ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" листопада 2025 р. Справа № 911/3261/25

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., розглянувши матеріали

за заявою боржника ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

встановив:

До Господарського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 із заявою б/н від 23.10.2025 (вх. № 7600 від 23.10.2025) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку, передбаченому Книгою 5 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2025, заяву б/н від 23.10.2025 (вх. № 7600 від 23.10.2025) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність передано на розгляд судді Господарського суду Київської області Лутак Т.В.

Дослідивши матеріали вищевказаної заяви, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених Книгою 5 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з ч. 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містяться, зокрема, у статтях 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, а саме підстав, визначених у ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч.2 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначаються: 1) найменування господарського суду, до якого подається заява; 2) ім`я боржника, його місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), номер засобу зв`язку боржника, його адреса електронної пошти (за наявності); 3) виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду; 4) перелік документів, що додаються до заяви.

Разом з тим, перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність чітко визначений, зокрема, ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються:

1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;

3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;

5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;

6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;

7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

8) відомості про всі наявні рахунки/електронні гаманці боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, електронних гаманцях;

9) копія трудової книжки (за наявності);

10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника;

11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;

12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;

14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Крім того, суд звертає увагу, що докази повинні бути актуальними на дату подання заяви до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначаються, зокрема, місце проживання боржника.

Так до заяви б/н від 23.10.2025 (вх. № 7600 від 23.10.2025) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність надано витяг із реєстру Вишевицької територіальної громади Житомирської області № 2025/010781628 від 04.08.2025.

З наданого витягу вбачається, що з 30.06.2011 зареєстрованою адресою місця проживання ОСОБА_1 була АДРЕСА_1 , проте 20.05.2025 реєстрація за вказаною адресою проживання була знята (скасована).

Водночас, до заяви б/н від 23.10.2025 (вх. № 7600 від 23.10.2025) також надано довідку виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області № 496 від 01.10.2025, в якій зазначено, що ОСОБА_1 фактично проживає без реєстрації за місцем проживання за адресою АДРЕСА_2 , з листопада 2020 року по теперішній час.

Проте, зазначена довідка не може братися судом до уваги з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 8 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що справи про банкрутство (неплатоспроможність) розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, місцем проживання фізичної особи або фізичної особи-підприємця. Зміна боржником зареєстрованого місцезнаходження або місця проживання після подання кредитором або боржником заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не впливає на зміну територіальної підсудності господарського суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцем проживання фізичної особи, яка не є підприємцем, визнається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

Так, приписами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» визначено, що декларування місця проживання особи - повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади. Документом, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей є витяг з реєстру територіальної громади.

Реєстраційна дія це внесення органом реєстрації до реєстру територіальної громади відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування), зняте з реєстрації місце проживання, задеклароване місце проживання/виключення з реєстру територіальної громади інформації про задеклароване місце проживання, скасування реєстрації місця проживання/зняття з реєстрації місця проживання (перебування)/задекларованого місця проживання/зміненого місця проживання (перебування) з подальшою передачею таких відомостей до відомчої інформаційної системи. Реєстраційна дія є завершеною після отримання органом реєстрації підтвердження про внесення відповідної інформації до відомчої інформаційної системи.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, документом що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи є відповідний витяг із реєстру територіальної громади, а з моменту зняття (скасування) такої реєстрації (декларування) місця проживання - особа не вважається такою, місце проживання якої є задекларованим у встановленому законом порядку.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність отримання від заявника належних та допустимих доказів на підтвердження місця проживання задля встановлення правильної територіальної юрисдикції (підсудності).

На виконання вимог п. 3 ч. 2 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, ОСОБА_1 у б/н від 23.10.2025 (вх. № 7600 від 23.10.2025) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначає, що з 2011 року перебувала у скрутному матеріальному становищі: у 18 років народила дитину, перенесла тяжкі пологи з двома операціями. Заявник з чоловіком мали значні борги, оскільки вона була студенткою, чоловік заробляв дуже мало. Згодом він почав зловживати алкоголем, не працював, чинив моральний і фізичний тиск, тому заявник з дитиною були змушені переїхати на орендоване житло без будь-якої підтримки. Працювала без вихідних, утримувала себе й дитину, оплачувала оренду, лікування доньки (у тому числі складне захворювання очей), навчання, поїздки на конкурси. Кредитами користувалась вимушено, щоб вижити. Частину кредитів брала, щоб допомогти рідним. Своєчасно все сплачувала до квітня 2025 року, поки боргове навантаження не стало критичним.

Проте, суд зазначає, що матеріали заяви б/н від 23.10.2025 (вх. № 7600 від 23.10.2025) не містять жодних доказів на підтвердження вищезазначених обставин щодо сплати за орендоване житло, наявність захворювання очей у доньки та здійснення витрат на її лікування, оплати навчання доньки та гуртків.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором.

