводило замовників в оману, що результатом мало кризу в бізнесі та подальшу ліквідацію Tiny Green Home GMBH з метою уникнення виконання існуючих зобов`язань.

Згідно із зустрічним позовом ТОВ «Будспецстандарт» просить стягнути з TINY-GREEN-HOME GMBH суму коштів в розмірі 298 153,46 євро, які складаються з оплати вартості оренди виробничих приміщень, вартості комунальних послуг тощо.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 Цивільного кодексу України надалі ЦК України).

Як підтверджено матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір купівлі-продажу № DE05 від 24.04.2023 (надалі договір від 24.04.2023), предметом якого є виготовлення модульних будинків та/або префабрикованих конструкцій, у зв`язку з чим набули взаємних прав і обов`язків.

У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним спірного договору чи визнання неукладеним в певній частині. Також відсутні докази про розірвання спірного договору.

За договором купівлі-продажу, відповідно до вимог ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (ст. 663 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2 договору від 24.04.2023, загальна вартість на товар визначається відповідно до специфікацій на поставку. Точні ціни та специфікації товару, що поставляються, представлені в додатках до цього договору, які є невід`ємною частиною контракту.

У п.п. 2.3. договору від 24.04.2023 сторони погодили, що оплата за цим контрактом здійснюється наступним чином:

-покупець оплачує 50% вартості товару на рахунок продавця протягом 3 днів з моменту оформлення замовлення.

-40% вартості покупець оплачує після повідомлення продавця про готовність несучого каркасу товару та надання фото та відео.

-10% вартості покупець оплачує після повідомлення продавця про повну готовність товару та надання фото та відео за 2 дні до відвантаження зі складу продавця.

За умовами п.п. 1.2. договору від 24.04.2023, продавець інформує покупця про етапи готовності товару. Продавець фіксує етапи виробничої готовності товару за допомогою розміщення фото та відео матеріалів на сервісі Google Photo (створює фото із зазначенням об`єкта замовлення та закачує фото та відео матеріали до цього альбому та надає покупцеві доступ до нього. Продавець надає актуальні дані про виробничу готовність етапів товару не рідше ніж один раз на тиждень, за винятком випадку вимушеного простою ( в т.ч. через відсутність оплати за товар на умовах цього договору). Покупець систематично відстежує інформацію і, за потребою, дає відповідні зауваження та коментарі. Відсутність зауважень з боку покупця (особливо щодо прихованих робіт) означає повну згоду покупця на кількість та якість виконаних робіт у структурі товару продавцем.

Право власності на товар переходить покупцю лише після 100% оплати вартості товару та приймання товару до умов FCA (п. 1.4 договору від 24.04.202).

Як встановлено судом на виконання умов договору TOB «Тіні-Грін-Хом» було проведено такі оплати:

1.згідно з інвойсом DE0028, проект «Гребе»:

-26 714,00 євро - 13 лютого 2024 року, попередня оплата 1.

-22 496,00 євро - 16 квітня 2024 року, попередня оплата 2 з 3.

-4 347,00 євро - 25 липня 2024 року, додаткова оплата.

Загальна сума складає 53 557,00 євро, що за курсом НБУ станом на 07.1 1.2024 року еквівалентно 2 374 717 грн 38 коп.

2.згідно з інвойсом DE0029, проект «Фурманн»:

-22 440,00 євро - 13 лютого 2024 року, попередня оплата І.

-22 440,00 євро, що за курсом НБУ станом на 07.11.2024 еквівалентно 994 989 грн 60 коп.

3.згідно з інвойсом DE0034, проект «Йенко»:

-20 000,00 євро - 10 жовтня 2023 року, попередня оплата 1 з 4.

-30 000,00 євро - 08 лютого 2024 року, попередня оплата 2.

-27 000,00 євро - 12 лютого 2024 року, попередня оплата 3.

-13 420,00 євро - 20 травня 2024 року, оплата.

Загальна сума складає 90 420,00 евро, що за курсом НБУ станом на 07.11.2024 еквівалентно 4 009 222 грн. 80 коп.

4.згідно з інвойсом DE0039, проект «Мейда»:

-18 690,50 євро - 15 квітня 2024 року, попередня оплата 1.

-14 952,40 євро - 20 червня 2024 року, друга оплата.

Загальна сума складає 33 642 євро 90 євроцентів, що за курсом НБУ станом на 07.11.2024 року еквівалентно 1 491 726 грн 19 коп.

