ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2025м. ДніпроСправа № 904/4269/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Савенко В.А.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Західдорбуд", Івано-франківська область,м. Надвірна

до Приватного підприємства "Сармат", Дніпропетровська область, смт Широке

про стягнення 1 788 716,68 грн

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Західдорбуд" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Приватного підприємства "Сармат" про стягнення 1 788 716,68 грн збитків.

Суд ухвалою від 07.08.2025 прийняв позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання на 27.08.2025.

В ухвалі від 07.08.2025 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу було роз`яснено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа (а.с.104) ухвала суду від 07.08.2025 доставлена до електронного кабінету відповідача 07.08.2025.

25.08.2025 позивач подав до суду клопотання про здійснення розгляду справи за відсутності його представника.

В підготовче засідання 27.08.2025 представники позивача та відповідача не з`явились.

Суд ухвалою від 27.08.2025 відклав підготовче засідання на 17.09.2025.

В підготовче засідання 17.09.2025 представники позивача та відповідача не з`явились.

Суд ухвалою від 17.09.2025 закрив підготовче провадження та призначив справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 08.10.2025.

У судове засідання 08.10.2025 представники позивача та відповідача не з`явились.

08.10.2025 відповідач подав до суду відзив.

08.10.2025 в судове засідання представники позивача та відповідача не з`явились.

Суд звертає увагу на те, що згідно з приписами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення розумний строк в рішенні у справі Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи необхідність забезпечення участі сторін в засіданні та право на належний захист своїх прав в суді першої інстанції, для повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне розглянути позовну заяву у розумний строк.

Враховуючи викладене, з метою надання можливості всім учасникам справи прийняти участь в судовому засіданні і реалізувати свої процесуальні права Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 08.10.2025 відклав розгляд справи по суті на 07.11.2025.

06.11.2025 позивач подав до суду додаткові пояснення.

07.11.2025 в судове засідання представники позивача та відповідача не з`явились.

Відзив поданий відповідачем 08.10.2025 із порушенням вимог ч. 1 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, тому не приймається судом до уваги, а отже справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Західдорбуд" (замовник) та Приватним підприємством "Сармат" (перевізник) було укладено договір про надання послуг по перевезенню вантажів № 312 (далі - договір).

На підставі даного договору перевізник зобов`язується надавати послуги по перевезенню вантажів замовника (надалі-вантажі) автомобільним транспортом за маршрутами, вказаними замовником згідно поданих заявок, а замовник зобов`язується приймати та своєчасно здійснювати оплату наданих послуг (п. 1.1. договору).

Заявки на послуги перевезення вантажів згідно даного договору подаються замовником перевізнику за допомогою будь - якого погодженого сторонами зв`язку (п. 1.2. договору).

Загальна вартість транспортних послуг по перевезенню вантажів (загальна вартість договору) складається з суми вартості послуг по перевезенню вантажів, наданих замовникові протягом строку дії цього договору, визначених згідно актів наданих послуг по перевезенню вантажів в тому числі ПДВ (п. 2.1. договору).

Вартість послуг погоджується сторонами згідно додатків до даного договору та визначається згідно актів наданих послуг, в тому числі ПДВ (п. 2.2. договору).

Замовник здійснює оплату за перевезення вантажів шляхом перерахування коштів на поточний рахунок перевізника протягом 7 (семи) банківських днів з моменту підписання сторонами актів наданих послуг по перевезенню вантажів (п. 2.4. договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2023, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань згідно даного договору (п. 7.1. договору).

У разі якщо жодна зі сторін після закінчення терміну дії даного договору не виявить бажання припинити його дію, шляхом повідомлення про це другої сторони у письмовій формі, договір вважається продовженим строком на 1 (один) календарний рік на тих самих умовах (п. 7.2. договору).

