номер провадження справи 19/200/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.11.2025 Справа № 908/3028/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Давиденко І.В., за участю секретаря судового засідання Лисенко К.Д., розглянувши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства Запорізький завод Перетворювач про розстрочення виконання рішення суду від 18.03.2025 у справі № 908/3028/24 за позовом

за позовом: Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності УКРІНТЕРЕНЕРГО (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85, ідентифікаційний код 19480600)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Запорізький завод Перетворювач (69069, м. Запоріжжя, вул. Дніпровське шосе, 9, ідентифікаційний код 05755571)

про стягнення 2 840 221,20 грн

за участю представників:

від позивачів: Засядьвовк А.І. (в режимі відеоконференції) - довіреність № 17 від 11.09.2025

від відповідача: Клімченко М.Г., дов. від 21.08.2024

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла заява Публічного акціонерного товариства Запорізький завод Перетворювач про розстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 18.03.2025 у справі №908/3028/24.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.10.2025, заяву про розстрочення виконання рішення передано на розгляд судді Давиденко І.В.

Ухвалою суду від 20.10.2025 заяву Приватного акціонерного товариства Запорізький завод Перетворювач прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 03.11.2025 о 16-30.

Приватне акціонерне товариство Запорізький завод Перетворювач просить розстрочити виконання рішення на 12 місяців, а саме до 01 гог числа кожного місяця по - 239 525 грн 33 коп та обґрунтовує свою заяву наступним.

ПАТ Запорізький завод Перетворювач розташоване на території Запорізької міської територіальної громади, що з 01.02.2023 р. є територією можливих бойових дій, що негативно впливає на пошук контрагентів для реалізації продукції підприємства, оскільки процес виробництва обладнання займає тривалий час, та контрагенти через ризик пошкодження продукції, уникають укладання контрактів. Підприємство неодноразово зазнавало атак російської федерації. Обладнання, що використовується в господарській діяльності було пошкоджено, частина обладнання знищена. В єдиному державному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000021 від 28.02.2022 р., відповідно до матеріалів кримінального провадження зареєстрований епізод згідно якого 15.10.2022 року о 5 годині 40 в. невстановлені особи із числа військовослужбовців збройних сил російської федерації умисно в порушення законів та звичаїв війни із застосуванням РСЗО здійснили цільове ураження інфраструктури за адресами: вул. Дніпровське шосе 9, в результаті чого пошкоджені будівлі та транспортні засоби. Відповідно до актів комісійного обстеження об`єкта пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 17.01.2023, руйнувань зазнали: головний корпус, інв. №1, корпус вентелів, інв. №2, лабораторно-побутовий корпус, інв. №3, центральна прохідна заводу, інв. №111, енергоблок (цех 116), інв. №121, склад критий арочний інв. №176, лікувально-оздоровчий комплекс, інв. №207, насосна станція цеху 102 (ділянка пакування), інв. №213, павільйон ПК-2У Кострома-кулінарія, інв.№1830.

Відповідач вказує, що на теперішній час, на підприємстві працює виключно один працівник, голова правління, що унеможливлює виконання контрактів та отримання прибутку. Вказані обставини підтверджуються звітом з ЄСВ. У підприємства відсутні грошові кошти, що підтверджуються поточною інформацією по рахунках. Заборгованість виникла на момент відсутності у підприємства виконавчого органу.

Також відповідач зазначає, що вчиняв дії спрямовані на погашення заборгованості та враховуючи наведене в сукупності, стверджує, що не має можливості виконати судове рішення, після набрання ним законної сили, проте має можливість щомісячно сплачувати частину боргу.

Позивач проти заяви відповідача заперечує та у письмовій заяві вказує, що починаючи з 1 січня 2019 року і на цей час ДПЗД «Укрінтеренерго» є єдиним в Україні постачальником електричної енергії, на якого були покладені спеціальні обов`язки, а саме виконання функцій постачальника «останньої надії». Суть діяльності постачальника «останньої надії» полягає в гарантованому постачанні електроенергії будь-яким споживачам всієї України, які втратили постачальника електричної енергії (міністерства, державні установи та підприємства, підприємства оборонно-промислового комплексу, комунальні підприємства, підприємства критичної інфраструктури, суб`єкти господарювання, фізичні особипідприємці тощо). Постачальник «останньої надії» - ключовий учасник ринку електричної енергії України, без якого неможливе нормальне функціонування ринку електричної енергії, та який виконує соціально важливу функцію на ринку електричної енергії та несе велике соціальне навантаження.

Станом на 01.10.2025 року загальна заборгованість споживачів постачальника «останньої надії» становить 14 663,32 млн. грн. У зв`язку з недосконалістю законодавства споживачі-боржники неодноразово переводяться операторами системи на постачання до постачальника «останньої надії», що призводить до збільшення їх заборгованості перед ДПЗД «Укрінтеренерго», яка, в свою чергу, призводить до заборгованості Підприємства перед іншими учасниками ринку електричної енергії та бюджетом. Через систематичне порушення платіжної дисципліни споживачами постачальника «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» втратило платоспроможність та знаходиться на межі банкрутства.

