ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2025 р. Справа№ 925/237/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Коробенка Г.П.

Кравчука Г.А.

при секретарі судового засідання Нечасний О.Л.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 29.10.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІМ» на рішення Господарського суду Черкаської області від 10.06.2025 (повний текст складено та підписано 18.06.2025)

у справі №925/237/25 (суддя Кучеренко О.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІМ»

про стягнення 361 170,75 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІМ», у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором підряду №590/1 ВПР у сумі 361 170,75 грн, з яких 214 982,59 грн попередня оплата за договором підряду та 146 188,16 грн неустойка у розмірі 0,5% від загальної ціни договору за кожен день прострочення зобов`язання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за умовами договору підряду строк виконання монтажних робіт визначено 30 календарних днів з дати отримання попередньої оплати. 04.12.2024 позивач перерахував на користь відповідача попередню оплату у розмірі 214 982,59 грн, тобто строк виконання робіт за договором закінчився 03.01.2025. У зв`язку з тим, що відповідач не виконав заміну вікон у виробничих та побутових приміщеннях позивача, позивач вважає, що зобов`язання за договором відповідачем не виконані. Невиконання договору підряду стало підставою для нарахування позивачем неустойки, за стягненням якої разом із попередньою оплатою позивач і звернувся до суду.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 10.06.2025 у справі №925/237/25 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІМ» на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» 214 982,59 грн попередньої оплати, 144 038,34 грн неустойки та 4308,25 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з доведеності розміру позовних вимог в частині стягнення попередньої оплати, в той же час неустойка за порушення строків виконання підрядних робіт стягнута судом в розмірі 144 038,34 грн за перерахунком суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач 08.07.2025 (документ сформований в системі «Електронний суд» 07.07.2025) звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати повністю та прийняти нове про відмову в задоволенні позову повністю.

Апелянт не погоджується з оскаржуваним рішенням та вважає його прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного.

Судом не взято до уваги заперечення Відповідача, зокрема, що вказаний договір фактично є додатковим договором до договору підряду №590 ВТ від 06.11.2024р.

Вказує, що судом не прийнято до уваги те, що ТОВ "ДІМ" на виконання вищевказаного договору здійснило закупівлю та поставлення будівельних матеріалів на суму, що перевищує ціну договору, однак Позивач по справі відмовився вносити зміни в договір в частині ціни договору.

Під час виконання робіт по договору підряду №590/1 ВПР від 22.11.2024р. були часті повітряні тривоги, що враховуючи категорію об`єкта на якому проводились роботи та необхідність постійного погодження заходу на територію підприємства працівників ТОВ "ДІМ," унеможливлювало дотримання графіку виконання будівельних робіт.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 витребувано у Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/237/25. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІМ» на рішення Господарського суду Черкаської області від 10.06.2025 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №925/237/25.

21.07.2025 матеріали справи №925/237/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді у справі.

Розпорядженням в.о. керівника апарату від 21.07.2025 №09.1-08/1652/25 у зв`язку із перебуванням судді Гончарова С.А. у відрядженні з 19.07.2025, справу №925/237/25 передано на повторний автоматизований розподіл судових справ.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2025 справу №925/237/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Скрипки І.М., суддів: Кравчука Г.А., Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2025 залишено апеляційну скаргу без руху з огляду на неподання доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі. Оскільки рішення оскаржується відповідачем повністю, сума судового збору за подання апеляційної скарги в електронній формі, яка підлягає сплаті, становить 5 169,90 грн (4308,25 грн * 150% * 0,8).

На адресу суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено докази сплати судового збору в сумі 5 169,90 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІМ» на рішення Господарського суду Черкаської області від 10.06.2025 у справі №925/237/25, справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.09.2025.

29.09.2025 судове засідання не відбулося з підстав відсутності можливості авторизації в особистому кабінеті Електронного суду, що, в свою чергу, призвело до неможливості проведення технічної фіксації судових засідань в період з 10 год. 00 хв. по 13 год. 16 хв., про що 29.09.2025 складено Акт щодо знеструмлення електромережі суду, виходу з ладу сервера автоматизованої системи та інших умов, що впливають не безперебійність та функціонування автоматизованої системи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2025 розгляд справи №925/237/25 призначено на 29.10.2025.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача заперечує доводи апелянта, оскаржуване рішення просить залишити без змін.

