ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2025 Справа № 914/1097/25

За позовом:Малого приватного підприємства «Обрій», Львівська обл., с. Подорожнє
до відповідача: Стрийської міської ради, Львівська обл., м. Стрий
про:визнання додаткової угоди укладеною
Суддя Крупник Р.В. Секретар Зусько І.С.
Представники сторін:
від позивача:Микита Т.В. адвокат;
від відповідача:не з`явився.

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.

Мале приватне підприємство «Обрій» (надалі Позивач, МПП «Обрій») звернулося до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Стрийської міської ради (надалі Відповідач, Міська рада) про визнання додаткової угоди укладеною.

Ухвалою від 09.04.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 05.05.2025.

Ухвалою від 05.05.2025 відкладено підготовче засідання на 26.05.2025.

У підготовчому засіданні 26.05.2025 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 17.06.2025.

17.06.2025 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 10.07.2025.

Ухвалою від 10.07.2025 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 11.09.2025.

Ухвалою від 11.09.2025 судове засідання у справі відкладено на 06.10.2025.

Ухвалою від 06.10.2025 суд відклав судове засідання на 27.10.2025.

Представник позивача з`явився у судове засідання 27.10.2025, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач не забезпечив явку повноважного представника у судове засідання 27.10.2025, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Так, ухвала від 06.10.2025 доставлена до електронного кабінету Міської ради 06.10.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

ДОВОДИ СТОРІН.

Доводи позивача.

Позов обґрунтовано тим, що між сторонами існують орендні відносини на підставі Договору оренди землі від 01.03.2018, згідно із яким позивачу передано в строкове, платне користування земельну ділянку загальною площею 15,3527 га із кадастровим номером :06:000:0354 на строк 7 років.

Як стверджує позивач, 01.03.2025 строк дії договору оренди закінчився. У зв`язку із цим, він вирішив скористатися своїм переважним правом на продовження орендних відносин, надіславши для цього на адресу відповідача проєкт додаткової угоди. Він пропонував укласти договір на той самий строк і на тих же ж умовах. Разом з цим, попри отримання відповідної пропозиції, відповідач проігнорував позивача.

Зважаючи на це, позивач просить суд визнати укладеною Додаткову угоду про поновлення Договору оренди землі від 01.03.2018, право оренди за яким зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.03.2018 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 253, номер запису про інше речове право 25263398), у запропонованій ним редакції.

Доводи відповідача.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на таке:

1) Позивач не звертався до керівника Міської ради із додатковою угодою про поновлення договору в порядку статті 33 Закону України «Про оренду землі». Доказів протилежного до суду подано не було. Відтак, права позивача не порушені.

2) Позивач порушив умови договору, адже по-перше, в порушення пункту 5.4 договору самовільно змінив передані йому в користування угіддя з пасовищ на ріллю, тобто без відповідного погодження орендодавця і розроблення землевпорядної документації; по-друге, в порушення пункту 8.4.6 договору не повідомляв у встановлені строки про стан орендованої земельної ділянки на відповідність показникам агротехнічного паспорта.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

За результатами проведення земельних торгів у формі аукціону, оформлених Протоколом №87 від 01.03.2018 (Т.1; а.с. зворотна сторона а.с. 29-30), між Головним управлінням Держгеокадастру у Львівської області (орендодавець) та позивачем (орендар) укладено Договір оренди землі від 01.03.2018 (надалі Договір), згідно із пунктом 1.1. якого орендодавець, на підставі протоколу земельних торгів від 01.03.2018, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (для ведення фермерського господарства) з кадастровим номером :06:000:0354, яка розташована за межами населених пунктів на території Подорожненської сільської ради Стрийського району Львівської області (Т.1; а.с. 26-28).

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що в оренду передається земельна ділянка із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 15,3527 гектарів, у тому числі: 15,3527 га пасовище.

Судом встановлено, що позивач прийняв в оренду вказану вище земельну ділянку, що підтверджується Актом прийому-передачі від 01.03.2018 (Т.1; а.с. 29-), та зареєстрував 13.03.2018 право користування нею, що вбачається зі змісту Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №117245215 від 16.03.2018 (Т.1; зворотна сторона а.с. 30-31).

Крім того, 18.03.2021 власником земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0354 стала Міська рада, до якої перейшли права та обов`язки орендодавця за Договором, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №421120355 від 04.04.2025 (Т.1; а.с. 32-33).

