ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"03" листопада 2025 р. м. Київ Справа №911/992/25
Суд, розглянувши заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ» про ухвалення додаткового рішення в справі
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ»
до товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО-ЛАБ»
про стягнення заборгованості,
без виклику представників учасників справи
08 жовтня 2025 року в справі №911/992/25 ухвалене рішення, відповідно до якого, позов товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ» (далі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО-ЛАБ» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості задоволений частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 1 287 905,87 грн основного боргу, 52 745,53 грн пені, 5 522,16 грн трьох процентів річних, 24 106,98 грн суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, та 16 443,37 грн витрат зі сплати судового збору.
13 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в справі, разом із доданими документами, в якій він просив суд стягнути з відповідача 35 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Частиною 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, у випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в справі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступних висновків.
Статтею 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених позивачем витрат у цій справі представник позивача подала копії: договору №0508/24 про надання правової допомоги від 05.08.2024 року (далі договір), платіжної інструкції №58 від 09.10.2025 року, на суму 35 000,00 грн, а також ордеру, серії АI №1745226, від 11.11.2024.
17 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про доручення до матеріалів справи документів, разом із клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на їх подання, в якій він просив суд долучити до матеріалів справи акт про надання правової допомоги від 01.10.2025 року до договору про надання правової допомоги №0508/24 від 05.08.2024 року (далі акт), посилаючись на його отриманням з підписом позивача лише 17 жовтня 2025 року.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Так, клопотання представника позивача про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів понесених судових витрат було задоволене судом, акт долучений до матеріалів справи.
Судом встановлено, що 05 серпня 2024 року між адвокатом Скаржинським Миколою Володимировичем (далі адвокат) та товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ» (далі позивач) був укладений договір №0508/24 про надання правової допомоги, відповідно до п. 1.1. якого, позивач доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати позивачу правову допомогу у формі, в обсязі та на умовах, передбачених дим договором, в порядку, встановленому чинним законодавством.
Згідно з п. 1.2. договору, забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів позивача у будь-якому статусі: підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, потерпілого, свідка, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні; особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію): особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 1.3. договору, правова допомога позивачу надається в тому числі до/під час розгляду кримінальних, цивільних, господарських справ в судовому порядку та при виконанні судового рішення.
Згідно з п. 1.4. договору, надання позивачу правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі. Складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів позивача, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Представництво інтересів позивача у судах під час здійснення кримінального, цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (п. 1.5. договору).
Відповідно до п. 1.6. договору, представництво інтересів позивача в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Пунктом 3.2.4. договору встановлено, що позивач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати гонорар адвоката, передбачений даним договором, а також додаткові послуги, узгоджені із позивачем.
Згідно з п. 4.1. договору, на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень позивача. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару.
Відповідно до п. 4.2. договору, гонорар та/або вартість послуг адвоката погоджується за взаємною угодою сторін шляхом підписання акту про надання правової допомоги.
Згідно з п. 4.3. договору, в акті про надання правової допомоги в обов`язковому порядку визначається розмір винагороди/вартість послуг або гонорар та порядок/строки здійснення розрахунку з адвокатом. Розмір винагороди або вартість наданих послуг не може становити менше ніж 5 000 гривень за одну годину, а в разі представлення інтересів позивача в органах державної влади або в судах - менше ніж 5 000 гривень за одне представництво або за одне судове засідання.
Пунктом 10.1. договору встановлено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 02 вересня 2026 року, якщо сторони до цього часу виконають свої зобов`язання за ним в повному обсязі. Договір може бути розірваний будь-якою із сторін достроково з попередженням іншої сторони не пізніше, ніж за один місяць до моменту такого розірвання. Дія цього договору може бути продовжена на підставі відповідної додаткової угоди до нього.
Відповідно до п. 1 акту, адвокат надав, а позивач прийняв наступні роботи/послуги, щодо витребування дебіторської заборгованості з ТОВ «НЕО-ЛАБ» за договором оренди нежитлового приміщення №01 від 03.09.2024р та договором про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю №02 від 03.09.2024р в тому числі в межах господарської справи №911/992/25:
1. Перелік та вид наданих послуг: опрацювання первинних документів та надання попередньої консультації, щодо стягнення з ТОВ «НЕО-ЛАБ» в судовому порядку дебіторської заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення №01 від 03.09.2024р та договором про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю №02 під 03.09.2024р; Кількість витрачених адвокатом годин для надання послуг: 2 години; Вартість наданих послуг: 10 000 гривень 00 коп.;
2. Перелік та вид наданих послуг: формування правової позиції, складання позовної заяви з визначенням/підготовкою письмових доказів які додаються до такої заяви та подання позовної заяви до Господарського суду Київської області, щодо витребування дебіторської заборгованості за Договором оренди нежитлового приміщення №01 від 03.09.2024р та договором про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю №02 від 03.09.2024р; Кількість витрачених адвокатом годин для надання послуг: 3 години; Вартість наданих послуг: 15 000 гривень 00 коп.;
3. Перелік та вид наданих послуг: участь у судовому розгляді справи, що найменше два судових засідання; Кількість витрачених адвокатом годин для надання послуг: два судових засідання; Вартість наданих послуг: 10 000 гривень 00 коп.
Згідно з п. 2 акту, вартість робіт/послуг адвоката за цим актом складає 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок. Розмір вартості наданих послуг, розраховано у відповідності до пунктів 4.2 та 4.3 про надання правової допомоги №0508/24 від 05.08.2024р.
Пунктом 3 акту встановлено, що позивач зобов`язаний провести розрахунок в повному обсязі, який визначений пунктом один даного акту, не пізніше 07 (семи) банківських днів, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок адвоката.
Судом встановлено, що 09 жовтня 2025 року позивач оплатив надані адвокатом послуги, що підтверджується копією платіжної інструкції №58 від 09.10.2025 року, долученою до матеріалів справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в додаткових постановах від 20.05.2019 року в справі №916/2102/17, від 25.06.2019 року в справі №909/371/18, в постановах від 05.06.2019 року в справі №922/928/18, від 30.07.2019 року в справі №911/739/15 та від 01.08.2019 року в справі №915/237/18).
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи
Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що адвокат під час надання правової допомоги позивачу в цій справі підготував позовну заяву, а також взяв участь у засіданнях 06 червня 2025 року, 06 серпня 2025 року, 03 вересня 2025 року та 08 жовтня 2025 року.
Включення адвокатом до заявленої ним до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу окремої послуги щодо попередньої консультації позивача є необґрунтованим, оскільки зазначені дії фактично охоплюються однією цілісною послугою з підготовки позовної заяви.
Подібний правовий висновок стосовного того, що формування правової позиції за наслідками вивчення законодавства, судової практики та проведення аналізу правової позиції іншої сторони охоплюється одночасно послугою зі здійснення підготовки відповідного процесуального документа для подання його до суду відображений у постанові Верховного Суду від 29.04.2021 року в справі №916/3904/19.
Частиною 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
З огляду на складність справи, ціну позову та обсяг наданої правової допомоги, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 25 000,00 грн.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 59 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", п. п. 4, ч. 1 ст. 1, ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст. 901, ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, п. 12 ч. 3 ст. 2, ч. 4 ст. 11, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13, ст. 16, ст. 123, ч. ч. 1, 2, 3, 4, 5, 6 ст. 126, ст. 129, ч. 4 ст. 236, ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Задовільнити частково заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ НЕРУХОМІСТЮ" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Відмовити в іншій частині заяви.
Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного додаткового рішення.
Повне додаткове рішення складене 03.11.2025 року.
Суддя С. Грабець