РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.09.2025Справа № 910/15636/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г, за участю секретаря судового засідання Літовки М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

а позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транснаціональна комодітна група-К"

до фізичної особи-підприємця Іваненка Юрія Валентиновича

про стягнення 3 405 415,00 грн

За участю представників учасників справи:

від позивача Цурка Н.О.

від відповідача Лозицький О.В.

від третьої особи Терещенко Л.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/15636/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транснаціональна комодітна група-К" до фізичної особи-підприємця Іваненка Юрія Валентиновича про визнання недійсним договору від 21.11.2018, стягнення 3 405 415,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог заявник посилається на те, що учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Транснаціональна комодітна група-К" отримано від Іваненка Юрія Валентиновича вимогу про повернення грошей від 15.08.2023.

Відповідачем у даній справі заперечуються заявлені позовні вимоги позивача. Крім того, відповідач вказав, що у нього відсутній примірник оскаржуваного договору б/н від 21.11.2018, оскільки строк зберігання таких документів минув.

27.03.2025 позивачем подано клопотання про долучення доказів, а саме заяви свідка директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Транснаціональна комодітна група-К", в якій останній заперечує факт укладення та виконання між позивачем та відповідачем оскаржуваного договору.

03.04.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив.

11.04.2025 від відповідача надійшли письмові пояснення, а також заперечення на відповідь на відзив, в яких також міститься клопотання про витребування доказів.

У клопотанні про витребування доказів відповідач просить витребувати в АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" інформацію та документи стосовно укладання та виконання оскаржуваного у справі договору.

Ухвалою суду від 14.04.2025 задоволено клопотання відповідача про витребування, а також відкладено підготовче засідання на 12.05.2025.

06.05.2025 від АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" надійшла заява, в якій повідомлено про неможливість виконання вимог ухвали суду від 14.04.2025, оскільки в ухвалі суду не вказаний ідентифікаційний код Товариства з обмеженою відповідальністю "Транснаціональна комодітна група-К", крім того, примірник ухвали, отриманий АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", за твердженням останнього, не містить печатки суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2025 постановлено:

- відкласти підготовче засідання на 29.05.2025;

- витребувати в АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" таку інформацію:

- чи був укладений між ТОВ "ТРАНСНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА ГРУПА К" (код 22829124) та АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" (код 14361575) договір про надання банківських послуг, договір про розрахунково-касове обслуговування, договір банківського рахунку тощо;

- якщо такий договір був укладений, вказати дату укладення;

- які уповноважені особи (посада, прізвище, ім`я, по батькові) для проведення розрахунків за поточним рахунком були призначені ТОВ "ТРАНСНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА ГРУПА К" (код 22829124); - які уповноважені особи ТОВ "ТРАНСНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА ГРУПА К" (код 22829124) (посада, прізвище, ім`я, по батькові) подавали та підписували платіжні доручення, за якими здійснювалися платежі (перекази) у 2019-2020 роках.

- витребувати в АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" (код 14361575) документи:

- договір про надання банківських послуг, договір про розрахунково-касове обслуговування, договір банківського рахунку, укладений між ТОВ "ТРАНСНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА ГРУПА К" (код 22829124) та АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" (код 14361575);

- платіжні доручення про перерахування ТОВ "ТРАНСНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА ГРУПА К" (код 22829124) на користь ФОП Іваненка Ю.В. (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошових коштів за період з 02.09.2019 по 17.06.2020 (включно) з призначенням платежу "оплата згідно договору б/н від 21.11.2018".

Як вбачається з даних відстеження/пересилання поштового відправлення № 670, яким ухвала суду від 12.05.2025 направлена АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", вказана ухвала отримана останнім 19.05.2025.

Водночас, станом на момент проведення підготовчого засідання 29.05.2025 витребуваних судом документів та інформації суду не надано, зважаючи на, що судом відкладено підготовче засідання на 09.06.2025.