Відповідно до пунктів 4.1, 4.4 Договору плата за користування земельною ділянкою, право оренди якої набуто на земельних торгах згідно з протоколом торгів від 01.03.2018, у розмірі річної орендної плати 108,09117% від нормативно-грошової оцінки 46`269,84 грн. у грошовій формі, що становить 50`013,61 грн., підлягає сплаті переможцем не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди. Орендна плата вноситься орендарем у такі строки: за перший рік не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди; починаючи з наступного року відповідно до Податкового кодексу України.

У позивача відсутня за Договором заборгованість зі сплати орендної плати, що простежується зі змісту Довідок ГУ ДПС у Львівській області №2744/АП/13-01-13-09-14-Е від 12.02.2025, №5049/АП/13-01-13-09-14-Е від 01.04.2025 (Т.1; а.с. 38, 39), а також податкових декларацій з плати за землю за 2024 та 2025 рік (Т.1; а.с. 40-47).

Крім того, про сплату позивачем орендної плати за січень-лютий 2025 року свідчать платіжні інструкції №344 від 03.03.2025 на суму 68`680,00 грн. та №615 від 27.03.2025 на суму 68`680,00 грн. (Т.1; а.с. 48, 49).

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що договір укладено на строк 7 (сім) років. Відтак, кінцевою датою його дії є 01.03.2025 включно.

Після закінчення строку дії договору орендар, має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за тридцять календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк припиняється. Орендар має переважне право на поновлення договору за умови, що він виконує умови цього договору (пункти 3.2, 3.3, 8.3.3 Договору).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача із Листом-повідомленням №13 від 28.01.2025 про поновлення Договору у зв`язку із закінченням терміну його дії. До вказаного повідомлення ним було долучено проєкт Додаткової угоди про поновлення Договору в 3-х примірниках (Т.1; а.с. 34-36, 89-90).

Вказаний лист було подано безпосередньо до канцелярії Міської ради та зареєстровано відповідачем 29.01.2025 за вх. №218/03-08, що підтверджується відповідною печаткою й відміткою на листі та простежується зі змісту заяв свідків і скріншоту електронного журналу вхідної кореспонденції (Т.1; а.с. 89-95, 101-102).

Оскільки жодної відповіді від відповідача отримано не було, позивач звернувся до суду із цим позовом про визнання додаткової угоди укладеною.

ОЦІНКА СУДУ.

Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначає Закон України «Про оренду землі» (надалі Закон №161-XIV).

Статтями 1, 2 Закону №161-XIV передбачено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону №161-XIV договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (орендар) та відповідачем (орендодавець) існували договірні відносини на підставі Договору оренди землі від 01.03.2018, згідно із яким позивач здійснював користування земельною ділянкою загальною площею 15,3527 га з кадастровим номером :06:000:0354, яка розташована за межами населених пунктів на території Подорожненської сільської ради Стрийського району Львівської області.

Відповідний Договір було укладено на сім років, а строк його дії спливав 01.03.2025.

Суд зазначає, що предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога позивача про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення Договору на тих самих умовах і на той самий строк.

Підставами позову слугують обставини належного виконання позивачем зобов`язань за Договором, звернення ним до відповідача із листом про поновлення строку дії Договору і пропозицією укласти додаткову угоду про це, а також ігнорування відповідного звернення Міською радою. Вказане, на переконання позивача, свідчить про порушення його переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк та, відповідно, про наявність підстав для задоволення заявленої позовної вимоги.

Надаючи оцінку предмету та підставам заявленого позову, суд зазначає, що для правильного вирішення спору між сторонами необхідно визначити, який порядок поновлення Договору слід застосовувати до спірних правовідносин, позаяк законодавство у цій частині зазнавало змін.

У постанові Верховного Суду від 24.09.2025 у справі №917/107/25 зазначено, що стаття 33 Закону №161-XIV у редакції, чинній до 16.07.2020, мала назву «Поновлення договору оренди землі» та врегульовувала порядок реалізації орендарем переважного права на продовження договору (частини 1-5 статті 33), а також порядок поновлення договору оренди землі (частина 6 статті 33)

Водночас, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» №340-IX істотно змінив редакцію статті 33 Закону №161-XIV, яка тепер має назву «Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк» та стосується лише переважного права орендаря (частини 1-5 статті 33 Закону №161-XIV в попередній редакції). Поновлення ж договору (частина 6 попередньої редакції статті 33) у відповідності до статті 322 Закону №161-XIV у новій редакції тепер регулюється статтею 1261 ЗК України.