До заяви б/н від 23.10.2025 (вх. № 7600 від 23.10.2025) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність надано конкретизований список кредиторів, проте, зазначені в ньому відомості потребують коректного зазначення номерів кредитних договорів, уточнення щодо переліку кредиторів, розміру кредиторських вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо).

Так заявником у наданому конкретизованому списку кредиторів не було виокремлено розмір загальної заборгованості, заборгованості за тілом кредиту та сум неустойки щодо кожного кредитора. Замість цього ОСОБА_1 надано відомості щодо загальної суми заборгованості, проте не вказано з чого, окрім тіла кредиту, складається загальна сума заборгованості, оскільки розмір останньої перевищує за значенням розмір заборгованості за основним зобов`язанням.

Крім того, суд зазначає, що боржник має надати докази на підтвердження припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців у відповідності до ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

На підтвердження наявності заборгованості та її розміру перед кредитором ТОВ «Мілоан» до заяви б/н від 23.10.2025 (вх. № 7600 від 23.10.2025) надано лист № 7407/25-07 від 25.07.2025, яким, зокрема, було повідомлено заявника про факт переуступлення грошових вимог за договором № 9243221 від 25.01.2025 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі Договору відступлення прав вимоги №12-МЛ/А від 24.07.2025.

Проте, суд зазначає, що заявником у конкретизованому списку кредиторів не вказано даного кредитора та не надано письмових пояснень щодо даної обставини.

Також у листі № 7407/25-07 від 25.07.2025 зазначено перелік додатків, що надаються до вказаного листа, зокрема додаток №1 - Копія (текст) Договору про споживчий кредит № 8936946; додаток №4 - Копія (текст) Договору про споживчий кредит № 9243221; додаток №7 - Копія (текст) Договору про споживчий кредит № 102831898.

Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_1 до заяви б/н від 23.10.2025 (вх. № 7600 від 23.10.2025) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не було надано копій вищезазначених кредитних договорів.

Крім того, у матеріалах заяви б/н від 23.10.2025 (вх. № 7600 від 23.10.2025) також відсутні кредитні договори укладені з ТОВ «ФК «Авіра Груп», ТОВ «ФК «Незалежні фінанси», АТ «ПУМБ», ТОВ «Йота Інвест» (попередня назва ТОВ «Аванс Кредит»), АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Слон Кредит».

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

До заяви б/н від 23.10.2025 (вх. № 7600 від 23.10.2025) надано власноручні розписки від 09.10.2025 про щомісячні витрати на оренду житла у розмірі 4 000 грн; щомісячні витрати на оплату комунальних послуг у розмірі 6 000 грн, оскільки у заявника наявна заборгованість за комунальні послуги; щомісячні витрати на утримання домашньої тварини у розмірі 1 500 грн; витрати на оплату послуг мобільного зв`язку та інтернету у розмірі 600 грн; витрати на ліки та консультації офтальмолога у розмірі 1 500 грн; про оплату гуртка дитини та супутні витрати у розмірі 5 000 грн; витрати на закупівлю твердопаливних речовин (фінансова допомога матері) у розмірі 5 000 грн.

Проте, суд звертає увагу заявника, що власноручні розписки не є належними та допустимими доказом на підтвердження зазначених в них обставин, в розумінні статей 76-78 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд не може брати до уваги надані заявником скріншоти як доказ на підтвердження наявності/відсутності рухомого майна, яке перебуває в боржника та/або членів його сім`ї на підставі права власності або користування.

Відповідно до ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, у зв`язку з вищезазначеним, заява ОСОБА_1 б/н від 23.10.2025 (вх. № 7600 від 23.10.2025) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність підлягає залишенню без руху.

Разом з тим, суд зазначає, що вищевказані недоліки заяви повинні бути усунуті ОСОБА_1 у строк, що не повинен перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення заяви без руху у спосіб надання суду всіх наявних доказів (належним чином засвідчених в порядку, встановленому чинним законодавством), що підтверджують обставини, на яких ґрунтується заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та які є необхідними відповідно до ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, про що зазначено вище у даній ухвалі, зокрема:

- належні та допустимі докази на підтвердження викладу обставин, що стали підставою для звернення до суду;

- витяг із реєстру територіальної громади, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) ОСОБА_1 станом на день звернення із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

- уточнений конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

- копії договорів, укладених між банківськими установами кредиторами боржника, на підставі яких виникли зобов`язання та, в подальшому, заборгованість;

- належні та допустимі докази на підтвердження зазначеного у розписках;

- докази повинні бути актуальними на дату подання заяви до суду.

Роз`яснити заявнику, що в разі не усунення зазначених недоліків у встановлений судом строк заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із нею згідно ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та ч. 1 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись статтями 2, 37, 113, 115-116 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 74, 76-77, 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 б/н від 23.10.2025 (вх. № 7600 від 23.10.2025) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишити без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Лутак