Внаслідок збройної агресії російської федерації об`єкти критичної інфраструктури зазнали масованої терористичної хвилі цілеспрямованих атак на свої об`єкти, що призвело до блекауту в 2022 році, регіональних та загальнодержавних блекаутів у 2023-2025 роках та є загальновідомими фактами. На жаль, атаки по енергетичній інфраструктурі призвели до суттєвих пошкоджень, в тому числі знищення, об`єктів енергетики різних учасників ринку на всій території України. При цьому повідомляємо, що ДПЗД «Укрінтеренерго» також зазнало кібератаки та отримало пошкодження внаслідок ракетних атак по місту Києву, що є черговим воєнним злочином проти критичної інфраструктури України. Так, в результаті чого у взаємодії з іншими державними органами продовжуються роботи з відновлення після атаки та усунення пошкоджень, що потребує певного часу і засобів. Безоплатне споживання електричної енергії споживачами призвело у підсумку до прямої шкоди енергогенеруючим підприємствам України, так як Документ сформований в системі «Електронний суд» 24.10.2025 9 вони змушені виробляти та реалізовувати електричну енергію не отримуючи за це належну оплату, особливо в період запровадженого воєнного стану, що несе небезпеку для всієї енергосистеми України

Позивач також вказує, що кошти, отримані від надання послуг, є джерелом фінансування поточної операційної діяльності постачальника «останньої надії» на 2025 рік. Кошторис витрат ДПЗД «Укрінтеренерго» на здійснення ним операційної діяльності на виконання функції постачальника «останньої надії» включає лише критично важливі для виконання функцій постачальника «останньої надії» статті (поточна зарплата, послуги пошти, зв`язку, обслуговування ПЗ, придбання орг. техніки та паперу тощо). При цьому, кошторис витрат на здійснення операційної діяльності на виконання функції постачальника «останньої надії» передбачає фінансування лише поточної діяльності підприємства, витрати на погашення податкового боргу, інших боргів або сплату штрафів не передбачені.

За твердженням позивача , відповідно до положень підпункту 3 пункту 91 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів в процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 № 483 після погашення постачальником «останньої надії» заборгованості із заробітної плати, яка виникла протягом 2022 року, надходження, отримані постачальником «останньої надії» у вигляді пені та штрафів, спрямовувати виключно на погашення податкового боргу, після чого - на погашення заборгованості перед оператором системи передачі за небаланси електричної енергії. Таким чином, кошти, які отримує ДПЗД «Укрінтеренерго» як оплату за послуги із забезпечення безперебійного функціонування постачальника «останньої надії» та стягнуті штрафні санкції із споживачів постачальника «останньої надії» мають цільовий характер використання, визначений Кабінетом Міністрів України.

Внаслідок збройної агресії російської федерації об`єкти критичної інфраструктури зазнали масованої терористичної хвилі цілеспрямованих атак на свої об`єкти, що призвело до блекауту в 2022 році, регіональних та загальнодержавних блекаутів у 2023-2025 роках та є загальновідомими фактами. На жаль, атаки по енергетичній інфраструктурі призвели до суттєвих пошкоджень, в тому числі знищення, об`єктів енергетики різних учасників ринку на всій території України. При цьому повідомляємо, що ДПЗД «Укрінтеренерго» також зазнало кібератаки та отримало пошкодження внаслідок ракетних атак по місту Києву, що є черговим воєнним злочином проти критичної інфраструктури України. Так, в результаті чого у взаємодії з іншими державними органами продовжуються роботи з відновлення після атаки та усунення пошкоджень, що потребує певного часу і засобів.

В своїх запереченнях позивач також зазначає,що проблеми щодо наявності заборгованості за спожиту електричну енергію у споживачів-неплатників перед постачальником «останньої надії» є предметом розгляду на засіданнях Ради національної безпеки і оборони України, оскільки становлять загрозу енергетичній безпеці та стійкості функціонування енергетичної системи України. Крім того повідомляємо, що відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 07.11.2023 року обласним, Київській міській державним адміністраціям за участю органів місцевого самоврядування необхідно у місячний строк опрацювати питання залучення в установленому порядку ресурсів територіальних громад до подолання кризових ситуацій в енергетичній сфері.

За твердженням позивача, наведені обставини скрутного фінансового становища виникли не з вини ДПЗД «Укрінтеренерго», не є наслідком господарської діяльності підприємства, власного комерційного розрахунку та ризику, а виникли в силу об`єктивних та незалежних від ДПЗД «Укрінтеренерго» обставин, зокрема, внаслідок перебування на постачанні електричної енергії підприємств з тяжким фінансовим станом та підприємств критичної інфраструктури, наявність законодавчих актів, які забороняють ДПЗД «Укрінтеренерго» застосовувати до найбільших споживачів-боржників відключення або обмеження електропостачання споживачів боржників.

