ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову

"05" листопада 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1403/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. при секретарі судового засідання Фатєєвій Г.В. розглянувши заяву Компанії "PMG HOLDING GROUP SA" від 31.10.2025р. за вх. №2-1699/25 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.04.2025р. у справі №916/1403/25

за заявою Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" про вжиття заходів забезпечення позову за морською вимогою до Компанії "PMG HOLDING SRL" та Компанії "PMG HOLDING GROUP SA" (нова назва ? "PMG ENERGIES SA") у вигляді арешту морського судна

Представники сторін:

від заявника Компанії "PMG HOLDING SRL": Волков А.С. ордер;

від Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH": Бендюга М. Д. ордер;

Компанія ,,AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH, звернулась до Господарського суду Одеської області із заявою про вжиття запобіжних заходів для забезпечення позову до подання позовної заяви у вигляді арешту морського, в якій просить суд накласти арешт на судно т/х MALBURG, IMO 9035539, прапор Об`єднана Республіка Танзанія, яке перебуває в акваторії морського торговельного порту Південний, диспонентним власником якого є Компанія ,,PMG HOLDING SRL, комерційним менеджером ? Компанія ,,PMG HOLDING GROUP SA (нова назва ? PMG Energies SA).

Ухвалою від 11.04.2025 заяву Компанії "AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH" про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна було задоволено, накладено арешт на судно т/х MALBURG, IMO 9035539, прапор Об`єднана Республіка Танзанія, яке перебуває в акваторії морського торговельного порту Південний (65481, Україна, Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, 13), диспонентним власником якого є компанія "PMG HOLDING SRL" (San Jose - Montes de Oca, Los Yoses, 8th and 10th Avenue, Thirty-Ninth Street, Costa Rica), комерційним менеджером "PMG HOLDING GROUP SA" (нова назва - "PMG ENERGIES SA") (Boulevard Georges-FAVON 18, 1204 Geneve).

31.10.2025 до суду надійшла заява Компанії "PMG HOLDING GROUP SA" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 11.04.2025р.

В обґрунтування поданого клопотання представник заявник вказує на те, що судно MALBURG більше не знаходиться в межах юрисдикції України, арешт, накладений ухвалою від 11.04.2025 підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 31.10.2025р. заяву Компанії "PMG HOLDING GROUP SA" від 31.10.2025р. за вх. №2-1699/25 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.04.2025р. у справі №916/1403/25 було прийнято та призначено до розгляду в засіданні суду.

В судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву, та просив суд її задовольнити.

Представник Компанії ,,AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH проти задоволення заяви заперечував з огляду на її необґрунтованість.

Розглянувши подану заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За положеннями п.9 ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

Відповідно до статті 1 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна, морська вимога означає вимогу, що виникає на підставі одного чи більше із зазначених нижче пунктів: збитку, завданого будь-яким судном у результаті зіткнення або в інший спосіб; загибелі людей або тілесного ушкодження, що заподіяні будь-яким судном або пов`язані з його експлуатацією; рятування судна або вантажу; договору, що стосується використання або здачі будь-якого судна в наймання за договором про фрахтування або інакше; договору, що стосується перевезення вантажів будь-яким судном за договором про фрахтування або інакше; втрати вантажу або шкоди, завданої вантажу, в тому числі багажу, який перевозиться будь-яким судном; загальної аварії; морської позики; буксирування; лоцманства; поставок товарів або матеріалів, що здійснюються для судна з метою його експлуатації або технічного обслуговування, незалежно від того, де ці поставки здійснюються; будування, ремонту або спорядження судна чи докових зборів; заробітної плати капітанів, офіцерів чи екіпажу; витрат капітана, у тому числі витрат вантажовідправників, фрахтувальників чи агентів, що здійснені за дорученням судна або його власника; спорів, що стосуються права власності на морське судно; спорів між співвласниками будь-якого судна стосовно права власності на це судно, його експлуатації або доходів від його експлуатації; іпотеки або морської застави будь-якого судна.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а також ймовірності ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Отже, підставою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Так, Компанія ,,AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH звернулась до Господарського суду Одеської області із заявою про вжиття запобіжних заходів для забезпечення позову до подання позовної заяви у вигляді арешту морського, в якій просила суд першої інстанції накласти арешт на судно т/х MALBURG, IMO 9035539, прапор Об`єднана Республіка Танзанія, яке перебуває в акваторії морського торговельного порту Південний, диспонентним власником якого є Компанія ,,PMG HOLDING SRL, комерційним менеджером ? Компанія ,,PMG HOLDING GROUP SA (нова назва ? PMG Energies SA).