Позивач зазначає, що на виконання умов договору відповідач надав послуги з перевезення вантажу, на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками акти надання послуг:

- № 31 від 05.01.2023 про надання послуг на загальну суму 362 492,00 грн, в тому числі ПДВ 60 415,33 грн (а.с. 41);

- № 29 від 05.01.2023 про надання послуг на загальну суму 590 174,00 грн, в тому числі ПДВ 98 362,34 грн (а.с. 42);

- № 32 від 06.01.2023 про надання послуг на загальну суму 529 984,00 грн, в тому числі ПДВ 88 330,67 грн (а.с. 40);

- № 38 від 10.01.2023 про надання послуг на загальну суму 236 686,80 грн, в тому числі ПДВ 39 447,80 грн (а.с. 38);

- № 39 від 10.01.2023 про надання послуг на загальну суму 518 425,60 грн, в тому числі ПДВ 86 404,26 грн (а.с. 37);

- № 40 від 11.01.2023 про надання послуг на загальну суму 467 286,40 грн, в тому числі ПДВ 77 881,06 грн (а.с. 36);

- № М000000003 від 12.01.2023 про надання послуг на загальну суму 157 136,00 грн, в тому числі ПДВ 26 189,33 грн (а.с. 49);

- № М000000004 від 12.01.2023 про надання послуг на загальну суму 139 417,60 грн, в тому числі ПДВ 23 236,27 грн (а.с. 49);

- № М000000006 від 13.01.2023 про надання послуг на загальну суму 176 088,00 грн, в тому числі ПДВ 29 347,99 грн (а.с. 47);

- № М000000007 від 13.01.2023 про надання послуг на загальну суму 185 108,00 грн, в тому числі ПДВ 30 851,33 грн (а.с. 48);

- № М000000009 від 16.01.2023 про надання послуг на загальну суму 170 040,00 грн, в тому числі ПДВ 28 340,00 грн (а.с. 48);

- № М000000055 від 17.01.2023 про надання послуг на загальну суму 45 496,00 грн, в тому числі ПДВ 7582,67 грн (а.с. 35);

- № М000000010 від 18.01.2023 про надання послуг на загальну суму 85 220,00 грн, в тому числі ПДВ 14 203,33 грн (а.с. 47);

- № М000000011 від 19.01.2023 про надання послуг на загальну суму 420 089,60 грн, в тому числі ПДВ 70 014,94 грн (а.с. 46);

- № М000000012 від 19.01.2023 про надання послуг на загальну суму 163 278,00 грн, в тому числі ПДВ 27 213,00 грн (а.с. 46);

- № М000000020 від 20.01.2023 про надання послуг на загальну суму 460 969,60 грн, в тому числі ПДВ 76 828,27 грн (а.с. 45);

- № М000000021 від 21.01.2023 про надання послуг на загальну суму 156 016,00 грн, в тому числі ПДВ 26 002,67 грн (а.с. 45);

- № М000000027 від 23.01.2023 про надання послуг на загальну суму 71 185,52 грн, в тому числі ПДВ 11 864,26 грн (а.с. 43);

- № М000000026 від 23.01.2023 про надання послуг на загальну суму 101 516,80 грн, в тому числі ПДВ 16 919,47 грн (а.с. 44);

- № М000000028 від 24.01.2023 про надання послуг на загальну суму 181 091,60 грн, в тому числі ПДВ 30 181,93 грн (а.с. 43);

- № М000000025 від 24.01.2023 про надання послуг на загальну суму 201 272,80 грн, в тому числі ПДВ 33 545,47 грн (а.с. 44);

- № М000000054 від 25.01.2023 про надання послуг на загальну суму 37 485,48 грн, в тому числі ПДВ 6247,58 грн (а.с. 35);

- № М000000032 від 26.01.2023 про надання послуг на загальну суму 177 899,64 грн, в тому числі ПДВ 29 649,94 грн (а.с. 40);

- № М000000033 від 26.01.2023 про надання послуг на загальну суму 315 146,00 грн, в тому числі ПДВ 52 524,34 грн (а.с. 39);

- № М000000039 від 27.01.2023 про надання послуг на загальну суму 35 504,00 грн, в тому числі ПДВ 5917,33 грн (а.с. 36);