Позивач вважає, що відповідачем не надано жодних доказів того, що через 1 рік він матиме фінансову можливість виконати рішення суду. На думку позивача відповідач умисно затягує виконання своїх грошових зобов`язань перед ДПЗД «Укрінтеренерго» більше того, у Відповідача було достатньо часу для того щоб сплатити свій борг, який виник у 2022р. Відповідач свідомо не сплачував свій борг, що призвело до того, що ДПЗД «Укрінтеренерго» змушене було звернутись до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості і в ході судового процесу Позивач поніс фінансові втрати. Через критично низький рівень розрахунків недобросовісних боржників (споживачів) постачальника «останньої надії» ПДЗД «Укрінтеренерго» несе фінансові втрати, що не дає можливості вчасно розраховуватись перед операторами системи та державою.

Розглянувши заяву ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД "ПЕРЕТВОРЮВАЧ" про розстрочку виконання рішення суду від 18.03.2025 у справі № 908/3028/24, суд відмовляє в її задоволенні, з огляду на наступне.

В провадженні Господарського суду Запорізької області перебувала справа № 908/3028/24 за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності УКРІНТЕРЕНЕРГО до Публічного акціонерного товариства Запорізький завод Перетворювач про стягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.03.2025 у справі № 908/3028/24 позов задоволено, стягнуто з Публічного акціонерного товариства Запорізький завод Перетворювач на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності УКРІНТЕРЕНЕРГО 1 744 613, 27 грн основного боргу за поставлену електричну енергію, 339 105,64 грн. інфляційних втрат, 756 502,29 грн, 15% річних, 34 082,65 грн судового збору та повернуто з Державного бюджету України Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності УКРІНТЕРЕНЕРГО 9 601,03грн судового збору.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.10.2025 рішення Господарського суду Запорізької області залишено без змін.

З урахуванням постанови Центрального апеляційного господарського суду від 06.10.2025, на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 18.03.2025 у справі 908/3028/24 видано наказ.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно зі ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Відповідно частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України від 26.07.2012 суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Рішенням Суду у справі Глоба проти України від 05.07.2012 суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі Чижов проти України).

Відповідно до ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 ГПК України, ця стаття не вимагає. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Таким чином, запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Отже, питання щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для розстрочення або відстрочення, можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини за правилами, встановленими цим Кодексом.

Тобто, можливість відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. При цьому рішення про відстрочку виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника.

Заявником ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» до свої заяви подано акти комісійного обстеження об`єктів внаслідок збройної агресії РФ, інформація по рахунках 2019 2025 р., податковий розрахунок сум доходу на 8 місяців 2025 року, квитанція про реєстрацію звіту про рух коштів.

Згідно з наданої інформації:

- по рахунку відповідача « 978/EUR» за період з 21.09.2021 по 16.10.2025, по дебету- 0 грн, по кредиту- 0 грн;

- по рахунку « 643/RUB» за період з 29.10.2019 по 16.10.2025, по дебету 0 грн, по кредиту- 0 грн,

- по рахунку « 840/USD» за період з 19.12.2021 по 16.10.2025, по дебету- 0 грн, по кредиту 0 грн;

- по рахунку « 980/UAH» за період з 15.10.2025 по 16.10.2025, по дебету 0 грн. по кредиту -0 грн.

Тобто ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» надано дані про відсутність платіжних операцій по рахунку у гривні лише на 2 дні, 15.10.2025 та 16.10.2025, інформації по інших періодах матеріали заяви не містять. Наведені дані не дають підстав стверджувати про відсутність на рахунках відповідача грошових коштів.

Також матеріали заяви не містять даних про відсутність рахунків в інших банківських установах.

Заявник не надає доказів, що підтверджують неможливість виконання рішення без його розстрочення, не подано до суду доказів на підтвердження своєї неплатоспроможності (зокрема, але не виключно, довідки про відсутність майна у власності (тощо). Поряд з наведеним при посиланні на відсутність коштів, відповідач не вказує джерела коштів, з яких буде здійснювати щомісячні платежі на користь позивача, в разі надання судом розстрочки.

Відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги або заперечення.

Докази, у відповідності зі статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, повинні відповідати, зокрема, вимогам належності та допустимості.

Таким чином, проаналізувавши наведені у заявах про відстрочення виконання рішення господарського суду мотиви, враховуючи матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідачів у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави, введення та продовження режиму воєнного стану, суд дійшов висновку, що боржником не доведено наявність у нього виняткового випадку, тобто, обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, як підстави для розстрочення виконання судового рішення по даній справі.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, заява ПАТ Запорізький завод Перетворювач про розстрочку виконання рішення суду від 18.03.2025 у справі № 908/3028/24 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Запорізький завод Перетворювач про розстрочку виконання рішення суду від 18.03.2025 у справі № 908/3028/24 відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.11.2025.

Суддя І.В. Давиденко