Явка представників сторін

Представники сторін в судове засідання апеляційної інстанції 29.10.2025 не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином,

Від представника позивача 20.10.2025 надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника. Причини неявки представника відповідача суду не відомі.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представників сторін обов`язковою в судове засідання не визнавалась, задоволення клопотання представника позивача про розгляд справи у відсутність їх представника, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 29.10.2025 відповідно до ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

22.11.2024 між Приватним акціонерним товариством «Черкаське хімволокно» (замовник) в особі якого діє відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІМ» (підрядник) було укладено договір підряду №590/1 ВПР (далі договір). За умовами цього договору підрядник зобов`язується виконати власними та/або залученими силами роботи, зазначені у пункті 1.2 цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах, визначених цим договором (пункт 1.1 договору).

Найменування робіт: додаткові роботи по заміні вікон у виробничих та побутових приміщеннях (код ДК 021:2015-45421132-8 Встановлення вікон) (далі роботи) (пункт 1.2 договору).

Об`єктом, на якому здійснюються роботи за цим договором є: ВП «Черкаська ТЕЦ» ПРАТ «Черкаське хімволокно», (далі - об`єкт) (пункт 1.3 договору).

Ціна договору визначається договірною ціною, яка розраховується на підставі кошторису (ів) (доповнення (ми) до договірної ціни), які разом є додатком №1 до цього договору та становить 429 965,18 грн (пункт 2.1 договору).

Ціна договору включає в себе вартість всього необхідного для належного виконання робіт, визначених пунктом 1.2 цього договору та може бути змінена лише за згодою сторін та у випадках, визначених Законом України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922-VI1I та «Особливостями здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 року (пункт 2.2 договору).

У разі виникнення обставин, що перешкоджають виконанню договору у повному обсязі, розрахунок здійснюється за фактично виконані роботи за цим договором на підставі підписаного сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в, далі - акт №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-3. далі - довідка №КБ-3) (пункт 2.3 договору).

Оплата робіт за цим договором здійснюється у наступному порядку: замовник протягом 15 календарних днів з моменту отримання рахунку від підрядника здійснює попередню оплату, що становить 214 982,59 грн без ПДВ. Подальший розрахунок за виконані роботи замовник здійснює на підставі підписаних сторонами актів за формою №КБ-2в та довідок за формою №КБ-3 протягом 30 календарних днів, що обліковуються для кожного такого акту окремо (пункт 4.1 договору).

За результатами виконаних робіт підрядник передає замовнику 2 примірники підписаних актів за формою №КБ-2в та довідки за формою №КБ-3 (пункт 4.2 договору).

У випадку затримки/невиконання підрядником зобов`язань за договором з вини підрядника, Підрядник зобов`язаний за вимогою замовника повернути кошти, перераховані в якості передоплати, на його поточний рахунок протягом п`яти банківських днів з моменту отримання такої вимоги за вирахуванням сум за актами приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в. далі - акт №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-3. далі - довідка №КБ-3) з врахуванням пункту 2.3 договору щодо порядку їх оформлення та оплаті (пункт 4.7 договору).

Строк виконання монтажних робіт - 30 календарних днів з дати отримання попередньої оплати відповідно до пункту 4.1.1 договору (пункт 5.2 договору).

Рішення про зміну строків виконання робіт оформлюється сторонами шляхом підписання відповідної додаткової угоди до цього договору (пункт 5.3 договору).

Підрядник серед іншого зобов`язаний виконати роботи у терміни, передбачені пунктом 5.2 цього договору, таким чином, щоб якість виконаних робіт відповідала вимогам цього договору, державним будівельним нормам та іншим нормативним документам України або міжнародним стандартам; попередити Замовника про обставини, що перешкоджають виконанню роботи відповідно до цього договору та про заходи, необхідні для їх усунення (пункти 6.3.2 та 6.3.8 договору).

У разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань з вини підрядника, останній сплачує замовнику, протягом 15 робочих днів з дати отримання відповідної вимоги замовника, неустойку у розмірі 0,5% від ціни цього договору за кожен день прострочення виконання зобов`язання (пункт 7.2 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до « 31» січня 2025 року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами їх зобов`язань за цим договором (пункт 10.1 договору).

Невід`ємною частиною цього договору є: додаток 1 «Договірна ціна»; додаток 2 «Охорона праці» (пункт 12.1 договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками замовника та підрядника та скріплений печатками підприємств.

До договору між замовником та підрядником підписані додатки: №1 «Договірна ціна на додаткові роботи по заміні вікон в виробничих та побутових приміщеннях, що здійснюється в 2024 році», згідно з яким загальна вартість робіт становить 429 965,18 грн та №2 «Охорона праці на роботи: Встановлення вікон код 021:2015-45421132-8».