- № М000000030 від 27.01.2023 про надання послуг на загальну суму 178 541,24 грн, в тому числі ПДВ 29 756,88 грн (а.с. 42);

- № М000000031 від 27.01.2023 про надання послуг на загальну суму 156 009,00 грн, в тому числі ПДВ 26 001,50 грн (а.с. 41);

- № М000000037 від 29.01.2023 про надання послуг на загальну суму 139 564,04 грн, в тому числі ПДВ 23 260,67 грн (а.с. 38);

- № М000000056 від 29.01.2023 про надання послуг на загальну суму 34 453,92 грн, в тому числі ПДВ 5742,32 грн (а.с. 34);

- № М000000036 від 29.01.2023 про надання послуг на загальну суму 104 167,00 грн, в тому числі ПДВ 17 361,17 грн (а.с. 39);

- № М000000038 від 30.01.2023 про надання послуг на загальну суму 135 856,00 грн, в тому числі ПДВ 22 642,66 грн (а.с. 37);

- № М000000093 від 31.01.2023 про надання послуг на загальну суму 53 038,00 грн, в тому числі ПДВ 8 839,67 грн (а.с. 31);

- № М000001002 від 31.01.2022 про надання послуг на загальну суму 576 449,00 грн, в тому числі ПДВ 96 074,84 грн (а.с. 20);

- № М000000068 від 01.02.2023 про надання послуг на загальну суму 105 685,00 грн, в тому числі ПДВ 17 614,17 грн (а.с. 34);

- № М000000071 від 01.02.2023 про надання послуг на загальну суму 49 481,60 грн, в тому числі ПДВ 8246,93 грн (а.с. 33);

- № М000000069 від 02.02.2023 про надання послуг на загальну суму 103 224,00 грн, в тому числі ПДВ 17 204,00 грн (а.с. 33);

- № М000000113 від 02.02.2023 про надання послуг на загальну суму 35 248,00 грн, в тому числі ПДВ 5874,67 грн (а.с. 30);

- № М000000112 від 02.02.2023 про надання послуг на загальну суму 51 359,00 грн, в тому числі ПДВ 8559,83 грн (а.с. 31);

- № М000000073 від 03.02.2023 про надання послуг на загальну суму 153 640,00 грн, в тому числі ПДВ 25 606,67 грн (а.с. 32);

- № М000000072 від 03.02.2023 про надання послуг на загальну суму 256 009,60 грн, в тому числі ПДВ 42 668,26 грн (а.с. 32);

- № М000000146 від 23.02.2023 про надання послуг на загальну суму 525 148,00 грн, в тому числі ПДВ 87 524,67 грн (а.с. 29);

- № М000000145 від 24.02.2023 про надання послуг на загальну суму 176 982,00 грн, в тому числі ПДВ 29 497,00 грн (а.с. 30);

- № М000000149 від 25.02.2023 про надання послуг на загальну суму 585 936,00 грн, в тому числі ПДВ 97 656,00 грн (а.с. 29);

- № М000000156 від 02.03.2023 про надання послуг на загальну суму 1 174 264,00 грн, в тому числі ПДВ 195 710,67 грн (а.с. 28);

- № М000000172 від 03.03.2023 про надання послуг на загальну суму 109 417,00 грн, в тому числі ПДВ 18 236,17 грн (а.с. 28);

- № М000000173 від 04.03.2023 про надання послуг на загальну суму 52 062,50 грн, в тому числі ПДВ 8677,08 грн (а.с. 27);

- № М000000193 від 07.03.2023 про надання послуг на загальну суму 471 270,00 грн, в тому числі ПДВ 78 545,00 грн (а.с. 26);

- № М000000192 від 07.03.2023 про надання послуг на загальну суму 184 158,00 грн, в тому числі ПДВ 30 693,00 грн (а.с. 27);

- № М000000194 від 07.03.2023 про надання послуг на загальну суму 210 334,40 грн, в тому числі ПДВ 35 055,73 грн (а.с. 26);

- № М000000196 від 08.03.2023 про надання послуг на загальну суму 316 687,00 грн, в тому числі ПДВ 52 781,18 грн (а.с. 25);

- № М000000202 від 08.03.2023 про надання послуг на загальну суму 51 520,00 грн, в тому числі ПДВ 8586,67 грн (а.с. 25);

- № М000000203 від 10.03.2023 про надання послуг на загальну суму 169 087,20 грн, в тому числі ПДВ 28 181,20 грн (а.с. 24);

- № М000000204 від 10.03.2023 про надання послуг на загальну суму 312 732,00 грн, в тому числі ПДВ 52 122,00 грн (а.с. 24);

- № М000000205 від 11.03.2023 про надання послуг на загальну суму 374 080,00 грн, в тому числі ПДВ 62 346,67 грн (а.с. 23);

- № М000000206 від 12.03.2023 про надання послуг на загальну суму 64 400,00 грн, в тому числі ПДВ 10 733,33 грн (а.с. 23);

- № М000000207 від 13.03.2023 про надання послуг на загальну суму 59 304,00 грн, в тому числі ПДВ 9884,00 грн (а.с. 22);

- № М000000224 від 13.03.2023 про надання послуг на загальну суму 52 394,00 грн, в тому числі ПДВ 8732,33 грн (а.с. 22);

- № М000000235 від 16.03.2023 про надання послуг на загальну суму 157 251,00 грн, в тому числі ПДВ 26 208,50 грн (а.с. 21);

- № М000000236 від 17.03.2023 про надання послуг на загальну суму 789 843,00 грн, в тому числі ПДВ 131 640,51 грн (а.с. 21);

- № М000000237 від 18.03.2023 про надання послуг на загальну суму 107 019,00 грн, в тому числі ПДВ 17 836,50 грн (а.с. 20).

Позивач зазначає, що здійснив оплату за надані послуги, на підтвердження чого надав платіжні інструкції (а.с.50-75).

Позивач зазначає, що відповідач з дотриманням вимог пункту 201.10. статті 201 ПК України та взятих на себе зобов`язань за договором склав та зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на частину послуг наданих відповідно до актів надання послуг, а саме:

- податкова накладна № 16 складена 05.01.2023 та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № , що підтверджується електронною квитанцією від 01.03.2023 на загальну суму ПДВ 98 362,33 грн (а.с. 76-77);

- податкова накладна № 19 складена 06.01.2023 та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № , що підтверджується електронною квитанцією від 01.03.2023 на загальну суму ПДВ 88 330,67 грн (а.с. 78-79);

- податкова накладна № 25 складена 10.01.2023 та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № , що підтверджується електронною квитанцією від 31.01.2023 на загальну суму ПДВ 39 447,80 грн (а.с. 80-81);

- податкова накладна № 26 складена 10.01.2023 та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № , що підтверджується електронною квитанцією від 27.01.2023 на загальну суму ПДВ 86 404,26 грн (а.с. 82-83);

- податкова накладна № 27 складена 11.01.2023 та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № , що підтверджується електронною квитанцією від 01.03.2023 на загальну суму ПДВ 77 881,07 грн (а.с. 84-85);

- податкова накладна № 36 складена 13.01.2023 та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № , що підтверджується електронною квитанцією від 20.02.2023 на загальну суму ПДВ 30 851,33 грн (а.с. 86-87);

- податкова накладна № 65 складена 24.01.2023 та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № , що підтверджується електронною квитанцією від 08.02.2023 на загальну суму ПДВ 30 181,93 грн (а.с. 92-93);

- податкова накладна № 62 складена 24.01.2023 та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № , що підтверджується електронною квитанцією від 06.02.2023 на загальну суму ПДВ 33 548,60 грн та розрахунок коригування № 82, складений 28.03.2023 та зареєстрований в Єдиному реєстрі податкових накладних за № , що підтверджується електронною квитанцією від 30.03.2023 на суму коригування ПДВ 3,13 грн (а.с. 88-91);

- податкова накладна № 70 складена 26.01.2023 та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № , що підтверджується електронною квитанцією від 22.02.2023 на загальну суму ПДВ 52 524,33 грн (а.с. 94-95);

- податкова накладна № 73 складена 29.01.2023 та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № , що підтверджується електронною квитанцією від 01.03.2023 на загальну суму ПДВ 17 361,17 грн (а.с. 96-97).

