ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"04" листопада 2025 р. Cправа № 902/1002/25

Суддя Господарського суду Вінницької області Міліціанов Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1

до: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , код - НОМЕР_2

до: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , код - НОМЕР_3

до: ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 , код - НОМЕР_4

до: Фермерського господарства "Кальній", вул. Центральна, 2, с. Плисків, Погребищенський район, Вінницька область, 22252, код - 37926701

про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування реєстраційної дії

В С Т А Н О В И В :

17.07.2025 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (б/н від 17.07.2025 року) (вх. № 1067/25 від 17.07.2025 року) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Фермерського господарства "Кальній" про: визнання недійсним рішення загальних зборів засновників фермерського господарства "Кальній" від 02.02.2023 року, оформленого протоколом №3 про збільшення статутного капіталу та перерозподіл часток в складеному капіталі ФГ "Кальній"; скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань запису №011000530 від 06.02.2023 року, здійсненого державним реєстратором Колесник Ю.Ю. Управління економічного розвитку та інвестицій Іллінецької міської ради: "Зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника. Зміна розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи. Зміна установчих документів".

Також, 17.07.2025 року до суду позивачем подано клопотання про витребування доказів від Управління економічного розвитку та інвестицій Іллінецької міської ради (б/н від 17.07.2025 року) (вх.канц. № 01-34/7548/25).

Ухвалою суду від 21.07.2025 року зобов`язано Центр надання адміністративних послуг Погребищенської міської ради надіслати на поштову та електронну адреси Господарського суду Вінницької області інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 (відома суду адреса проживання: АДРЕСА_2 ).

Зобов`язано Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Тетіївської міської ради надіслати на поштову та електронну адреси Господарського суду Вінницької області інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 (відома суду адреса проживання: АДРЕСА_3 ).

Зобов`язано Центр надання адміністративних послуг Шевченківської районної державної адміністрації в м. Києві надіслати на поштову та електронну адреси Господарського суду Вінницької області інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 (відома суду адреса проживання: АДРЕСА_4 ).

Ухвалою суду від 22.07.2025 року позовну заяву (б/н від 17.07.2025 року) (вх. № 1067/25 від 17.07.2025 року) залишено без руху.

24.07.2025 року від Виконавчого комітету Погребищенської міської ради надійшов лист № 89 від 22.07.2025 року.

28.07.2025 року від Виконавчого комітету Тетіївської міської ради на виконання вимог ухвали суду надійшов лист № 218 від 28.07.2025 року.

28.07.2025 року від позивача надійшла заява (б/н від 22.07.2025 року) (вх.канц. № 01-34/7864/25) щодо усунення недоліків до позовної заяви.

01.08.2025 року від Центру надання адміністративних послуг Шевченківської районної державної адміністрації в м. Києві надійшла інформація № 134892292 від 01.08.2025 року.

Ухвалою суду від 06.08.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

12.08.2025 року до суду від Голосіївської районної державної адміністрації на виконання вимог ухвали суду надійшов лист № 134892292 від 01.08.2025 року, за змістом якого зазначено що ОСОБА_4 зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 .

21.08.2025 року від відповідача 2 ( ОСОБА_3 ) надійшов відзив на позовну заяву (б/н від 21.08.2025 року) (вх.канц. № 01-34/8798/25).

21.08.2025 року від відповідача 4 (ФГ "Кальній") до суду надійшов відзив на позовну заяву (б/н від 21.08.2025 року) (вх.канц. № 01-34/8814/25).

26.08.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив (б/н від 26.08.2025 року) (вх.канц. № 01-34/8962/25).

21.08.2025 року від відповідача 1 ( ОСОБА_4 ) до суду надійшли письмові пояснення (б/н від 25.08.2025 року) (вх.канц. № 01-34/9142/25).

08.09.2025 року від відповідача 4 (ФГ "Кальній") надійшло клопотання (б/н від 08.09.2025 року) (вх.канц. № 01-34/9463/25) про відкладення судового засідання на іншу дату.

08.09.2025 року від відповідача 1 ( ОСОБА_3 ) надійшла заява (б/н від 08.09.2025 року) (вх.канц. № 01-34/9499/25) про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 09.09.2025 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

11.09.2025 року до суду від Управління економічного розвитку та інвестицій Іллінецької міської ради надійшов лист № 06-03/774 від 11.09.2025 року.

16.09.2025 року від представника позивача надійшло клопотання (б/н від 16.09.2025 року) (вх.канц. № 01-34/9858/25) про витребування доказів.

Ухвалою суду від 19.09.2025 року задоволено клопотання представника позивача б/н від 16.09.2025 року) (вх.канц. № 01-34/9858/25).

11.09.2025 року засобами поштового зв`язку від Управління економічного розвитку та інвестицій Іллінецької міської ради надійшов лист № 06-03/774 від 11.09.2025 року з додатками.