22.11.2024 відповідач виставив позивачу рахунок №25 на авансову оплату згідно з договором підряду №590/1 ВПР від 22.11.2024 за додаткові роботи по заміні вікон на суму 214 982,59 грн.

04.12.2024 позивач на виконання умов договору підряду оплатив виставлений відповідачем рахунок №25 від 22.11.2024 та перерахував на користь відповідача попередню оплату у сумі 214 982,59 грн, що підтверджене платіжною інструкцією №8335 від 04.12.2024, у призначені платежу якої: «Авансова оплата за додаткові роботи по заміні вікон зг.дог. №590/1 ВПР від 22.11.24р., рах.№25 від 22.11.24р., без ПДВ».

Відповідач, у визначений договором тридцятиденний строк, не виконав підрядні роботи.

Матеріали справи містять претензією №16 від 07.01.2025, у якій позивач вимагав у найкоротші терміни виконати монтажні роботи у відповідності до умов договору та сплатити неустойку у розмірі 8599,30 грн, у зв`язку із простроченням строку виконання робіт на 4 дні. У цій претензії позивач повідомив відповідача, що у разі незадоволення його вимог, позивач буде змушений звернутися до суду.

Доказів направлення цієї претензії на адресу відповідача матеріали справи не містять.

Матеріали справи містять копію листа Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІМ» №28/12/24 від 27.12.2024 за підписом директора, згідно з яким Товариство просить позивача продовжити термін виконання робіт за договором №590/1 ВПР від 22.11.2024 до 31.03.2025 з коригуванням календарного графіку виконання робіт, без зміни положень по договору.

Доказів направлення цього листа на адресу позивача відповідачем у матеріали справи не надано.

Судом встановлено, що між сторонами у справі було укладено ще один договір підряду №590ВТ від 06.11.2024, згідно з яким підрядник зобов`язався виконати власними та/або залученими силами роботи на суму 1 606 171,00 грн, а саме заміна вікон у виробничих та побутових приміщеннях, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити виконані роботи на умовах договору. Спір щодо неналежного виконання відповідачем умов цього договору розглядається Господарським судом Черкаської області у справі №925/236/25, рішення у справі на час розгляду цієї справи не ухвалено.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного відповідачем в апеляційній скарзі

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі «Трофимчук проти України» no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що рішення суду, яке переглядається, підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Предметом спору у цій справі є вимога позивача про стягнення з відповідача суми, яка була сплачена відповідачу, як попередня оплата, та неустойки за порушення строків виконання підрядних робіт.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли відносини з виконання підрядних робіт, які урегульовані договорами, у яких сторони погодили істотні умови для такого виду договору. Предметом договорів, у тому числі і договору, який є предметом спору у цій справі є виконання робіт по заміні вікон у виробничих та побутових приміщеннях

Частинами 1 та 2 статті 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору.

Договір №590/1, який наданий позивачем у справі, є додатковим договором, який укладений на виконання тих самих робіт з врахуванням збільшеної суми за виконання аналогічних робіт, які визначені «основним» договором №590.

Договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Судом враховано презумпцію правомірності правочину (положення статті 204 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

За умовами договору передбачена попередня оплата робіт, яка здійснюється замовником протягом 15 календарних днів з моменту отримання рахунку від підрядника.

Розмір попередньої оплати визначений у договорі і становить 214 982,59 грн без ПДВ. Подальший розрахунок за виконані роботи замовник здійснює на підставі підписаних сторонами актів за формою №КБ-2в та довідок за формою №КБ-3 протягом 30 календарних днів, що обліковуються для кожного такого акту окремо.

Судом встановлено, що на виконання умов договору підряду, відповідач виставив позивачу рахунок №25 на попередню оплату у сумі 214 982,59 грн, який був оплачений позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією №8335 від 04.12.2024.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

За умовами договору строк виконання монтажних робіт становить 30 календарних днів з дати отримання попередньої оплати відповідно до пункту 4.1.1 договору. Тому з огляду на здійснення позивачем попередньої оплати 04.12.2024, строк виконання робіт збігає 03.01.2025.

За умовами договору передбачена можливість внесення змін до договору у частині зміни строків виконання робіт, але така зміна вимагає підписання окремої додаткової угоди до цього договору.

Матеріали справи не містять будь-яких додаткових угод щодо продовження строку виконання підрядних робіт, тому в силу пункту 5.2 договору відповідач зобов`язаний був виконати додаткові роботи по заміні вікон у виробничих та побутових приміщеннях позивача протягом 30 календарних днів з дати отримання попередньої оплати., тобто до 03.01.2025.