Обґрунтовуючи необхідність вжиття вищевказаних заходів забезпечення позову заявник послався на те, що має чинну морську вимогу до компанії PMG HOLDING SRL та компанії PMG HOLDING GROUP SA (нова назва - PMG Energies SA) на підставі порушення умов Угоди Фрахтування від 14.10.2024, у зв`язку з чим виникла морська вимога щодо неправомірно утилізованої Судновласником соняшникової олії та збитків понесених при закупівлі товарів у альтернативних постачальників, а також збитки, пов`язані з псуванням якості поставленого товару, який перевозився на т/х MALBURG, IMO 9035539, прапор Об`єднана Республіка Танзанія в розмірі 468 483,20 доларів США, що еквівалентно 19 298 743,8 грн. станом на 07.04.2025.

Суд зазначає, що ухвалою господарського суду Одеської області від 11.04.2025р. по справі №916/1403/25 задоволено заяву Компанії ,,AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту морського судна м/х MALBURG, IMO 9035539, прапор Об`єднана Республіка Танзанія, накладено арешт на судно т/х MALBURG, IMO 9035539, прапор Об`єднана Республіка Танзанія, яке перебуває в акваторії морського торговельного порту Південний, диспонентним власником якого є компанія PMG HOLDING SRL (San Jose - Montes de Oca, Los Yoses, 8th and 10th Avenue, Thirty-Ninth Street, Costa Rica), комерційним менеджером PMG HOLDING GROUP SA (нова назва - PMG Energies SA) (Boulevard Georges-FAVON 18, 1204 Geneve),Отже, господарським судом вже надано оцінку заяві Компанії ,,AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH про арешт судна для забезпечення морської вимоги у вигляді накладення арешту на судно UNI TRADER (ІМО 9175169).

Отже, господарським судом вже надано оцінку заяві Компанії ,,AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH про арешт судна для забезпечення морської вимоги у вигляді накладення арешту на судна м/х MALBURG, IMO 9035539, прапор Об`єднана Республіка Танзанія, накладено арешт на судно т/х MALBURG, IMO 9035539.

Суд не має повноважень переглядати висновок щодо наявності або відсутності підстав для задоволення вказаної вище заяви.

Слід зауважити, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, поза як це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012).

Відповідно до ч.1 ст. 145 ГПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Положеннями п.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову від 26.12.2011р. №16 встановлено, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

У постанові від 21.10.2022 року у справі № 910/4777/21 Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду викладено висновок, за яким забезпечення позову застосовується, як гарантія задоволення законних вимог позивача. Суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Аналогічний висновок сформульовано у постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 21.11.2022 року у справі №916/621/22.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 ГПК України, якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

У відповідності до ст.42 Кодексу торговельного мореплавства України, судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога - це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов`язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв`язку з: 1) заподіянням шкоди в результаті втрати або пошкодження майна у зв`язку з експлуатацією судна; 2) заподіянням шкоди в результаті позбавлення життя або ушкодження здоров`я на суші або на воді у прямому зв`язку з експлуатацією судна; 3) заподіянням шкоди навколишньому природному середовищу; 4) винагородою, що належить за здійснення рятувальних заходів або виконання вимог будь-яких договорів про рятування; 5) компенсацією та іншими сумами, що належать за усунення або спробу усунення загрози заподіяння шкоди, за вжиття запобіжних заходів чи здійснення аналогічних операцій; 6) підняттям, віддаленням або знищенням судна, що стало уламками, чи його вантажу та викликаними цим витратами; 7) будь-яким договором використання або фрахтування судна; 8) будь-яким договором перевезення вантажу або пасажирів на судні; 9) втратою чи пошкодженням вантажу, включаючи багаж, під час перевезення або у зв`язку з ним; 10) загальною аварією; 11) лоцманським проведенням та сплатою лоцманських зборів; 12) буксируванням; 13) постачанням продуктів харчування, матеріалів, палива, запасів, обладнання, включаючи контейнери, для експлуатації судна або утримання його; 14) будівництвом, ремонтом, перебудовою або переобладнанням судна; 15) зборами в порту, каналі та інших судноплавних водах, а також у доці; 16) заробітною платою та іншими коштами, що належать капітану, членам командного складу та іншим членам екіпажу у зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків на борту судна, включаючи витрати на репатріацію і внески за соціальним страхуванням, що сплачуються від їх імені; 17) дисбурсменськими витратами, які здійснюються щодо судна капітаном, власником, фрахтувальником або агентом; 18) страховою премією, включаючи внески за взаємне страхування, що сплачуються стосовно судна його власником або фрахтувальником за бербоут-чартером; 19) будь-якою комісійною, брокерською або агентською винагородою, що сплачується стосовно судна його власником або фрахтувальником за бербоут-чартером; 20) будь-яким спором про право власності на судно або володіння ним; 21) будь-яким спором між двома або кількома власниками судна щодо використання судна і розподілу прибутку; 22) заставою судна; 23) будь-яким спором, що виникає з договору купівлі-продажу судна.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Конвенції, арешт означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення.