02.10.2025 року від відповідача 3 ( ОСОБА_4 ) надійшла заява (б/н від 01.10.2025 року) (вх.канц. № 01-34/10550/25) про відкладення розгляду справи.

02.10.2025 року від відповідача 2 ( ОСОБА_3 ) надійшла заява (б/н від 01.10.2025 року) (вх.канц. № 01-34/10551/25) про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 02.10.2025 року постановлено ухвали про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/1002/25 на 14.10.2025 року.

13.10.2025 року від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення (б/н від 12.10.2025 року) (вх.канц. № 01-34/10994/25).

Ухвалою суду від 14.10.2025 року відкладено підготовче засідання на 04.11.2025 року. Підставою для відкладення стало оголошення на території Вінницької області сигналу "Повітряна тривога", а також зайнятість головуючого судді у розгляді іншої судової справи №902/749/25.

03.11.2025 року надійшло клопотання відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі (вх. №01-34/11891/25).

У судовому засіданні 04.11.2025 року прийняла участь представник позивача. Інші учасники справи правом участі не скористалися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином шляхом доставляння ухвали суду до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи сторін стосовно юрисдикції вирішення даного спору, судом встановлено наступне.

Звертаючись до суду у процесуальному статусі фізичної особи, позивачка зазначає, що 07.11.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_5 видане Плисківською сільською радою Погребищенького району Вінницької області.

Під час перебування у шлюбі, 19.04.2013 року засновано Фермерське господарство «Кальній».

Засновниками (членами) ФГ «Кальній» стали: ОСОБА_2 частка - 95 % складеного капіталу ФГ «Кальній» та ОСОБА_3 частка 5 % складеного капіталу ФГ «Кальній», які є рідними братами.

Частки були незмінними протягом тривалого часу, що підтверджується, зокрема статутом ФГ «Кальній» від 16.07.2021 року.

20.06.2025 року, під час розмови щодо майбутнього розлучення та поділу майна між подружжям, Відповідач 1 повідомив позивача що остання може розраховувати щодо компенсації частки /корпоративних прав/ у ФГ «Кальній» виключно на 0,25 % складеного капіталу господарства та надав протокол загальних зборів, де позивач побачила що частка Відповідача 1 з 95% складеного капіталу стала 0,5 %.

На думку позивачки, Відповідач 1 своїми діями разом з Відповідачами 2 та 3 зменшили частку ОСОБА_2 з 95 % до 0,5 % за рахунок збільшення статутного капіталу та включили до складу засновників Відповідача 3.

Як вбачається з протоколу № 3 від 02 лютого 2023 року відбулись загальні збори ФГ «Кальній», на яких було прийнято рішення, яким: ухвалити для забезпечення діяльності Господарства збільшити складений капітал, який становить 760 000,00грн. за наступними розмірами внесків Засновників Господарства: ОСОБА_4 752 400,00, що становить 99% складеного капіталу Господарства; ОСОБА_3 3 800,00 грн, що становить 0,5 % складеного капіталу Господарства; ОСОБА_2 3 800,00 грн. що становить 0,5 % складеного капіталу Господарства.

Внаслідок прийняття рішення засновників ФГ «Кальній» 06.02.2023 року була проведена державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу №011000530, а саме Зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника. Зміна розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, установчих документів., державним реєстратором Колесник Ю.Ю., Управління економічного розвитку та інвестицій Іллінецької міської ради.

ОСОБА_1 вважає, що рішенням загальних зборів від 02.02.2023 року Відповідач 1,2,3 порушили її майнові права, оскільки саме при поділі спільного майна подружжя між Позивачем та Відповідачем 1, вона зможе розраховувати на компенсацію вартості частки (корпоративних) прав Відповідача 1 тільки на 0,25% замість 47,5 %, що негативно буде впливати на вартість компенсація частки у грошовому еквіваленті.

Як на правову підставу позову, ОСОБА_1 посилається на положення ст. ст. 60, 65 Сімейного кодексу України, відповідно до яких майно, набуте подружжям за час шлюбу належить чоловікову та дружині на праві спільної сумісної власності; чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Згоди на вчинення відповідного правочину позивачка не надавала.

Оцінивши предмет та підстави поданого позову, характер і зміст правовідносин, а також суб`єктний склад сторін, суд зауважує наступне.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін переважно є фізична особа.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, зазвичай, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесене до інших видів судочинства.

В силу приписів ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

- справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів (п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України);

- справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах (п. 4 ч. 1 ст. 20 ГПК України).

Підстави позову засновані на доводах порушення майнових інтересів позивачки внаслідок вчинення протиправних дій на її шкоду, як співвласника у спільній сумісній власності подружжя, з метою зменшення частки іншого співвласника та розміру вимог позивачки під час майбутнього поділу спільного майна подружжя.