Позивач зазначає, що за результатами господарських операцій за січень - березень 2023 року по договору відповідач не склав та не зареєстрував податкових накладних на загальну суму 10 732 281,74 грн, в тому числі ПДВ 1 788 716,68 грн. Таким чином, оскільки відповідач не зареєстрував податкові накладні за спірними операціями на суму ПДВ 1 788 716,68 грн, покупець втратив право на податковий кредит на суму 1 788 716,68 грн. У даному випадку наявний прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку належним чином скласти та зареєструвати податкову накладну та неможливістю позивача включити суму ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму (1 788 716,68 грн), яка фактично є збитками позивача. З огляду на викладене, як зазначає позивач, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки у розмірі 1 788 716,68 грн.

Як вказано вище, позивач зазначає, що відповідач не зареєстрував податкові накладні за спірними операціями на загальну суму ПДВ 1 788 716,68 грн, у зв`язку із чим просить суд стягнути з відповідача збитки у розмірі 1 788 716,68 грн. Однак, господарський суд зазначає, що загальний розмір ПДВ за надані послуги по спірним актам становить 1 788 713,67 грн.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (п. 14.1.181. ст. 14 Податкового кодексу України).

Як вбачається з викладеного вище, згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту. Згідно п. 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Чинне законодавство не передбачає реєстрації податкової накладної в ЄРПН покупцем послуг. Тому суд приходить до висновку, що обов`язок скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну покладено на відповідача, як постачальника в розумінні ст.201 ПК України.

Відповідно до п 198.2. ст. 198 датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України).

Таким чином, відповідно до положень п. 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України відповідач був зобов`язаний зареєструвати податкові накладні з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Належні та достовірні докази своєчасної реєстрації відповідачем спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в матеріалах справи відсутні, у зв`язку із чим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, зобов`язаний сплатити на користь держави грошове зобов`язання з ПДВ в розмірі 1 788 713,67 грн.

Разом з тим господарський суд зауважує, що стаття 201 Податкового кодексу України передбачає, що у разі невиконання продавцем покладених на нього обов`язків щодо складання та реєстрації податкових накладних у ЄРПН, платник ПДВ має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця за формою згідно з додатком 8 до такої декларації відповідно до наказу Міністерства Фінансів України від 28.01.2016 № 21.

Однак, звернення покупця послуг зі скаргою на продавця, який не виконав передбаченого наведеною нормою обов`язку, відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України не надає покупцю права на включення суми податку з цих операцій до складу податкового кредиту, а можливість подання скарги на цього продавця є лише підставою для проведення документальної позапланової перевірки його контролюючим органом.

З огляду на викладене суд не вважає, що саме позивач повинен був вчинити відповідні дії щодо невиконання відповідачем обов`язку з реєстрації податкових накладних - подати скаргу податковому органу. Така правова позиція суперечить принципам добросовісності ведення господарської діяльності.

Так, згідно ч.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено (ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України).

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України).

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України).

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України).

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 05.06.2019 по справі № 908/1568/18 дійшла наступного висновку: «обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Тому позовна вимога покупця про зобов`язання продавця здійснити таку реєстрацію не є способом захисту у господарських правовідносинах, і не підлягає розгляду в суді жодної юрисдикції. Натомість належним способом захисту для позивача може бути звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення контрагентом за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних».

Тому має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення .

Факт відсутності реєстрації податкових накладних у ЄРПН через нездійснення контрагентом за договором відповідних дій є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання - наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у постанові від 07.06.2023 у справі № 916/334/22.