Крім того, вказаною ухвалою суду запропоновано відповідачу надати суду належним чином засвідченні копії, а також оригінали для огляду в судовому засіданні доказів проведення перевірки дотримання податкового законодавства у період з 2018 року по 2024 рік включно.

Також повторно було витребувано в АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" документи та інформацію.

10.06.2025 від позивача надійшло клопотання, в якому сторона просить суд залучити до участі у справі № 910/15636/24 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_1 , який станом на момент укладання та виконання оскаржуваного договору та на даний момент є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Транснаціональна комодітна група-К".

Ухвалою суду від 09.06.2025 оголошено перерву до 11.06.2025 о 16:00 год.

10.06.2025 від представника фізичної особи-підприємця Іваненка Юрія Валентиновича надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 11.06.2025 та подальших засіданнях у даній справі у режимі відеоконференції, яке було задоволене ухвалою суду від 11.06.2025.

Ухвалою суду від 11.06.2025 постановлено: відкласти підготовче засідання на 26.06.2025; залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_1; зобов`язати учасників справи направити третім особам копії заяв по суті, докази чого надати суду; запропонувати третій особі надати суду письмові пояснення щодо позовних вимог у даній справі.

23.06.2025 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів надіслання копій заяв по суті третій особі.

25.06.2025 від представника третьої особи надійшло клопотання про відкладення засідання, яке мотивоване неможливістю представника з`явитись до суду у зв`язку з перебуванням в іншому суді.

При цьому позивач (його представник) у підготовче судове засідання 26.06.2025 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, а також не надав суду докази виконання вимог ухвали суду від 11.06.2025 у даній справі щодо надіслання третій особі заяв по суті.

Ухвалою суду від 26.06.2025 відкладено підготовче засідання на 16.07.2025, а також повторно зобов`язано позивача направити третій особі копії заяв по суті, докази чого надати суду; повторно запропоновано третій особі надати суду письмові пояснення щодо позовних вимог у даній справі.

14.07.2025 від представника третьої особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 16.07.2025 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 31.07.2025.

17.07.2025 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

23.07.2025 від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких останній підтримує заявлені позивачем позовні вимоги у даній справі, зокрема, вказано, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме належить відмовити позивачу у вимозі про визнання недійсним договору б/н від 21.11.2018 у зв`язку з неналежним способом захисту та стягнути грошові кошти з відповідача у порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України як такі, що отримані без достатньої правової підстави.

30.07.2025 від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 3 405 415,00 грн, при цьому вимога про визнання недійсним договору б/н від 21.11.2018 позивачем не заявляється, оскільки, за доводами позивача, такий договір є неукладеним та не може бути визнаним недійсним.

Ухвалою суду від 31.07.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви про зміну предмету позову, а також оголошено перерву в судовому засіданні до 01.09.2025.

Ухвалою суду від 01.09.2025, яка занесена до протоколу судового засідання, прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову, а також закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.09.2025.

У судовому засіданні 18.09.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги, заперечення на такі вимоги, а також пояснення третьої особи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Транснаціональна комодітна група-К" (далі - Товариство) є: ОСОБА_2 (частка 51% статутного капіталу), ОСОБА_3 (частка 39% статутного капіталу) та ОСОБА_1 (частка 10% статутного капіталу.)

Як вказав позивач у позові, ОСОБА_2 отримала вимогу про повернення грошей від 15 серпня 2023 року на суму 3 998 105, 00 грн від Іваненка Юрія Валентиновича, вказана вимога адресована ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

ОСОБА_2 після отриманої вимоги здійснила перевірку інформації щодо взаємодії з Іваненком Ю.В. та отримала доступ до інформації про існування низки транзакцій Товариства з перерахунку грошових коштів з призначенням платежу «оплата згідно договору б/н від 21.11.2018», «оплата за інформаційно-консультаційні послуги згідно договору від 20.04.2018», «оплата згідно договору від 01.07.2020 № 1 без ПДВ» на користь ФОП Іваненка Юрія Валентиновича.

Серед документів бухгалтерського обліку Товариства відсутні дані про існування, зокрема, договору про надання послуг від 21.11.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА ГРУПА-К» та ФОП Іваненком Юрієм Валентиновичем.

Керуючись нормами п. 16.3 Статуту Товариства учасником замовлено та проведено аудиторську перевірку документального підтвердження господарських операцій.

У звіті від 16.09.2024 вказано про наступне: згідно банківської виписки АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» по рахунку № НОМЕР_2 в UAH ТОВ «ТРАНСНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА ГРУПА-К» () на користь контрагента ФОП Іваненка Юрія Валентиновича (ІПН НОМЕР_1 ) по договору б/н від 21.11.2018 було здійснено 51 транзакцію (оплат) у період з 02.09.2019 по 26.12.2019 на загальну суму 2 332 200,00 грн, крім того згідно з банківською випискою АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» по рахунку № НОМЕР_2 в UAH ТОВ «ТРАНСНАЦІОНАЛЬНА КОМОДІТНА ГРУПА - К» () на користь контрагента ФОП Іваненка Юрія Валентиновича (ІПН НОМЕР_1 ) по договору б/н від 21.11.2018 було здійснено 34 транзакції (оплати) з 03.01.2020 по 17.06.2020 на загальну суму 1 073 215,00 грн, тобто загалом позивачем перераховано відповідачу за період з 02.09.2019 по 17.06.2020 грошові кошти в розмірі 3 405 415,00 грн (2 332 200,00 грн + 1 073 215,00 грн).

У позовній заяві позивач вказував, що договір б/н від 21.11.2018 про надання інформаційно-консультаційних послуг є недійсним, оскільки укладений з порушення норм ст.ст. 203-215 ЦК України та без дотримання вимог ст.44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та пункту 14.6 Статуту Товариства, оскільки ціна договору становить більше ніж 50 відсотків вартості чистих активів Товариства станом на дату укладення договору, а отже, даний договір є значним правочином та рішення про вчинення такого правочину повинно бути прийнятим загальними зборами учасників позивача.

У подальшому в заяві про зміну предмету позову не заявлялась позовна вимога про визнання недійсним договору № б/н від 21.11.2018, оскільки, як вказано в заяві-свідка та третьої особи у даній справі ОСОБА_1 , останнім не укладався з відповідачем договір б/н від 21.11.2018, у зв`язку з чим позивач залишив на розгляді суду позовну вимогу про стягнення з відповідача коштів у розмірі 3 405 415,00 грн, як таких, що отримані без достатніх правових підстав, зокрема, за неукладеним договором.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вказав, що між ним та позивачем укладено договір, при цьому у відповідача не зберігся примірник такого правочину, виставлених рахунків та актів, оскільки строки зберігання документів закінчились. Крім того, як вказує представник відповідача, його довіритель з 2022 року виїхав за межі України, а документи господарської діяльності передав іншій особі, станом на момент розгляду даної справи договір б/н від 21.11.2018 відсутній. Водночас, систематичні платежі, здійснені з 02.09.2019 по 17.06.2020, підвереджують факт укладання та виконання такого договору, в т.ч. зі сторони позивача.

Третя особа у поясненнях вказує, що ОСОБА_1 - керівник Товариства не укладав, не підписував та не вчиняв дій, спрямованих на виконання умов договору послуг б/н від 21.11.2018, при цьому транзакції з перерахунку коштів позивачем відповідачу здійснювались бухгалтером Товариства, а не безпосередньо керівником, яка з 24.02.2022 на зв`язок не виходить та не повернула документи Товариства, які мала в розпорядженні, а також не повернула електронні ключі доступу.

Крім того, як встановлено судом під час розгляду даної справи та що підтверджується наданими учасниками справи, а також АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" виписками з банківського рахунку позивача, останнім у період з 02.09.2019 по 17.06.2020 перераховано відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 3 405 415,00 грн.

При цьому в призначенні вищезазначених платежів вказано, що вони здійснені на підставі договору б/н від 21.11.2018.

Під час розгляду даної справи позивачем та третьою особою заперечувався факт укладання та виконання з відповідачем договору б/н від 21.11.2018.

Так, позивачем надано заяву свідка ОСОБА_1 , в якій вказано, що ним ніколи не укладався з відповідачем договір б/н від 21.11.2018.

Заперечуючи проти вказаних доводів, відповідач вчергове зазначив, що такий договір було укладено між сторонами. Крім того, відповідачем надані суду копії податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, копії платіжних документів про сплату податків, з яких вбачається, що відповідачем задекларовано за 2019 рік дохід у розмірі 4 261 390,00 грн, а за 2020 рік - 1 742 715,00 грн. Водночас, надати суду договір від 21.11.2018, а також виставлені рахунки-фактури та акти виконаних робіт відповідач не може, оскільки минув термін зберігання вказаних документів.

Оцінивши надані суду докази та доводи учасників справи, суд вказує про наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 14 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як визначено ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до п. 296.1 ст. 296 Податкового кодексу України (далі - ПК України/ПКУ) фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть облік у довільній формі шляхом помісячного відображення отриманих доходів.

Це означає, що такі ФОП не повинні підтверджувати документами (в тому числі первинними документами) витрати на придбання товарів/послуг, а повинні вести лише облік доходів з урахуванням вимог п. 44.1 ст. 44 ПКУ. Водночас, такі ФОП повинні підтверджувати факт включення або не включення певних доходів до загального складу доходу (ст. 292 ПКУ).

Документами, які підтверджують дохід фізичної особи-підприємця, є документи, що підтверджують надходження коштів на поточний рахунок в банку або надходження готівкових коштів.

Пунктом 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України встановлено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених п. 44.1 ПКУ, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше: - 1095 днів - для інших документів, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 ПКУ.

Строки зберігання документів та інформації, визначених п. 44.3 ПКУ, розраховуються з дня подання податкової звітності чи іншої звітності, передбаченої ПКУ, для складення якої використовуються зазначені документи та/або інформація, а в разі її неподання - з передбаченого ПКУ граничного строку подання такої звітності, а для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - з дня завершення строку їх дії).

Крім того, відповідно до п. 1.4. Наказу Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5 «Про затвердження Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 квітня 2012 року за № 571/20884, строк зберігання для документів та інформації, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, для фізичних осіб - підприємців встановлюється відповідно до Податкового кодексу України та становить 3 роки.

Таким чином, строк зберігання первинних документів для фізичних осіб-підприємців відповідно до чинного законодавства України становить 3 роки.

При цьому податкова звітність, зокрема, за 2020 рік (оскільки кошти від позивача отримувались в 2019-2020 роках) подана відповідачем 10.10.2020, тобто строк зберігання документів, у т.ч. договору, за яким у даній справі заявлено вимогу про стягнення коштів, минув 10.10.2023.

Крім того, суд вказує на наступне. Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Відповідно до ст. 3 цього Закону метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Статтею 8 цього Закону передбачено, що бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.

Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Як визначено в ст. 9 вказаного Закону:

- підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи;

- первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.

Для здійснення перерахувань грошових коштів контрагенту у платника повинні бути в наявності всі документи первинного бухгалтерського обліку, зокрема, договори, рахунки на оплату наданих послуг, акти наданих послуг, виконаних робіт, накладних, звітів з описом наданих послуг/виконаних робіт та інших наявних первинних документів по господарським операціям.

Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (в редакції, яка діяла у період розрахунків за оспорюваним Договором) визначено загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлено відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами.

Пунктом 1.24 ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що переказ коштів - це рух певної суми коштів з метою їх зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.

Статтею 20 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено право ініціювання переказу. Ініціатором переказу може бути платник, а також обтяжувач чи отримувач у разі ініціювання переказу за допомогою платіжної вимоги при договірному списанні та в інших випадках, передбачених законодавством, і стягувач, що отримує відповідне право виключно на підставі визначених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціювання переказу проводиться шляхом, зокрема, подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа.