При цьому відповідно до абзацу 4 розділу IX «Перехідні положення» Закону №161-XIV правила, визначені статтею 1261 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Набрання чинності відповідними законодавчими змінами означає, що вимога про укладення додаткового договору (угоди) в порядку поновлення договору не є належною, адже стаття 1261 ЗК України передбачає для процедури поновлення інший механізм, за якого правочин щодо поновлення не укладається взагалі.

Таким чином, зміст поняття «поновлення договору оренди», про яке йдеться в абзаці 4 розділу IX «Перехідні положення» Закону №161-XIV базується на положеннях статті 1261 ЗК України, що унормовує саме механізм поновлення договору без укладення правочину щодо поновлення. Норма пов`язує можливість поновлення існуючого договору з наявністю у цьому договорі обов`язкової умови про його поновлення. У разі наявності такої умови договір поновлюється на такий самий строк і на таких саме умовах. Що ж стосується поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, то таке поновлення здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення, тобто шляхом укладення правочину.

Натомість укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), яке передбачене частиною 1 статті 33 Закону №161-XIV у редакції, чинній до внесення змін Законом №340-IX, базується на встановленому законом переважному праві добросовісного орендаря та надає сторонам при застосуванні цієї процедури можливість змінювати істотні умови договору.

Тому поняття «поновлення договору оренди», про яке йдеться в абзаці 4 розділу IX «Перехідні положення» Закону №161-XIV, та поняття «поновлення договору оренди», яке містилось у Законі №161-XIV у попередній редакції, є змістовно різними.

Відповідно до правовідносин щодо процедури укладення договору оренди землі на новий строк в порядку реалізації переважного права орендаря на укладення договору оренди на новий строк шляхом судового розгляду такої вимоги не є застосовними положення абзацу 4 розділу IX «Перехідні положення» Закону №161-XIV. Натомість за загальним правилом дії законів у часі застосуванню підлягає стаття 33 Закону №161-XIV в редакції, чинній на момент звернення з такою вимогою, адже вказівки про інше положення законодавства не містять (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.11.2023 у справі №906/1314/21).

Таким чином, при вирішенні спору між сторонами суд застосовуватиме редакцію статті 33 Закону №161-XIV, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, а не на момент укладення Договору.

При цьому застосування приписів статті 1261 ЗК України до спірних правовідносин виключається, позаяк поновлення договорів оренди земель державної та комунальної власності в процедурі, зазначеній в статті 1261 ЗК України, за загальним правилом заборонено.

Статтею 33 Закону №161-XIV (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та передбачає певні правові запобіжники для захисту орендаря від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.

Так, після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Схожі положення передбачено й у пунктах 3.2, 3.3, 8.3.3 Договору. При цьому сторони домовились, що у разі, якщо орендар має намір продовжити дію договору, він повинен письмово повідомити про це орендодавця не пізніше ніж за тридцять календарних днів до закінчення строку дії договору.

Як уже зазначалося вище, строк дії Договору спливав 01.03.2025. Зважаючи на це, позивач повинен був повідомити орендодавця про свій намір скористатися переважним правом у термін до 31.01.2025.

Матеріалами справи підтверджується та обставина, що позивач у погоджений сторонами строк, а саме 29.01.2025, звернувся до Міської ради із Листом-повідомленням №13 від 28.01.2025 про поновлення Договору, долучивши до нього проєкт додаткової угоди про продовження Договору на тих самих умовах і на той самий строк.

Вказане свідчить про дотримання МПП «Обрій» передбаченого Законом №161-XIV та Договором порядку.

Статтею 33 Закону №161-XIV встановлено, що орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.

Оскільки відповідач отримав Лист-повідомлення №13 від 28.01.2025 та проєкт додаткової угоди 29.01.2025, то він повинен був розглянути його у термін до 01.03.2025 включно, перевірити його на відповідність вимогам закону та у разі потреби узгодити з орендарем істотні умови договору. За результатами розгляду відповідач повинен був прийняти рішення про укладення договору або відмову в його укладенні із повідомленням позивача про причини, які стали підставою для такої відмови.

Суд зауважує, що у постанові Верховного Суду від 23.11.2023 у справі №906/1314/21 наголошено, що у межах розумної та добросовісної поведінки орган державної влади чи місцевого самоврядування як орендодавець, що представляє власника у спірних правовідносинах, може відмовити орендарю в укладенні договору, повідомивши його про наявність належних підстав для цього, зокрема про рішення орендодавця як власника більш розумно розпорядитись землею, чи вказавши на неналежне виконання орендарем умов договору.

Якщо ж власник такого рішення не прийняв, то за змістом статті 3 ЦК України та статті 33 Закону №161-XIV орган державної влади чи місцевого самоврядування власник зобов`язаний провести з орендарем добросовісні переговори, тобто добросовісно спробувати досягти домовленостей з орендарем: запропонувати, наприклад, конкретний розмір орендної плати, інший строк оренди тощо, адже орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має законодавчо передбачене переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин, а також право укласти договір оренди на новий строк.

Якщо орган державної влади чи місцевого самоврядування знехтував обов`язком добросовісно провести переговори (наприклад, явно безпідставно відмовив в укладенні договору), то слід виходити з того, що такий орган зловживає своїм правом, порушуючи цим законні права орендаря.

Судом встановлено, що відповідач проігнорував лист-повідомлення позивача, не надав ні згоди, ні обґрунтованих заперечень щодо підписання додаткової угоди про поновлення Договору на тих самих умовах і на той самий строк, а також не проводив із переговорів про укладення договору, що свідчить про порушення переважного права позивача, передбаченого статтею 33 Закону №161-XIV.

Верховний Суд у постанові від 21.09.2022 у справі №926/2720/21 узагальнив попередні висновки Верховного Суду та зазначив, що алгоритм вирішення спорів щодо застосування статті 33 Закону №161-XIV передбачає, серед іншого таке: якщо орендар (1) своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору після його закінчення, (2) надав проєкт договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а (3) орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі, при цьому орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а (4) орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні задовольнити позовні вимоги про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах.

Зважаючи на все викладене вище, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Задовольняючи позовні вимоги, суд також враховує, що у спірних правовідносинах судовий захист передбачено лише для особи, яка належним чином виконувала свої обов`язки за договором та добросовісно використовувала належні їй права, а тому орендодавець не може посилатися на свій захист на обставини, які свідчать про ухилення ним від проведення переговорів, та на власну недобросовісну поведінку, протиставляючи її легітимним прагненням та належній поведінці орендаря. Водночас і орендар, що належно діяв, не може бути позбавлений можливості реалізації свого права на продовження орендних відносин, передбаченого законом, в тому числі через судовий захист. Інакше передбачене частиною 9 статті 33 Закону №161-XIV право орендаря оскаржити відмову, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі матиме лише декларативний характер та не призведе до відновлення порушеного права.

У даній справі у суду відсутні підстави констатувати факт неналежного виконання позивачем умов Договору в період його дії, оскільки у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази протилежного. Крім того, суд враховує надані позивачем докази сплати орендної плати за Договором та відсутність у нього заборгованості за орендними платежами.

Що стосується посилань відповідача на порушення позивачем пунктів 5.4, 8.4.6 Договору, то такі відхиляються судом. Вказаними пунктами передбачено, що зміна угідь допускається за умови розроблення, погодження та затвердження в установленому порядку документації із землеустрою за згодою орендодавця. Орендар зобов`язаний повідомляти орендодавця на рідше ніж один раз на три роки про стан орендованої земельної ділянки на відповідність показникам агротехнічного паспорта земельної ділянки.

На підтвердження протиправної зміни орендованих угідь з пасовищ на ріллю, відповідач подав до суду Акт обстеження №28 від 14.04.2024 із відповідними фотокопіями земельної ділянки. У акті вказано, що орендована позивачем земельна ділянка розорана, зроблена культивація, посіву не виявлено (Т.1; а.с. 66-68).

З цього приводу суд зазначає, що відповідний акт не може братися до уваги, позаяк складений уже після спливу строку дії Договору, у акті відсутнє чітке зазначення дати фіксації викладених у ньому обставин.

Не менш важливе значення має і те, що у матеріалах справи немає доказів того, що відповідач взагалі висловлював будь-які претензії щодо порядку використання позивачем орендованої земельної ділянки під час дії Договору та повідомляв позивача про неможливість поновлення строку дії Договору з підстав порушення пункту 5.4 Договору.