Станом на 07 листопада 2024 року за інвойсами DE0028, DE0029, DE0034, DE0039 здійснив на рахунок відповідача оплату на загальну суму 200059 євро 90 євроцентів що за курсом НБУ станом на 07.11.2024 еквівалентно 8 870 655 грн 97 коп. Натомість за вказаними замовленнями покупець не отримав замовленого товару та зазначає про понесення збитків.

Статтею 673 ЦК України визначено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Відповідно до пункту 4 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 623 ЦК України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Вони є фактом об`єктивної дійсності, що існує незалежно від правової оцінки і від того, підлягають збитки, що виникли, відшкодуванню згідно закону або не підлягають. Для притягнення боржника до цивільно-правової відповідальності у формі відшкодування збитків необхідно, щоб порушення зобов`язання дійсно спричинило отримання кредитором збитку.

Положеннями статті 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

При цьому, на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Господарський суд Львівської області зазначає, що основним предметом доказування у цій справі за первісним позовом є питання непоставки замовленого товару з вини ТОВ «Будспецстандарт», та, відповідно, питання вини відповідача за первісним позовом як продавця у несвоєчасному виконанні замовлень.

ТОВ «Будспецстандарт» заперечило проти вимог покупця, зважаючи на те, що умови п.п. 1.2, 2.3. договору від 24.04.2023 щодо здійснення оплат по етапам готовності товару не виконані, вказані вище замовлення не оплачені в повному обсязі. Відтак, вважає, що в товариства не виник обов`язок для передачі замовленого товару, а також покликання TOB «Тіні-Грін-Хом» про понесення збитків за претензії від контрагентів та упущену вигоду ТОВ «Будспецстандарт» вважає безпідставними. При цьому, зазначено, що по жодному із спірних замовлень позивачем за первісним позовом не проведено оплату 100% вартості замовлення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, господарський суд констатує, що в матеріалах справи відсутні відомості про своєчасне отримання від покупця продавцем оплат в порядку визначеному п. 2.3 спірним договором. При цьому, суд звертає увагу, що зважаючи на обов`язок продавця детально інформувати покупця про стан виконання кожного замовлення, умовами спірного договору не визначені конкретні строки для повної оплати замовленого товару та, відповідно, термінів поставки виготовленого товару.

Доказів укладення додаткових угод чи протоколу розбіжностей щодо умов оплати та поставки товару матеріали справи не містять.

Водночас покупцем не надано належних, допустимих та вірогідних доказів понесення реальних збитків перед контрагентами ФРН за неотриманий товар на загальну суму 33193,00 євро.

Щодо вимоги про стягнення 39268,00 євро упущеної вигоди суд дійшов висновку відмовити за недоведеністю заявлених витрат з огляду на таке.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Отже, відшкодування шкоди (в тому числі у формі упущеної вигоди) може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. Водночас на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність поведінки заподіювача такої шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні такої шкоди.

Суб`єктом права вимоги (потерпілим) у зазначеному зобов`язанні може бути будь-яка особа, якій заподіяно шкоду. Носієм обов`язку відшкодувати шкоду, в свою чергу, можуть виступати: безпосередній заподіювач шкоди та інші особи (незавдавачі шкоди), на яких законом покладено обов`язок із відшкодування шкоди.

Вимагаючи відшкодування шкоди (збитків) у формі упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.

Разом із тим прибуток суб`єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб`єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань.

Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення.

Системний аналіз вказаних положень дає підстави для висновку, що будь-яка підприємницька діяльність суб`єктів господарювання здійснюється на підставі комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Відтак, суб`єкти господарювання повинні враховувати наявність таких ризиків та усвідомлювати наслідки вчинюваних ними дій, а суди, розглядаючи справи, предметом яких є стягнення упущеної вигоди, повинні встановити чи є наслідки, на які посилається позивач, упущеною вигодою чи такі наслідки є результатом власних комерційних прорахунків суб`єкта господарювання.

Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується, оскільки одним з критеріїв, який необхідно враховувати при визначенні (розрахунку) розміру упущеної вигоди, є критерій розумності здійснених позивачем витрат.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У виді упущеної вигоди відшкодовуються та шкода (збитки), які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 923/700/17, від 30.03.2021 у справі №908/2261/17, від 11.11.2021 у справі № 910/7511/20.

Також позивач (кредитор) має довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача (боржника) стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток (подібні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №750/8676/15-ц та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2021 у справі №910/14341/18).

Тобто вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача (висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №127/16524/16-ц).

