ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2025 року м. Дніпро Справа № 904/2757/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Іванова О.Г.,

при секретарі судового засідання: Кишкань М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Координаційно-моніторингової митниці

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Новікова Р.Г.) від 30.05.2025 р. у справі № 904/2757/25

за заявою Координаційно-моніторингової митниці м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенегія» м. Павлоград

про стягнення суми боргу в розмірі 347 300 грн 05коп., неустойки (штрафу) в розмірі 34 730 грн 05 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2025 р. у справі № 904/2757/25 відмовлено у відкритті провадження за позовом Координаційно-моніторингової митниці до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенегія» про стягнення суми боргу в розмірі 347 300 грн 05 коп., неустойки (штрафу) в розмірі 34 730 грн 05 коп.

Не погодившись із зазначеною ухвалою до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулася Координаційно-моніторингова митниця, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2025 р. у справі № 904/2757/25 та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт стверджує, що Координаційно-моніторингова митниця є відокремленим підрозділом Державної митної служби, яка хоч і утворена без статусу юридичної особи, однак є органом державної влади та може бути стороною в судовому процесі. Ці твердження апелянт обґрунтовує посиланням на норми частини 2 статті 21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», частини 1 статі 45 та частини 2 статті 4 ГПК України, а також Положення про Державну митну службу України, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227, і Положення про Координаційно-моніторингову митницю, що затверджене наказом Державної митної служби України від 29.10.2020 № 489.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2025 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Координаційно-моніторингової митниці на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2025 р. у справі № 904/2757/25, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 28.10.2025 р.

Представник апелянта в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу та просив її задовольнити.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тенегія» не скористалося своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу та правом участі у судовому засіданні, не забезпечило явку в судове засідання свого повноважного представника, про час та місце судового засідання було повідомлено апеляційним судом належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи приписи ст. 202 ГПК України, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання апеляційним судом не визнавалася обов`язковою, а неявка представників сторін не перешкоджає апеляційному перегляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті за відсутності представника відповідача.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2025 р. Координаційно-моніторингова митниця звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенегія» суми боргу в розмірі 347 300 грн 05 коп., неустойки (штрафу) в розмірі 34 730 грн 05 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем зобов`язань з поставки оплаченого товару за договором від 25.07.2024 № 17, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тенегія» та Державною митною службою України в особі Координаційно-моніторингової митниці.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2025 р. у справі № 904/2757/25 відмовлено у відкритті провадження за позовом Координаційно-моніторингової митниці до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенегія» про стягнення суми боргу в розмірі 347 300 грн 05 коп., неустойки (штрафу) в розмірі 34 730 грн 05 коп.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога Координаційно-моніторингової митниці до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенегія» про стягнення суми боргу в розмірі 347 300 грн 05 коп., неустойки (штрафу) в розмірі 34 730 грн 05 коп. не підлягає розгляду в суді жодної юрисдикції. Такий висновок суду першої інстанції обґрунтований тим, що згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Координаційно-моніторингова митниця є філією (інший відокремлений підрозділ) Державної митної служби України; вид діяльності 84.11 Державне управління загального характеру (основний); відсутній статус юридичної особи.

Проте, судова колегія апеляційного суду вважає такий висновок суду першої інстанції безпідставним та помилковим, з огляду на наступне.

Так, предметом апеляційного перегляду у цій справі є питання щодо наявності або відсутності процесуальної дієздатності Координаційно-моніторингової митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби.

Статтею 45 ГПК України визначено, що сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема цивільних, правовідносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, визначені частиною першою цієї статті, утворюються без статусу юридичної особи та є органами державної влади, можуть мати окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк зі своїм найменуванням та із зображенням Державного Герба України.

Положення про територіальний орган як відокремлений підрозділ центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, положення про територіальний орган як відокремлений підрозділ центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, затверджуються керівником відповідного центрального органу виконавчої влади (ч. 3 ст. 21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади»).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну митну службу України, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227, Державна митна служба України (Держмитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів. Держмитслужба реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи.

Пунктом 7 Положення про Державну митну службу України передбачено, що Держмитслужба здійснює повноваження безпосередньо та через територіальні органи. До територіальних органів Держмитслужби належать митниці та спеціалізовані органи.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 895 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби» вирішено реорганізувати територіальні органи Державної митної служби України за переліком згідно з додатком, зокрема Координаційно-моніторингову митницю Держмитслужби, шляхом їх приєднання до Державної митної служби України.

Згідно з пунктом 3 вказаної постанови Державна митна служба України має забезпечити утворення територіальних органів Державної митної служби відповідно до статті 21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади».

Наказом Державної митної служби України від 19.10.2020 № 460 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів» вирішено утворити територіальні органи як відокремлені підрозділи Державної митної служби України за переліком, згідно з додатком до цього наказу, зокрема Координаційно-моніторингову митницю.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03.12.2020 внесено запис про створення відокремленого підрозділу Державної митної служби України Координаційно-моніторингової митниці (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958390).

Наказом Держмитслужби від 29.10.2020 № 489 «Про затвердження положень про територіальні органи Держмитслужби» затверджено, зокрема, Положення про Координаційно-моніторингову митницю (надалі Положення).

Пунктом 1 Положення визначено, що Координаційно-моніторингова митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності безпосередньо здійснює митну справу, забезпечує виконання завдань, покладених на митні органи, а також реалізацію делегованих повноважень Державної митної служби України як її відокремлений підрозділ. Зоною діяльності Митниці є вся митна територія України.

Пунктом 5 Положення визначено, що Координаційно-моніторингова митниця з метою виконання повноважень, зокрема:

- бере участь у судових справах та судових процесах (у порядку самопредставництва Митниці) через начальника Митниці, а також без окремого доручення начальника Митниці через його заступників та посадових осіб самостійних структурних підрозділів Митниці, відповідно до положень про такі підрозділи, які забезпечують самопредставництво інтересів Митниці в судах без окремого доручення начальника Митниці (п. 21);

- представляє свої інтереси та інтереси Держмитслужби в усіх без виключення судах (місцевих (цивільних, адміністративних, господарських, кримінальних); апеляційних (цивільних, адміністративних, господарських, кримінальних); Верховному Суді (Великій Палаті Верховного Суду, Касаційному адміністративному суді, Касаційному господарському суді, Касаційному цивільному суді, Касаційному кримінальному суді), з усіма відповідними правами та обов`язками наданими законодавством для учасників судового процесу (п. 22).

Відповідно до п. 15 Положення Координаційно-моніторингова митниця утворюється у порядку, передбаченому статтею 21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади».

Згідно з п. 16 Положення Координаційно-моніторингова митниця утворюється як територіальний орган Держмитслужби без статусу юридичної особи, має окремий баланс, майно, печатку та бланк із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, інші печатки і штампи, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та банках.

Відповідно до наказу Державної митної служби України від 30.06.2021 № 472 «Про початок здійснення митницями як відокремленими підрозділами Державної митної служби України покладених на них функцій і повноважень з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи», зокрема, Координаційно-моніторинговою митницею, як відокремленим підрозділом Державної митної служби України, з 00 год. 00 хв. 01.07.2021 розпочато здійснення функцій і повноважень з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи.

Виходячи із системного аналізу положень частини 2 статті 21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», частини 1 статті 45 та частини 2 статті 4 ГПК України, а також враховуючи вказані вище Положення про Державну митну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227, Положення про Координаційно-моніторингову митницю, затвердженого наказом Держмитслужби від 29.10.2020 № 489, Координаційно-моніторингова митниця є відокремленим підрозділом Державної митної служби, яка хоч і утворена без статусу юридичної особи, однак є органом державної влади та може бути стороною в судовому процесі.

Згідно з частинами 1, 7 статті 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Проте, відмовляючи Координаційно-моніторинговій митниці у відкритті провадження у справі з підстав того, що вона не є самостійною юридичною особою, а утворена на правах відокремленого підрозділу Державної митної служби, суд першої інстанції не взяв до уваги зазначених вище норм національного законодавства, та, як наслідок, дійшов помилкового висновку, що позовна вимога Координаційно-моніторингової митниці до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенегія» про стягнення суми боргу в розмірі 347 300 грн 05 коп., неустойки (штрафу) в розмірі 34 730 грн 05 коп. не підлягає розгляду в суді жодної юрисдикції.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи, що висновки місцевого господарського суду не відповідають обставинам справи, при цьому допущено порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2025 р. у справі № 904/2757/25 і направлення цієї справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Оскільки у цьому випадку судом апеляційної інстанції не здійснюється розгляд справи по суті спору, розподіл судових витрат пов`язаних зі сплатою апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги має бути здійснений судом першої інстанції у відповідності до ст. 129 ГПК України за результатами вирішення справи.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Координаційно-моніторингової митниці на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2025 р. у справі № 904/2757/25 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2025 р. у справі № 904/2757/25 скасувати.

Справу № 904/2757/25 направити до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право на касаційне оскарження постанови та строк оскарження встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повна постанова складена та підписана 06.11.2025 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя О.Г. Іванов