Аналогічні висновки суду стосуються також доводів про порушення пункту 8.4.6 Договору. Якщо б позивач справді не надавав інформації про стан орендованої земельної ділянки на відповідність показникам агротехнічного паспорта, а відповідач вважав, що вказана бездіяльність порушує його права, то він висловлював б претензії МПП «Обрій» або ж намагався захистити свої права, у т.ч. у судовому порядку. Разом з цим, доказів надіслання таких претензій або вжиття заходів захисту до суду подано не було.

Що стосується заперечень відповідача про те, що позивач не звертався до керівника Міської ради із додатковою угодою про поновлення договору, то такі спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. Зокрема, на листі-повідомленні №13 від 28.01.2025 про поновлення Договору мітиться печатка про реєстрацію відповідачем вхідної кореспонденції, а зі скріншоту електронного журналу вхідної кореспонденції вбачається, що відомості про надходження листа були зареєстровані канцелярією Міської ради. Крім того, факт подачі та отримання листа відповідачем підтверджується нотаріально засвідченими заявами свідків, які позивач подав до суду.

Таким чином, заперечення відповідача не спростовують обставини, на які позивач посилається як на підставу позовних вимог.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до частини 1 статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, у разі задоволення позову на відповідача.

Зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2`422,40 грн.

Керуючись статтями 2, 12, 42, 123, 126, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати укладеною Додаткову угоду про поновлення Договору оренди землі від 01.03.2018 (земельна ділянка із кадастровим номером :06:000:0354, площею 15,3527 га, право оренди зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.03.2018, номер запису про речове право: 25263398), між Малим приватним підприємством «Обрій» (82450, Львівська обл., Стрийський р-н, с. Подорожнє; ) та Стрийською міською радою (82400, Львівська обл., м. Стрий, вул. Шевченка, буд. 71; ) з моменту набрання законної сили рішенням суду у цій справі в наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

про поновлення Договору оренди землі від 01.03.2018

«__» __________ 2025 року м. Стрий

Стрийська міська рада в особі голови міської ради Канівця Олега Леонідовича, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та рішення 1 позачергової сесії VIII демократичного скликання міської ради від 19.11.2020р. №1, надалі «Орендодавець», з одного боку, та

Мале приватне підприємство «Обрій» в особі директора Турчака Любомира Мирославовича, який діє на підставі Статуту, надалі «Орендар», керуючись пунктом 3.3 Договору оренди землі від 01.03.2018, статтею 33 Законом України «Про оренду землі», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», уклали Додаткову угоду до Договору оренди землі від 01.03.2018 земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0354, площею 15,3527 га про наступне:

1. Сторони досягли взаємної згоди щодо поновлення Договору оренди землі від 01.03.2018 земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0354, площею 15,3527 га на той самий строк і на тих самих умовах та вирішили поновити (продовжити) Договір оренди землі строком на 7 років до 01 березня 2032 року.

2. Усі інші умови Договору оренди землі від 01.03.2018 залишаються незмінними і Сторони підтверджують по ньому свої зобов`язання.

3. Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами, а право користування (оренди) земельною ділянкою підлягає державній реєстрації.

4. Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору оренди землі від 01.03.2018 земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0354, площею 15,3527 га.

5. Додаткова угода складена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в Орендодавця, другий в Орендаря, третій в органі, який провів державну реєстрацію права користування (оренди) земельною ділянкою.

Реквізити сторін:

Орендодавець Стрийська міська рада 82400, Львівська обл. Стрийський р-н, м. Стрий, вул. Шевченка, 71 Код Орендар Мале приватне підприємство «Обрій» 82450, Львівська обл. Стрийський р-н, с. Подорожне Код
Підписи сторін:

Орендодавець Голова міської ради _______ /О.Л. КанінецьОрендар Директор МПП «Обрій» _____/Л.М. Турчак
3. Стягнути зі Стрийської міської ради (82400, Львівська обл., м. Стрий, вул. Шевченка, буд. 71; ) на користь Малого приватного підприємства «Обрій» (82450, Львівська обл., Стрийський р-н, с. Подорожнє; ) 2 422,40 грн. судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повне рішення складено та підписано 07.11.2025.

Суддя Крупник Р.В.