Господарський суд Львівської області у спірних правовідносинах також звертає увагу на висновки Верховного Суду, викладених у постановах від 30.09.2021 у справі №922/3928/20, від 13.10.2021 у справі №908/2445/20, від 11.11.2021 у справі №910/7511/20, згідно з якими: "…..відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди має свою специфіку, обумовлену низкою факторів, що зумовлено, зокрема, особливістю правової природи категорії збитків у вигляді упущеної вигоди, оскільки момент вчинення правопорушення упущена вигода є лише можливою (майбутньою), а не наявною майновою втратою, а її розмір допустимо встановити лише приблизно, із деякими припущеннями, адже досить складним є визначення розміру тих втрат, які ще не сталися (не наступили фізично), позаяк невідомо, які чинники могли б мати вплив на прибуток. При визначенні (обчисленні) розміру упущеної вигоди першочергове значення має урахування критерію звичайних обставин (умов цивільного/господарського обороту), за яких кредитор мав достатні очікування на отримання відповідного доходу в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При цьому звичайними обставинами (умовами цивільного/господарського обороту) фактично є типові (нормальні) обставини (умови) комерційного обігу (функціонування ринку), а не теоретично, потенційно можливі, особливо сприятливі ситуації, що мали місце під час неналежного виконання боржником своїх обов`язків. Іншим критерієм, який необхідно враховувати при визначенні (розрахунку) розміру упущеної вигоди, є критерій розумності витрат. Сутнісний зміст цього критерію та необхідність урахування при розрахунку упущеної вигоди обумовлений принципами зобов`язального права та загальними засадами цивільного законодавства - керівними ідеями, з яких мають виходити усі без виключення учасники цивільних відносин. Визначаючи розмір збитків у вигляді упущеної вигоди, необхідно також враховувати функцію, яку повинно виконувати відповідне відшкодування. Такою функцією передусім є компенсаційна функція, яка виходить з неприпустимості збагачення потерпілої сторони зобов`язання (кредитора) та визначає своїм завданням компенсацію кредитору дійсних негативних наслідків порушення його прав. Іншими словами відновлення майнового стану кредитора за рахунок боржника має здійснюватися із розрахунку еквівалентності, співмірності між собою відшкодування та збитків".

На підтвердження понесення збитків у формі упущеної вигоди позивач за первісним позовом зазначив, що внаслідок проведення ТОВ «Будспецстандарт» перемовин щодо постачання товару з одним з контрагентів позивача, проект «Ніколь Шааф», напряму без відома позивача, призвело до того, що контрагент розірвав раніше укладений договір з позивачем, в результаті чого останньому були завдані збитки - упущена вигода (неотриманий прибуток) в розмірі 39 268,00 євро.

Натомість матеріали справи не містять доказів скерування заявки на виготовлення продавцем саме по проекту «Ніколь Шааф», а також належних доказів проведення перемовин між ОСОБА_1 та ТОВ «Будспецстандарт» й виконання останнім такого проекту. При цьому в позовній заяві ТОВ «Тіні-Грін-Хом» заявило вимоги про невиконання заявок стосовно проекту «Гребе» (інвойс DE0028), проект «Фурманн» (інвойс DE0029), проект «Йенко» (інвойс DE0034), проект «Мейда» (інвойс DE0039), тобто інших замовників.

Одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони та, водночас, цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує, оскільки така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять до предмета доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує (правова позиція, наведена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18).

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Позивач, стверджуючи про існування певної обставини подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, а суд, своєю чергою, під час судового провадження оцінює подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, і, оскільки оптимальним стандартом доказування є аргументи, викладені сторонами, то через призму наданих доказів суд приймає рішення.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, натомість висновки суду мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що оцінка доказів - це визначення їх об`єктивної дійсності, правдивості та достовірності. Способи перевірки і дослідження доказів залежать від конкретного виду засобів доказування, що використовуються. Метою оцінки доказів з огляду на їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності - є усунення суперечностей між доказами, сумнівів у достовірності висновків, що випливають з отримуваної доказової інформації. Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухваленні судом рішення по суті спору. При цьому суд у кожному випадку повинен навести мотиви, з яких він приймає одні докази та відхиляє інші.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Суд звертає увагу позивача за первісним позовом, що упущена вигода є лише можливою (майбутньою), а не наявною майновою втратою, а її розмір допустимо встановити лише приблизно, із деякими припущеннями, адже досить складним є визначення розміру тих втрат, які ще не сталися (не наступили фізично), позаяк невідомо, які чинники могли б мати вплив на прибуток.

З огляду на наведене, враховуючи системний аналіз законодавства, в Господарського суду Львівської області відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення збитків (упущеної вигоди в розмірі 39268,00 євро), оскільки позивач не подав належних доказів про умови цивільного/господарського обороту, за яких ТОВ Тіні-Грін-Хом мав достатні очікування на отримання відповідного доходу в разі належного виконання проекту «Ніколь Шааф». Також позивач за первісним позовом не надав належних обґрунтувань про здійснені порушення ТОВ Будспецстандарт майнового права та інтересу. Крім того, суду не подано належного розрахунку розумності упущеної вигоди.

Стосовно зустрічного позову суд зазначає таке.

Згідно із зустрічним позовом ТОВ «Будспецстандарт» просить стягнути з TINY-GREEN-HOME GMBH суму коштів в розмірі 298153,46 євро, які складаються з оплати вартості оренди виробничих приміщень, вартості комунальних послуг тощо.

У розрахунку ТОВ «Будспецстандарт» заявлена сума складається з:

1.Витрати на оренду приміщення 61095,70 євро. На виробничих площах вимушено зберігаються об`єкти загальною площею 211м2 (згідно Invoice #: DE0034).

2.Витрати на електроенергію 6573,93 євро

3.Витрати на охорону 2481,54

4.Пеня, виставлена ПрАТ «Конвеєр» - 772,92

5.3% річні 2782,36

6.Розробка креслень 4220,00 євро (20 євро/м2)

7.Не доотриманий прибуток 199253,21 євро. База для розрахунку не до отриманого прибутку включає наразі використання виробничих приміщень виключно під замовлення згідно Invoice #: DE0034. Плановий дохід продавця в розрахунок на 1 кв.м готової продукції становить 10,22євро/день. Плановий (він же і середній) маржинальний прибуток продавця становить 30%, з яких статистична питома вага в 10% - це покриття постійних витрат, 20% - це адміністративні витрати і прибуток до оподаткування. 20% адміністративних витрат і прибутку до оподаткування в розрахунку на 1м2 готової продукції становить - 2,044євро/доба. Вартість не доотриманого прибутку на 10.09.2024 становить 211 (площа замовлення, що зберігається) х 2,044 (плановий прибуток за добу на 1 кв.м готової продукції) х 462 (кількість днів вимушеного простою) = 199253,21 євро.

При цьому ТОВ «Будспецстандарт» повідомило, що середня відпускна вартість продукції продавця становить 920євро/кв.м, при середній тривалості виробничого циклу для замовлень 90 календарних днів. Кількість днів вимушеного простою на 14.12.2024 на замовлення згідно Invoice #: DE0034 становить 462днів.

До зустрічного позову долучено: копію договору №42/6 від 01.04.2023 про компенсацію витрат за користування електроенергією з додатками до нього, копію договору №03/КПС від 01.09.2023 про послуги контрольно-пропускної системи з додатками до нього, копію договору оренди №03/24/О від 01.04.2024, копію договору оренди №12/21/О від 31.08.2021 з додатками до нього, копії актів-рахунків.

На підтвердження понесених витрат і недоотриманого прибутку ТОВ «Будспецстандарт» подало відомості з банківських виписок та неоплачені рахунки.

Розглянувши подані ТОВ «Будспецстандарт» докази, господарський суд відзначає, що належних та допустимих доказів реальної оплати вартості оренди виробничих приміщень, вартості комунальних послуг тощо матеріали справи не містять. Так, долучено відомості з банківських виписок та неоплачені рахунки, натомість саме банківських виписок (платіжних документів) та понесення реальних витрат на виробничі потреби суду не подано.

Крім того, слід зазначити, що ТОВ «Будспецстандарт» просить стягнути суму коштів в розмірі 298153,46 євро. Однак, така вимога не відповідає правовим приписам, зважаючи на таке.

Згідно зі ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України, якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (чч.1 та 3 ст.533 ЦК).

У долучених копіях договорів та актів-рахунків оплата визначена в гривнях.

Здійснюючи юридичну оцінку обставинам зустрічного позову, суд доходить висновку, що ТОВ «Будспецстандарт» не наведено правових підстав з належними доказами для стягнення заявленої суми та в межах цієї справи в суду відсутня можливість без відповідних доказів застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. При цьому, суд звертає увагу позивача за зустрічним позовом на право звернення з іншим позовом до суду про стягнення понесених витрат із зазначенням іншої нормативно-правової кваліфікації обставин, долучивши належні докази.

Судовий збір за первісним позовом покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Тіні-Грін-Хом.

Судовий збір за зустрічним позовом покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Будспецстандарт.

Керуючись статтями 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.В задоволенні первісного позову відмовити.

2.Судовий збір за первісним позовом покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Тіні-Грін-Хом.

3.В задоволенні зустрічного позову відмовити.

4.Судовий збір за зустрічним позовом покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Будспецстандарт.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 03.11.2025.

Суддя Уляна ДІЛАЙ