З даного питання суд враховує релевантні правові висновки Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наводила критерії розмежування судової юрисдикції. Такими критеріями є передбачені законом умови, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, як-то: суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка у законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ (Постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №127/21764/17, від 23.03.2021 у справі 367/4695/20).

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

За змістом ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін, як правило, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є захист цивільних прав та/або охоронюваних законом інтересів, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Правильне визначення підвідомчості цієї справи залежить від установлення наявності або відсутності корпоративних відносин між учасниками справи.

Верховний Суд ухвалою від 18.10.2021 передав справу №910/6503/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду для формування висновку щодо питання предметної юрисдикції спору у правовідносинах з оскарження особою, яка не є учасником товариства, договору дарування простих бездокументарних іменних акцій, укладеного між фізичними особами.

За обставинами справи №910/6503/21 фізична особа звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідачів (фізичних осіб) про визнання недійсним договору дарування простих бездокументарних іменних акцій від 06.03.2019, укладеного між відповідачами, та застосування реституції за недійсним договором. Позов у справі №910/6503/21 обґрунтовано тим, що спірний договір дарування був укладений з метою унеможливити в подальшому виконання рішення Печерського районного суду міста Києва у цивільній справі №757/55453/18-ц.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 27.10.2021 справу №910/6503/21 повернула відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду, при цьому вказавши, що Касаційний господарський суд не врахував того, що у своїй постанові від 04.09.2019 у справі №927/90/19 Велика Палата Верховного Суду вже викладала висновок щодо питання юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вже розглядала питання предметної та суб`єктної юрисдикції спорів про визнання недійсним договору відчуження/продажу боржником власних корпоративних прав, що був укладений з метою ухилення від виконання судового рішення у справі (постанова від 04.09.2019 у справі №927/90/19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.09.2019 у справі №927/90/19 виснувала, що спір ґрунтується на правовідносинах, які не мають господарсько-правових ознак.

Подібну позицію з розгляду питання предметної юрисдикції спору у правовідносинах, коли особа, яка не є учасником товариства, оскаржує як фраудаторний договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі, укладений між двома фізичними особами викладено у Постанові КГС ВС від 20.08.2025 у справі №910/572/25.

Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.

У даній господарській справі позивачка не мала статусу засновника або учасника юридичної особи, не ставить вимог про визнання права на частку, включення до складу учасників або набуття прав на управління фермерським господарством, захищаючи виключно майнові інтереси у майбутньому спорі щодо поділу майна подружжя.

Також позивачка вважає фраудаторними, узгодженими діями прийняття рішення про зменшення частки її чоловіка у статутному капіталі фермерського господарства.

Враховуючи, що заявлений позов не направлений на захист корпоративних прав позивачки, а також те, що сторонами є фізичні особи, і правовідносини сторін спору не мають ознак господарсько-правових, розгляд цієї справи має відбуватися за правилами цивільного судочинства.

Крім того, позивачка помилково вважає оспорюване рішення загальних зборів правочином.

У Постанові від 18.12.2024 року по справі №916/379/23, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що рішення органу управління товариства не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України та мають розглядатися як акти ненормативного характеру (індивідуальні акти).

Отже, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного у постанові від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц, згідно з яким рішення загальних зборів товариства є одностороннім правочином товариства.

Тому, суд враховує останні правові висновки Верховного Суду та констатує, що оспорюване рішення загальних зборів засновників фермерського господарства "Кальній" від 02.02.2023 року, оформлене протоколом №3 про збільшення статутного капіталу та перерозподіл часток в складеному капіталі ФГ "Кальній", не є правочином.

Таким чином, відсутні підстави для висновків, що спір виник у спорі з правочину щодо частки або інших корпоративних прав в юридичній особі, тому положення п. 4 ч. 1 ст. 20 ГПК України не підлягають застосуванню.

Суд також вважає помилковими посилання представника позивачки на правові висновки Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 року по справі №916/2813/18, оскільки предметом спору було визнання недійсним укладеного одним з подружжя без згоди іншого подружжя договору щодо розпорядження часткою в статутному капіталі юридичної особи.

Однак, предмет позову у цій господарській справі є відмінним, оскільки стосується оспорення акту ненормативного характеру, який не є двостороннім договором або правочином.

Суд констатує, що підстави позову засновані на нормах сімейного права (ст. ст. 60, 65 СК України), спір виник внаслідок не досягнення 20.06.2025 року згоди під час розмови щодо майбутнього розлучення та поділу майна подружжям.

Ознакою сімейних прав і обов`язків є їх тісний зв`язок з відповідним носієм, що зумовлює неможливість їх передання (перекладення) іншій особі. Тобто носії таких прав та/або обов`язків можуть врегулювати свої відносини, пов`язані з їх реалізацією та/або виконанням, за домовленістю.