Згідно зі ст. 22 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціювання переказу здійснюється за розрахунковими документами, зокрема, платіжним дорученням. Під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Подання паперових розрахункових документів до банку має здійснюватися клієнтом особисто, якщо інше не передбачено договором. Подання електронних розрахункових документів може здійснюватися клієнтом як особисто на носіях інформації, так і за допомогою наданих йому обслуговуючим банком програмно-технічних засобів, які забезпечують зв`язок з програмно технічними засобами цього банку.

Постановою НБУ від 21.01.2004 № 22 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (діяла у період розрахунків за оспорюваними договорами), яка встановлює загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов`язкові для виконання ними.

Главою 3 цієї інструкції визначається порядок розрахунків із застосуванням платіжних доручень.

Так у п. 3.7. цієї інструкції зазначено, що «Реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Крім того, Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено наказом Міністра фінансів України 24.05.1995 № 88, встановлено порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи).

Розділом 6 цього Положення визначений порядок зберігання документів.

Відповідно до п.п. 6.1-6.5 цього Положення первинні документи та регістри бухгалтерського обліку, що пройшли обробку, бухгалтерська та інша звітність підлягають обов`язковій передачі до архіву.

Пунктом 6.10 Положення передбачено, що у разі пропажі або знищення первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку і звітності керівник підприємства, установи письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення.

Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду.

Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, установи. Копія акта надсилається органу, в сфері управління якого перебуває підприємство, установа, а також територіальним органам центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи, - підприємствами та місцевому фінансовому органу - установами, в 10-денний строк.

При цьому під час розгляду даної справи позивачем не надано суду доказів: повідомлення правоохоронних органів про зникнення або знищення первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку і звітності; видання наказу про призначення комісії для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх зникнення або знищення; складання акту про результати роботи комісії; надсилання акту про результати роботи комісії відповідним органам державної влади.

Водночас, платежі позивачем на користь відповідача здійснені з посиланням саме на укладений договір б/н від 21.11.2018, при цьому третя особа як керівник позивача мав можливість та обов`язок здійснювати контроль за використанням коштів товариства, в т.ч. перерахуванням таких коштів контрагентам та наявністю/відсутністю підстав для такого перерахування (договорів, актів, рахунків тощо).

На цій же підставі судом не беруться до уваги посилання третьої особи на те, що платежі здійснювались не безпосередньо керівником, а бухгалтером товариства, оскільки, як зазначено вище, контроль на використанням коштів товариства лежить безпосередньо на керівнику такого товариства.

Між тим, суду під час розгляду даної справи не надано доказів (звернення до відповідних компетентних органів, вироку суду тощо) притягнення до відповідальності осіб, які могли здійснювати витрачання коштів товариства без наявності достатньої правової підстави, тому судом не приймається як доказ заява свідка (третьої особи/директора товариства) ОСОБА_1., оскільки платежі на користь третьої особи здійснювались впродовж значного проміжку часу з 02.09.2019 по 17.06.2020. За цей час останній як директор товариства мав контролювати процес витрачання коштів та наявність для цього належних підстав.

Крім того, суд вказує, що зазначення у призначенні платежів укладеного між сторонами договору б/н від 21.11.2018 не дає суду підстав для стягнення з відповідача коштів на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, оскільки належними та допустимими доказами не доведено факт безпідставності отримання таких коштів (останні сплачені на виконання договору б/н від 21.11.2018). Також не надано доказів того, що в подальшому відпала підстава для отримання таких коштів, оскільки відсутність у позивача станом на момент звернення з даним позовом первинних документів не свідчить про недійсність договору, при цьому відсутність примірника правочину у відповідача, як вказано останнім, обумовлена тим, що строк зберігання документів сплинув.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позову у даній справі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по оплаті позову судовим збором, враховуючи відмову в задоволенні позову, підлягають покладанню на позивача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.11.2025.

Суддя О.Г. Удалова