Згідно зі ст.2 Конвенції, судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портові або докові власті згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції.

Статтею 4 Конвенції визначено, що на судно може бути накладений арешт не інакше, як з дозволу суду або відповідного судового органу Договірної Держави, в якій здійснено арешт.

Частиною 2 ст. 6 Конвенції передбачено, що процесуальні норми, що стосуються арешту судна, клопотання про одержання дозволу, згаданого в статті 4, та всіх інших процесуальних питань, що можуть виникнути в зв`язку з арештом, визначаються правом Договірної Держави, в якій арешт був здійснений чи було подано клопотання щодо його здійснення.

При цьому, положення зазначених нормативних документів не дають відповіді на питання про те, що розуміється під достатнім забезпеченням морської вимоги чи іншим видом забезпечення. Разом з тим, можна стверджувати, що приписи чинного процесуального законодавства та усталена судова практика дозволяють не допустити арешту морського судна або звільнити судно, арештоване як захід забезпечення позову, шляхом надання суду відповідної гарантії (як то банківська гарантія чи інше).

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 6 Міжнародної конвенції, якими передбачено, що процесуальні норми, що стосуються арешту судна та зняття арешту під заставу, та всіх інших процесуальних питань, що можуть виникнути в зв`язку з арештом, визначаються правом Договірної Держави, в якій арешт був здійснений чи було подано клопотання щодо його здійснення.

Суд звертає увагу на те, що викладені заявником у клопотанні доводи не є обставинами, з якими господарський процесуальний закон пов`язує можливість скасування заходів забезпечення позову, в розумінні положень ст. 145 ГПК України.

Зокрема, заявником не доведено, що потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову.

При цьому в судовому засідання, представник заявника підтвердив той факт, що між учасниками справи наявне арбітражне провадження, а остаточне рішення у справі не винесено.

Щодо посилань заявника на ст. 2 Конвенції щодо накладення арешту на морські судна 1952 року, відповідно до положень якої судно може бути заарештоване тільки якщо воно знаходиться в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав, що узгоджується з нормами ГПК України, суд зазначає, що зазначені положення стосуються накладання арешту, тоді як в рамках дійсної справи арешт на судно вже накладено ухвалою суду від 11.04.2025р.

Відповідно, наведена заявником обставина не є підставою для скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом ухвалою суду від 11.04.2025р.. При цьому, заявником не надано відповідних доказів, які б спростовували необхідність у застосуванні таких заходів, а також підтверджували б, що необхідність у таких заходах відпала.

Таким чином, оскільки заявником належними та допустимими доказами не доведено існування обставин, які в розумінні ст.145 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставами для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, заява про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.04.2025р. у справі №916/1403/25 задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що у задоволенні заяви Компанії "PMG HOLDING GROUP SA" від 31.10.2025р. за вх. №2-1699/25 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.04.2025р. у справі №916/1403/25 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 145, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволені заяви Компанії "PMG HOLDING GROUP SA" від 31.10.2025р. за вх. №2-1699/25 про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.04.2025р. у справі №916/1403/25 - відмовити.

Ухвала набирає чинності в порядку, визначеному ст.235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повна ухвала складена 10.11.2025р.

Суддя К.Ф. Погребна