Зазначені норми права визначають правочин у сімейних правовідносинах як домовленість, зокрема, між подружжям, батьками та дітьми про врегулювання належних їм сімейних прав та обов`язків, які тісно пов`язані з їх особами та не можуть бути передані та/або перекладені на інших осіб (Постанова ВП ВС від 29.06.2021 року у справі №916/2813/18).

За усталеними правими висновками Великої Палати Верховного Суду один спір має вирішуватися судами лише один раз. Слід запобігати штучному створенню преюдиції, потребі для вирішення одного спору ініціювати інші процеси в судах різних юрисдикційкцій.

У даній справі спір направлений лише на формування підстав для звернення з іншим позовом до місцевого загального суду про поділ спільного майна подружжя, тобто вирішення спору господарським судом не призведе до захисту прав позивачки.

Відповідно до п. 101 Постанови ВП ВС від 10 квітня 2024 року у справі №760/20948/16-ц, у разі внесення одним із подружжя як вкладу у статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю коштів, які є спільною сумісною власністю, вказане товариство стає їх власником. Натомість особа, яка внесла вклад у статутний капітал товариства набуває право на частку учасника цього товариства.

Інший з подружжя, який був співвласником коштів, внесених у статутний капітал товариства з метою захисту свого права при поділі їх спільного сумісного майна набуває право вимагати виплати половини вартості частки члена подружжя у статутному капіталі.

Велика Палата Верховного Суду виходить з презумпції про те, що вартість частки у статутному капіталі відповідає розміру внеску, якщо тільки сторона, яка стверджує про зміну цієї вартості на час розгляду справи, не доведе, що вартість частки змінилась (зросла або внаслідок звичайної діяльності товариства зменшилась).

Таким чином, під час розгляду цивільної справи про поділ спільного майна подружжя позивачка не позбавлена можливості доводити: протиправність зміни розміру та вартості частки у статутному капіталі фермерського господарства, обґрунтовувати незаконність (фраудаторність) актів ненормативного характеру (рішення загальних зборів про зміну розміру статутного капіталу та часток учасників), вимагаючи виплати половини вартості частки члена подружжя у статутному капіталі з урахуванням розміру частки, яка належала іншому з подружжя до прийняття відповідного рішення загальними зборами.

У випадку поєднання відповідних вимог може бути досягнуто мети здійснення судочинства, оскільки спір про поділ майна подружжя може бути вирішено під час розгляду однієї судової справи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 ГПК України, суд за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: закриття провадження у справі.

В силу приписів п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 2 ст. 231 ГПК України).

З урахуванням наведених вище правових висновків Верховного Суду, підстав позову, який виник не з корпоративних правовідносин, не стосується правочину щодо частки, однак ґрунтується на основі сімейних правовідносин та норм СК України, суд доходить висновку, що провадження у справі №902/1002/25 підлягає закриттю.

Суд роз`яснює позивачу право на повернення судового збору, сплаченого за подачу позову до господарського суду, а також, що розгляд справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства, згідно територіальної підсудності, визначеної Цивільним процесуальним кодексом України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 18, 177, 182, 185, 231, 234, 235, 326 ГПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання ОСОБА_3 від 03.11.2025 року (вх. №01-34/11891/25) - задовольнити.

2. Закрити провадження у справі №902/1002/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Фермерського господарства "Кальній" про: визнання недійсним рішення загальних зборів засновників фермерського господарства "Кальній" від 02.02.2023 року, оформленого протоколом №3 про збільшення статутного капіталу та перерозподіл часток в складеному капіталі ФГ "Кальній"; скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань запису №011000530 від 06.02.2023 року, здійсненого державним реєстратором Колесник Ю.Ю. Управління економічного розвитку та інвестицій Іллінецької міської ради: "Зміна кінцевого бенефіціарного власника або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника. Зміна розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи. Зміна установчих документів".

3. Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства, згідно територіальної підсудності, визначеної Цивільним процесуальним кодексом України.

4. Примірник ухвали надіслати учасникам справи до електронних кабінетів у системі ЄСІТС та на електронні адреси, за їх відсутності - рекомендованим листом, з повідомлення про вручення поштового відправлення: представнику позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідачу 2 - ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідачу 4 - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення - 04.11.2025 року.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити ухвалу протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення (ухвали) шляхом подачі апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 06.11.2025 року.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (АДРЕСА_1)

3 - відповідачу 1 (АДРЕСА_2)

4 - відповідачу 2 (АДРЕСА_3)

5 - відповідачу 3 (АДРЕСА_4)

6 - відповідачу 4 (вул. Центральна, 2, с. Плисків, Погребищенський район, Вінницька область, 22252)