06.11.2025 позивач подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що на період дії воєнного стану законодавцем введено спеціальний правовий режим для формування податкового кредиту з податку на додану вартість за лютий-травень 2022 року, що передбачає можливість включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів за відсутності зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних. Водночас, Податковий кодекс України не встановлює для платника ПДВ протягом будь-якого іншого періоду (у тому числі і періоду січень-березень 2023 року, коли мали місце господарські відносини сторін), механізм, який би дозволяв йому включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати. Такий платник ПДВ також не має у податкових відносинах права самостійно спонукати контрагента до здійснення реєстрації, а також не може спонукати контрагента оскаржити незаконні рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, якщо вони були перешкодою у реєстрації податкової накладної у ЄРПН. При цьому саме від того, чи здійснить контрагент всі необхідні дії для реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а у випадку незаконної перешкоди з боку контролюючого органу для реєстрації від того, чи зможе контрагент успішно усунути ці перешкоди, фактично залежить виникнення права такого платника податку на податковий кредит з ПДВ. Оскільки у період січня-березня 2023 року саме від продавця товарів/послуг, який має визначений законом обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а також може у необхідних випадках ефективно оскаржити рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, які перешкодили виконати цей обов`язок), залежить реалізація покупцем означеного вище майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит з ПДВ за наслідками господарської операції, він (продавець) залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій. Відтак у випадку, коли спірний період не охоплюється лютим-травнем місяцями 2022 року, сам факт відсутності реєстрації податкових накладних у ЄРПН внаслідок нездійснення контрагентом за договором відповідних дій або через відмову податкового органу у їх реєстрації є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача. При цьому, хоча обов`язок продавця послуг зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, невиконання такого обов`язку фактично завдає покупцю збитків. Відтак належним способом захисту для покупця може бути звернення до продавця з позовом про відшкодування збитків, завданих порушенням його обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних Крім того, у випадку не проведення відповідачем реєстрації податкових накладних у період січня-березня 2023 року має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю Приватного підприємства "Сармат" щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками ТОВ "Західдорбуд". ПП «Сармат» в порушення пункту 201.10 статті 202 ПК Українита взятих на себе зобов`язань за укладеними сторонами договором № 312 про надання послуг по перевезенню вантажів не зареєстрував податкові накладні в встановлені ПКУ граничні строки за результатами господарських операцій за січень - березень 2023 року. Не вжиття усіх заходів щодо виконання свого обов`язку з реєстрації податкових накладних у ЄРПН за вищезазначеними господарськими операціями відповідно до вимог чинного законодавства призвело до позбавлення ТОВ «Західдорбуд» права включити суму ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання в сумі 1 788 716, 68 грн. З огляду на положення статті 198 Податкового кодексу України формування податкового кредиту за господарськими операціями з відповідачем, зазначеними у спірних податкових накладних, зберігається за позивачем протягом 365 календарних днів з дати складення цих спірних податкових накладних, але виключно за умови їх реєстрації в ЄРПН. На момент розгляду справи судом сплив встановлений п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України строк в 365 календарних днів, протягом якого за позивачем зберігалося право на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість на підставі спірних податкових накладних минув. На цей час позивачем втрачена можливість сформувати податковий кредит в сумі 1 788 716, 68 грн.

Відповідач не виконав вимог ст. 201 ПК України, у зв`язку з цим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 1 788 713,67 грн. Тобто має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання обов`язку зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на суму 1 788 713,67 грн, яка фактично є збитками останнього.

Господарський суд, проаналізувавши наведені нормативно-правові акти в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що в діяннях відповідача наявний склад господарського правопорушення у вигляді завдання збитків.

З огляду на викладене, обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 788 713,67 грн збитків є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 21 464,60 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Сармат" (53700, Дніпропетровська область, смт. Широке, вул. Соборна, буд. 114, ідентифікаційний код 31037360) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Західдорбуд" (78405, Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Майданська, буд. 2, ідентифікаційний код 42836751) 1 810 360,27 грн, а саме: 1 788 713,67 грн - збитки, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 21 464,60 грн, про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 10.11.2025

Суддя І.В. Мілєва