ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" листопада 2025 р. м. Київ Справа № 911/3405/25

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеро Ресторантс" (08301, Київська обл., Бориспільський р-н., м. Бориспіль, -7)

про стягнення 117139,93 грн. заборгованості та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Господарського суду Київської області через систему Електронний суд надійшла позовна заява № 35-28/7-75 від 04.11.2025 р. (вх. № 7745 від 04.11.2025 р.) Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеро Ресторантс", за якою позивач просить суд:

- стягнути 117139,93 грн. заборгованості, а саме - 94533,72 грн. основного боргу, 17349,37 грн. пені, 1707,43 грн. 3% річних та 3549,41 грн. інфляційних втрат;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» виконати зобов`язання, встановлені у п. 10.8 договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 31.07.2025 № 1610, а саме: звільнити від торговельного обладнання, конструкцій, меблів, товарів, інвентарю та механізмів, детально перелічених у Акті огляду орендованого майна від 31.07.2025 № 04-26-7, та повернути орендоване індивідуально визначене нерухоме майно, а саме: приміщення № 3.3.19 та частину приміщення № 3.2.60 на третьому поверсі пасажирського терміналу «D», загальною площею 350,00 кв.м. балансоутримувачу, а також судові витрати покласти на відповідача.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про повернення її позивачеві з огляду на таке.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

З урахуванням вищевказаного, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Водночас, порушенням правила об`єднання позовних вимог є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема, факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Як встановлено судом, заявлені позивачем вимоги грунтуються на невиконанні відповідачем умов двох різних договорів.

Так, позивач просить стягнути з відповідача 117139,93 грн. заборгованості, а саме - 94533,72 грн. основного боргу, 17349,37 грн. пені, 1707,43 грн. 3% річних та 3549,41 грн. інфляційних втрат, яка утворилась внаслідок порушення останнім умов пп. 1.1 3 п. 1.1, пп. пп. 2.2.1, 2.2.3 п. 2.2 договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю від 07.09.2015 р. № 02.5-14/1-67 у вигляді несплати вартості отриманих/наданих послуг у період серпень 2024 року - липень 2025 року.

Поряд з цим, позивач просить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» виконати зобов`язання, встановлені у п. 10.8 договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 31.07.2025 № 1610, а саме: звільнити від торговельного обладнання, конструкцій, меблів, товарів, інвентарю та механізмів, детально перелічених у Акті огляду орендованого майна від 31.07.2025 № 04-26-7, та повернути орендоване індивідуально визначене нерухоме майно, а саме: приміщення № 3.3.19 та частину приміщення № 3.2.60 на третьому поверсі пасажирського терміналу «D», загальною площею 350,00 кв.м., балансоутримувачу.

Як слідує з позову, зазначена позовна вимога виникла з неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 31.07.2014 р. № 1610 (при цьому, у прохальній частині позовної заяви позивач зазначає його як договір від 31.07.2025 № 1610).

Таким чином, за висновком суду, в поданій позовній заяві позивачем фактично об`єднано два окремі позови, вимоги за якими виникли з різних правочинів, укладених на різних умовах, які мають різний предмет, з різним порядком та термінами розрахунків, а також містять умови щодо виконання зобов`язань за різними первинними документами.

При цьому, позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог в одній позовній заяві, оскільки такі вимоги не пов`язані підставами їх виникнення (договори є різними) та поданими доказами, не є похідними одна від одної, і, відповідно, не можуть вважатися однорідними, а відтак норми статті 173 Господарського процесуального кодексу України в даному випадку не можуть бути застосовані.

Так, дослідивши об`єднані позовні вимоги, суд зазначає, що позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за різними первинними документами, які не пов`язані між собою підставами виникнення. Крім того, дослідження частини доказів, що стосуються одного договору, не має значення для з`ясування обґрунтованості вимог, заявлених на підставі іншого договору.

Відповідач, у свою чергу, формуватиме правову позицію окремо по кожному з договорів, що, відповідно, ускладнить з`ясування обставин, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що вказані позовні вимоги за двома різними правочинами не пов`язані між собою ані підставою виникнення, ані первинними документами, що виключає можливість застосування положень ст. 173 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Враховуючи все вищевикладене, з огляду на відсутність у даному випадку підстав для застосування положень статті 173 ГПК України, позовна заява Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" з додатками підлягає поверненню позивачеві.

Відповідно до частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 173, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Позовну заяву Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" № 35-28/7-75 від 04.11.2025 р. (вх. № 7745 від 04.11.2025 р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеро Ресторантс" про стягнення 117139,93 грн. заборгованості, а саме - 94533,72 грн. основного боргу, 17349,37 грн. пені, 1707,43 грн. 3% річних та 3549,41 грн. інфляційних втрат; зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро Ресторантс» виконати зобов`язання, встановлені у п. 10.8 договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності від 31.07.2025 № 1610, а саме: звільнити від торговельного обладнання, конструкцій, меблів, товарів, інвентарю та механізмів, детально перелічених у Акті огляду орендованого майна від 31.07.2025 № 04-26-7, та повернути орендоване індивідуально визначене нерухоме майно, а саме: приміщення № 3.3.19 та частину приміщення № 3.2.60 на третьому поверсі пасажирського терміналу «D», загальною площею 350,00 кв.м. балансоутримувачу, з доданими до неї документами повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 10.11.2025 р.

Суддя В.М. Бабкіна