ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

03.11.2025м. ДніпроСправа № 904/3532/25

за позовом Приватної організації (установа, заклад) "Приватний заклад загальної середньої освіти "Дніпровський ліцей "Альтерра Скул Дніпро", 49000, м.Дніпро, вул.Мечникова, буд.11,

до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, 49000, м.Дніпро, пр.Яворницького Дмитра, буд.75,

третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (49000, м.Дніпро, вул.93-ї Холодноярської Бригади, буд.1, )

про стягнення грошових коштів

Суддя Перова О.В.

Секретар судового засідання Карпенко М.О.

Представники сторін:

від позивача: Падалка Костянтин Вікторович, адвокат

від відповідача: Сірооченко Андрій Васильович , адвокат

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Паращенко Юлія Олександрівна

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватна організація (установа, заклад) "Приватний заклад загальної середньої освіти "Дніпровський ліцей "Альтерра Скул Дніпро" звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради про стягнення грошових коштів, які підлягали до виплати як освітня субвенція за 2024 рік у розмірі 1 075 361,70коп та судових витрат.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2025 справу № 904/3532/25 передано на розгляд судді Перовій О.В.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.08.2025 о 15:30год.

18.07.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

28.07.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив.

04.08.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

У підготовче засідання з`явилися представники позивача та відповідача.

У позовній заяві позивач зазначає в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, оскільки рішення суду може вплинути на його права та обов`язки.

У підготовчому засіданні позивач підтримав своє клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.

Представник відповідача у підготовчому засіданні підтримав клопотання представника відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2025 у справі № 904/3532/25 задоволено клопотання Приватної організації (установа, заклад) "Приватний заклад загальної середньої освіти "Дніпровський ліцей "Альтерра Скул Дніпро" про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області; продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, залучено до участі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача; відкладено підготовче засідання на 03.09.2025 о 12год 00хв; зобов`язано третю особу надати до суду письмові пояснення на позовну заяву.

12.08.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

03.09.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів в порядку частини восьмої статті 80 ГПК України.

У підготовче засідання з`явились представники позивача та відповідача. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача у підготовче засідання не з`явилася, явку повноважного представника не забезпечила, про місце, день та час судового розгляду була належним чином повідомлена.

Представник позивача у підготовчому засіданні не заперечував проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, представник відповідача поклався на розсуд суду.

У підготовчому засіданні 03.09.2025 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 24.09.2025 о 15год 00хв, що занесено до протоколу судового засідання.

У судове засідання з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи.

У судовому засіданні 24.09.2025 оголошено перерву на 22.10.2025 о 15 год 00 хв. що занесено до протоколу судового засідання.

У судове засідання з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи.

У судовому засіданні 22.10.2025 оголошено перерву на 30.10.2025 об 11 год 00 хв. що занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у справі.

30.10.2025 судом оголошено перерву на 03.11.2025 об 11:30 год.

У судове засідання з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи.

У судовому засіданні проголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвалу.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, дійшов висновку про закриття провадження у справі з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом (частина перша статті 4 ГПК України).

За положеннями частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Між тим предметну юрисдикцію господарського суду визначено в частині першій статті 20 ГПК України, згідно з якою господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо фінансових інструментів, зокрема щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами, клопотаннями органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (власників), учасника (учасників), акціонера (акціонерів) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець;

17) справи, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів, укладених у рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійних договорів, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства;

18) справи у спорах щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів власників облігацій, що виникають між адміністратором за випуском облігацій та емітентом облігацій та/або особами, які надають забезпечення за такими облігаціями;

19) справи у спорах щодо оскарження рішення зборів власників облігацій.

20) справи у спорах між організацією водокористувачів та її членом або власником (користувачем) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, включеної до території обслуговування відповідної організації водокористувачів, щодо набуття чи припинення членства в такій організації водокористувачів, укладання, зміни, розірвання, виконання організацією водокористувачів договорів, додаткових угод та іншої документації, яка відповідно до умов договору є його невід`ємною частиною, умов надання послуг організацією водокористувачів, визнання недійсними правочинів, вчинених організацією водокористувачів, а також щодо визначення території обслуговування організації водокористувачів; справи у спорах між власниками меліоративних систем або мереж та водокористувачами щодо умов забору, доставки води та її відведення;

21) справи про ліквідацію страховика або кредитної спілки за позовом Національного банку України відповідно до статті 110 Цивільного кодексу України.

Так, ознаками господарського спору є те, що: 1) спір виник із правовідносин, що врегульовані нормами цивільного та господарського права; 2) вимога ініціатора звернення до суду зумовлена прагненням відновити своє порушене приватне (цивільне чи господарське) суб`єктивне право та/або захистити приватний (цивільно- чи господарсько-правовий) інтерес; 3) процесуальне законодавство містить пряму норму, згідно з якою відповідний спір належить до юрисдикції саме господарських судів; 4) у процесуальному законі відсутня пряма норма, яка визначає юрисдикцію іншого суду для відповідного спору.

Суд встановив, що 05.12.2023 Приватна організація (установа, заклад) "Приватний заклад загальної середньої освіти "Дніпровський ліцей "Альтерра Скул Дніпро" звернулася до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради із заявою № 12-2023/1 «Щодо отримання освітньої субвенції».

За результатами розгляду заяви про отримання освітньої субвенції Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради листом від 11.01.2024 № 5/3-5 звернувся до Управління Державної казначейської служби у Шевченківському районі міста Дніпра з проханням включити до мережі одержувача коштів місцевого бюджету Приватну організацію (установу, заклад) «Приватний заклад загальної середньої освіти «Дніпровський ліцей «Альтерра Скул Дніпро» у 2024 році, а саме: КПКВК ДБ 0611031, КЕКВ 2610: (Субвенція з місцевого бюджету на здійснення переданих видатків у сфері освіти за рахунок коштів освітньої субвенції (для закладів загальної середньої освіти приватної форми власності); (Код ) Приватна організація (установа, заклад) «Приватний заклад загальної середньої освіти «Дніпровський ліцей «Альтерра Скул Дніпро».

Листом від 19.01.2024 № 01-06-06-99 Головне управління Державної казначейської служби у Шевченківському районі м.Дніпра повернула документи позивача без виконання, з огляду на недотримання підпункту 2.1. пункту 2 Порядку виконання формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.12.2011 № 1691.

Приватна організація (установа, заклад) «Приватний заклад загальної середньої освіти «Дніпровський ліцей «Альтерра Скул Дніпро» звернулася листом від 26.02.2024 № 17 до відповідача, яким просила написати листа за місцем реєстрації позивача (04210, м.Київ, вул.Прирічна, 9) до Управління Державної казначейської служби України у Оболонському районі м.Києва з проханням включити до мережі одержувачів коштів місцевого бюджету у 2024 році.

У відповідь на запит позивача від 01.04.2024 № 25 про надання інформації, листом від 04.04.2024 № 3/3-87 Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради повідомила позивача, що відповідно до інформаційної довідки щодо розрахунку обсягу освітньої субвенції на 2024 рік Міністерства освіти і науки України для Дніпропетровської області в переліку приватних закладів загальної середньої освіти, які потрапили до розподілу освітньої субвенції на 2024 рік Приватна організація (установа, заклад) «Приватний заклад загальної середньої освіти «Дніпровський ліцей «Альтерра Скул Дніпро» відсутній.

Відповідно до статті 1 Бюджетного кодексу України ним регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства, і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу.

Учасниками бюджетного процесу є органи, установи та посадові особи, наділені бюджетними повноваженнями (правами та обов`язками з управління бюджетними коштами) (частина третя статті 19 Бюджетного кодексу України).

Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно, зокрема за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників (пункт 3 частини другої статті 22 Бюджетного кодексу України).

Субвенції - міжбюджетні трансферти для використання на певну мету в порядку, визначеному органом, який прийняв рішення про надання субвенції (пункт 48 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України).

Управління бюджетними коштами - сукупність дій учасника бюджетного процесу відповідно до його повноважень, пов`язаних з формуванням та використанням бюджетних коштів, здійсненням контролю за дотриманням бюджетного законодавства, які спрямовані на досягнення цілей, завдань і конкретних результатів своєї діяльності та забезпечення ефективного, результативного і цільового використання бюджетних коштів (пункт 49 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до статті 103-2 Бюджетного кодексу України освітня субвенція спрямовується на оплату праці з нарахуваннями педагогічних працівників у таких типах закладів освіти: початкові школи, гімназії (крім дошкільних підрозділів у таких закладах), ліцеї; спеціальні школи; заклади спеціалізованої освіти: мистецькі, спортивні, військові (військово-морські, військово-спортивні), наукові ліцеї, ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою; дитячі будинки, навчально-реабілітаційні центри, інклюзивно-ресурсні центри; заклади професійної (професійно-технічної) освіти державної та комунальної власності в частині забезпечення видатків на здобуття повної загальної середньої освіти; заклади фахової передвищої освіти і коледжі державної та комунальної власності в частині забезпечення видатків на здобуття повної загальної середньої освіти.

У законі про Державний бюджет України затверджуються обсяги освітньої субвенції окремо для бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів і бюджетів місцевого самоврядування.

Освітня субвенція розподіляється між відповідними бюджетами на основі формули, яка розробляється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері освіти, та затверджується Кабінетом Міністрів України і має враховувати, зокрема, такі параметри: кількість учнів закладів загальної середньої освіти, учнів, які здобувають повну загальну середню освіту в закладах професійної (професійно-технічної) освіти державної та комунальної власності, студентів, які здобувають повну загальну середню освіту в закладах фахової передвищої освіти і коледжах державної та комунальної власності, у міській та сільській місцевості, гірських населених пунктах; розрахункова наповнюваність класів; навчальні плани.

Фінансовий норматив бюджетної забезпеченості, що використовується для розподілу освітньої субвенції, визначається Кабінетом Міністрів України з урахуванням зазначених параметрів.

При цьому у складі зазначеної субвенції передбачається резерв коштів, обсяг якого не може перевищувати 1 відсотка загального обсягу субвенції.

Кабінет Міністрів України здійснює розподіл резерву освітньої субвенції та може визначати напрями використання таких коштів.

Залишки коштів за освітньою субвенцією на кінець бюджетного періоду зберігаються на рахунках відповідних місцевих бюджетів і використовуються у наступному бюджетному періоді з урахуванням цільового призначення субвенції та на оновлення матеріально-технічної бази закладів освіти державної та комунальної власності, зазначених у частині першій цієї статті.

Пунктами 1 та 2 Порядку та умов надання освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, затвердженого Постановою № 6 Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 встановлено, що ці Порядок та умови визначають механізм надання освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам (далі - субвенція). Головним розпорядником субвенції є Міністерство освіти і науки України.

Розпорядники субвенції за місцевими бюджетами визначаються рішеннями про такі бюджети відповідно до законодавства.

Пунктом 3 Порядку та умов надання освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам передбачено, що на період воєнного стану у разі зміни місцезнаходження приватного закладу загальної середньої освіти (за межами відповідної області або м. Києва) головний розпорядник субвенції ініціює здійснення перерозподілу обсягу субвенції між відповідними місцевими бюджетами, розрахованого для такого закладу згідно з формулою розподілу освітньої субвенції між місцевими бюджетами, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 р. № 1088 (Офіційний вісник України, 2018 р., № 7, ст. 270; 2022 р., № 2, ст. 40). Для здійснення такого перерозподілу кількість учнів приватного закладу загальної середньої освіти визначається виходячи з меншого з таких значень, як фактична чисельність учнів на дату зміни місцезнаходження закладу або чисельність учнів, яка використовувалася для розрахунку обсягу субвенції на відповідний бюджетний період. Обсяг субвенції, що підлягає перерозподілу, визначається з урахуванням кількості повних календарних місяців, протягом яких приватний заклад загальної середньої освіти буде функціонувати за новим місцезнаходженням у поточному бюджетному періоді.

Для отримання субвенції приватний заклад загальної середньої освіти подає до 31 січня поточного року до відповідного розпорядника субвенції за місцевим бюджетом (бюджетом м.Києва, територіальної громади) підписані керівником такого закладу письмову заяву про надання субвенції, відомості про контингент учнів (за рівнями загальної середньої освіти), які здобувають загальну середню освіту в закладі освіти, станом на 5 січня поточного року у довільній формі, а також копії документів, які підтверджуються відповідність вимогам, визначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цих Порядку та умов (пункт 4 Порядку та умов надання освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам).

Відповідно до пункту 2.1. порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів на одержувачів бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.12.2011 № 1691 встановлено, розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів заповнюють реєстраційну картку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку та подають до органу Державної казначейської служби України за місцезнаходженням в електронному вигляду та на паперовому носії інформації (два примірники) за підписом керівника установи (підприємства, організації), завіреним відбитком печатки (для одержувачів бюджетних коштів, які є суб`єктами господарювання, організаціями, використання печатки відповідно до законодавства не обов`язковим).

Разом з реєстраційною карткою одержувачем бюджетних коштів надається лист головного розпорядника бюджетних коштів (розпорядника нижчого рівня) про підтвердження намірів залучення до виконання бюджетної програми та включення цього одержувача бюджетних коштів до мережі.

Як було з`ясовано судом, станом на грудень 2023 рік Приватна організація (установа, заклад) «Приватний заклад загальної середньої освіти «Дніпровський ліцей «Альтерра Скул Дніпро» була зареєстрована за адресою: 04210, м.Київ, вул.Прирічна, 9.

Тому, відповідно до вимог пункту 2.1. Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів на одержувачів бюджетних коштів, Приватна організація (установа, заклад) «Приватний заклад загальної середньої освіти «Дніпровський ліцей «Альтерра Скул Дніпро» повинна була заповнити реєстраційну картку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, яку подати до органу Державної казначейської служби України за місцезнаходженням в електронному вигляді та на паперовому носії інформації (два примірники) за підписом керівника установи (підприємства, організації), завіреним відбитком печатки.

З огляду на викладене убачається, що спір між позивачем та відповідачем виник внаслідок публічно-правових відносин у сфері наявності або відсутності права Приватної організації (установа, заклад) "Приватний заклад загальної середньої освіти "Дніпровський ліцей "Альтерра Скул Дніпро" на освітню субвенцію, яка передбачена статтями 97, 103-2 Бюджетного кодексу України, Порядком та умовами надання освітньої субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам (постанова № 6 КМУ від 14.01.2015), а не у зв`язку зі здійсненням позивачем господарської діяльності в розумінні статті 20 ГПК України, адже здійснення вказаного вище контролю є функцією органу державної влади (головним розпорядником субвенції є Міністерство освіти і науки України), а не результатом його господарської діяльності.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Приписами статей 2, 4 та 19 КАС України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Так, відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України: адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні та в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції й може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин відповідну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт має виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тобто якщо спір виник у сфері публічно-правових відносин, це виключає розгляд справи в порядку господарського судочинства.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Зокрема, предметну юрисдикцію адміністративного суду визначено в частині першій статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ознаками адміністративного спору є: 1) участь у спорі хоча би з однієї сторони суб`єкта владних повноважень; 2) здійснення таким суб`єктом управлінських владних функцій, тобто керування ним поведінкою інших осіб; 3) спір виник у зв`язку з необхідністю особи захистити свої права та законні інтереси у правовідносинах, що виникли в процесі здійснення суб`єктом владних повноважень його управлінської діяльності; або ж - якщо спір ініційований за зверненням самого суб`єкту владних повноважень - необхідності через суд реалізувати механізм примусу особи до виконання її обов`язку у відносинах управлінського підпорядкування; 4) відсутність прямої норми процесуального закону, яка би встановлювала юрисдикцію іншого суду для відповідного спору.

Ураховуючи характер правовідносин, з яких виник даний спір, а саме бюджетних правовідносин, суд доходить висновку, що такі обставини виключають господарсько-правовий характер спірних правовідносин, адже в даному випадку відсутні ознаки господарського спору в розмінні ГПК України.

Між сторонами у даній справі виникли публічно - правові відносини з урахуванням характеру і предмету спору (в сфері бюджетних правовідносин) та суб`єктного складу учасників спору, які не є рівноправними, а перебувають у владно-управлінських відносинах, тому дана справа не може розглядатися господарським судом.

Водночас суд звертає увагу, що у даному випадку Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, тоді як головним розпорядником коштів щодо надання освітньої субвенції з державного бюджету України місцевим бюджетам є Міністерство освіти і науки України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (частина третя статті 231 Господарського процесуального кодексу України).

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (частина четверта статті 231 ГПК України).

Щодо судових витрат.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 16 130,43 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 18 червня 2025.

Станом на час постановлення ухвали клопотання від Приватної організації (установа, заклад) "Приватний заклад загальної середньої освіти "Дніпровський ліцей "Альтерра Скул Дніпро" про повернення сплаченого судового збору до суду не надходило, що унеможливлює вирішення цього питання. Тому суд вважає за необхідне роз`яснити Приватній організації (установа, заклад) "Приватний заклад загальної середньої освіти "Дніпровський ліцей "Альтерра Скул Дніпро", що сплачений судовий збір у розмірі 16 130,43 грн підлягає поверненню з Державного бюджету України, для чого Приватній організації (установа, заклад) "Приватний заклад загальної середньої освіти "Дніпровський ліцей "Альтерра Скул Дніпро" необхідно звернутися до суду із відповідним клопотанням.

Водночас суд звертає увагу, що 07.01.2025 набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 № 606 "Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів" (далі - Порядок), яким змінений механізм повернення судового збору у випадках, визначених статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з новим порядком органи Казначейства здійснюють повернення судового збору в усіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого або Державною судовою адміністрацією України, або її територіальним управлінням, або відповідним судом.

Форма заяви про повернення судового збору розміщена на вебсайті судової влади України та доступна за посиланням: https://court.gov.ua/storage/portal/sud5005/ %D0%97%D0%90%D0%AF%D0%92%D0%90.doc.

З огляду на викладене, для здійснення повернення судового збору з Державного бюджету України заявнику необхідно подати до суду заяву встановленої форми з відповідними реквізитами.

Керуючись статтями 46, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 904/3532/25 за позовом Приватної організації (установа, заклад) "Приватний заклад загальної середньої освіти "Дніпровський ліцей "Альтерра Скул Дніпро" до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення грошових коштів, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Роз`яснити Приватній організації (установа, заклад) "Приватний заклад загальної середньої освіти "Дніпровський ліцей "Альтерра Скул Дніпро", що вирішення такого спору віднесено до юрисдикції адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили 03.11.2025 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений 05.11.2025.

Суддя О.В. Перова