Відповідач у порушення умов договору не виконав свої зобов`язання у частині виконання підрядних робіт у строк, який був узгоджений сторонами у договорі. Доказів іншого матеріали справи не містять.

Згідно з пунктом 4.7 договору, у випадку затримки/невиконання підрядником зобов`язань за договором з вини підрядника, підрядник зобов`язаний за вимогою замовника повернути кошти, перераховані в якості передоплати, на його поточний рахунок протягом п`яти банківських днів з моменту отримання такої вимоги за вирахуванням сум за актами приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в. далі - акт №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-3. далі - довідка №КБ-3) з врахуванням пункту 2.3 договору щодо порядку їх оформлення та оплаті.

У зв`язку з тим, що підрядник не виконав підрядні роботи у визначений строк, позивач у силу пункту 4.7 договору має право вимагати від відповідача повернення попередньої оплати шляхом звернення з відповідною вимогою.

Оскільки договором чи чинним законодавством не визначено форму пред`явлення такої вимоги замовника, відповідно останній може реалізувати своє право будь-яким шляхом, як шляхом звернення до підрядника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення вимоги у судовому порядку у визначеній законом процесуальній формі - позову.

З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача авансового платежу в розмірі 214 982,59 грн.

Щодо стягнення з відповідача неустойки за порушення строку виконання підрядних робіт у сумі 146 188,16 грн., судом враховано наступне.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (статті 217, 218 Господарського Кодексу України).

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У пункті договору визначено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань з вини підрядника, останній сплачує замовнику, протягом 15 робочих днів з дати отримання відповідної вимоги замовника, неустойку у розмірі 0,5% від ціни цього договору за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

За порушення строку виконання підрядних робіт, позивач нарахував відповідачу 146 188,16 грн неустойки за період прострочення з 03.01.2025 до 10.03.2025 (429 965,18 грн * 0,5% * 68 днів прострочення).

З урахуванням того, що поданий позивачем розрахунок виконаний без врахування початку перебігу строку, коли у позивача виникло право на нарахування неустойки, місцевий господарський суд вірно визначив, що позивач до періоду, за який він нарахував відповідачу неустойку, включив 03.01.2025 - останній день строку, протягом якого відповідач зобов`язаний був виконати підрядні роботи.

Отже, позивач мав право на нарахування неустойки з 04.01.2025, тобто з наступного дня, після закінчення строку, протягом якого відповідач зобов`язаний був виконати підрядні роботи, а тому за правильним розрахунком, з яким погоджується колегія суддів, розмір неустойки за порушення строків виконання підрядних робіт за період з 04.01.2025 до 11.03.2025 становить 144 038,34 грн (429965,18 грн * 0,5% * 67 днів прострочення), відповідно позовні вимоги у цій частині обґрунтовано задоволені у визначеному судом розмірі.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Доводи апелянта про неприйняття судом його заперечень, зокрема, що вказаний договір фактично є додатковим договором до договору підряду №590 ВТ від 06.11.2024р., не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість викладених в оскаржуваному рішенні висновків суду.

Посилання апелянта на неприйняття судом до уваги того, що ТОВ "ДІМ" на виконання вищевказаного договору здійснило закупівлю та поставлення будівельних матеріалів на суму, що перевищує ціну договору, однак Позивач по справі відмовився вносити зміни в договір в частині ціни договору, колегією суддів відхиляються, оскільки не узгоджуються з предметом та підставою заявленого позову.

Доводи апелянта в частині того, що під час виконання робіт по договору підряду №590/1 ВПР від 22.11.2024р. були часті повітряні тривоги, що враховуючи категорію об`єкта на якому проводились роботи та необхідність постійного погодження заходу на територію підприємства працівників ТОВ "ДІМ," унеможливлювало дотримання графіку виконання будівельних робіт, не свідчать про виконання відповідачем жодних робіт за укладеним між сторонами договору підряду, за яким отримано авансовий платіж, який за вірним висновком суду першої інстанції підлягає поверненню позивачу.

При цьому, колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом апеляційної інстанції, інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не беруться до уваги, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірного по суті рішення суду, при ухваленні якого судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б дійти висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, доводи відповідача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про часткове задоволення позову.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІМ» на рішення Господарського суду Черкаської області від 10.06.2025 у справі №925/237/25 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Черкаської області від 10.06.2025 у справі №925/237/25 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІМ».

4. Матеріали справи №925/237/25 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 05.11.2025.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук