ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2025 року м.Дніпро Справа № 904/3117/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Іванова О.Г., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Жолудєв А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2025 (суддя Панна С.П.)

у справі № 904/3117/25

за позовом Акціонерного товариства "Дніпроазот"

до відповідача-1 Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі"

відповідача-2 Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

про спонукання виконати певні дії

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Дніпроазот" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" та Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про спонукання виконати певні дії, а саме:

- зобов`язати Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" виконати умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 30.03.2025, укладеного з Акціонерним товариством "Дніпроазот";

- зобов`язати Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" виконати умови договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 01.01.2019 (контокорентні рахунки №40 та №47), укладеного з Акціонерним товариством "Дніпроазот".

17.06.2025р. до суду від Акціонерного товариства "Дніпроазот" надійшла заява про забезпечення, у якій просить:

- вжити заходи забезпечення позову та зобов`язати Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «УКРІНТЕРЕНЕРГО» (вул. Кирилівська, буд. 85, м Київ, 04080, ) відкликати заявку електропостачальника Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «УКРІНТЕРЕНЕРГО» (ПОН) до Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» від 15.05.2025 року про припинення постачання електричної енергії Акціонерному товариству «ДНІПРОАЗОТ» (вул. С.Х. Горобця, буд. 1, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл., 51909, );

- вжити заходи забезпечення позову та зобов`язати Акціонерне товариство «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (вул. Запорізьке шосе, буд. 22, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49111, ) відновити електропостачання об`єктів Акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» (вул. С.Х. Горобця, буд. 1, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл., 51909, ), які розташовані за адресами: просп. Конституції, 64, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z421); вул. Чорновола В`ячеслава, 13, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z853); вул. Чорновола В`ячеслава, 77, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z662); просп. Конституції, 15, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z330); вул. Чорновола В`ячеслава, 13, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z562); вул. Стовби, 3, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z313); с. Куліші (ЕІС-код 62Z625); вул. Горобця, 1, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z319); вул. Горобця, 1, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z147);

- вжити заходи забезпечення позову та заборонити Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності «УКРІНТЕРЕНЕРГО» (вул. Кирилівська, буд. 85, м Київ, 04080, ) вчиняти будь-які дії з припинення договірних відносин, у тому числі з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії постачальником «останньої надії» для Акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» (вул. С.Х. Горобця, буд. 1, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл., 51909, ) до вирішення по суті спору у справі;

- вжити заходи забезпечення позову та заборонити Акціонерному товариству «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (вул. Запорізьке шосе, буд. 22, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49111, ) вчиняти будь-які дії з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії Акціонерному товариству «ДНІПРОАЗОТ» (вул. С.Х. Горобця, буд. 1, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл., 51909, ) на період дії договору/договорів про постачання електричної енергії, укладеними між Акціонерним товариством «ДНІПРОАЗОТ» (вул. С.Х. Горобця, буд. 1, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл., 51909, ) та постачальником/ постачальниками електричної енергії, крім випадків встановлених нормативно-правовими актами щодо обов`язковості припинення надання послуг з розподілу електричної енергії.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2025 у справі №904/3117/25 заяву Акціонерного товариства "Дніпроазот" про забезпечення позову - задоволено частково.

Вжито заходи забезпечення позову та заборонено Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності «УКРІНТЕРЕНЕРГО» (вул. Кирилівська, буд. 85, м Київ, 04080, ) вчиняти будь-які дії з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії постачальником «останньої надії» для Акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» (вул. С.Х. Горобця, буд. 1, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл., 51909, ) до вирішення по суті спору у справі.

Вжито заходи забезпечення позову та заборонено Акціонерному товариству "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (вул. Запорізьке шосе, буд. 22, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49111, ) вчиняти будь-які дії з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії Акціонерному товариству "ДНІПРОАЗОТ" (вул. С.Х. Горобця, буд. 1, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл., 51909, ) до вирішення по суті спору у справі, крім випадків встановлених нормативно-правовими актами щодо обов`язковості припинення надання послуг з розподілу електричної енергії.

В решті вимогах відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою Акціонерним товариством "ДТЕК Дніпровські електромережі" подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2025 про забезпечення позову у справі № 904/3117/25. Ухвалити постанову про відмову у задоволенні заяви АТ «ДНІПРОАЗОТ» від 17.06.2025 про забезпечення позову.

В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, а вжиті судом заходи забезпечення є неадекватними та неспівставними із заявленими позовними вимогами, тотожними задоволенню позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- при винесенні оскаржуваної ухвали, господарським судом Дніпропетровської області було враховано лише та частина норми абз. 4 п. 7.11 ПРРЕЕ, що стосується відновлення електропостачання, після відкриття провадження у справі;

- при застосуванні таких заходів забезпечення позову, як заборона Відповідачу 1 та Відповідачу 2 вчиняти будь-які дії з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії для Позивача до вирішення по суті спору у справі, судом першої інстанції не було враховано, що в диспозиції зазначеної норми ПРРЕЕ міститься загальна заборона щодо припинення електропостачання на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів;

- у відзиві на позовну заяву Відповідачем 1 було вказано, що договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» укладений між Позивачем та Відповідачем 2 31.03.2025. А отже, враховуючи вимоги ч. 9 ст. 64 ЗУ «При ринок електричної енергії» означений договір закінчує свою дію 29.06.2025, адже спливає 90-денний термін постачання електричної енергії Відповідачем 2, як постачальником «останньої надії». Станом на сьогодні строк дії договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», що укладений між Позивачем та Відповідачем 2, скінчився. В той же час, Позивач не надав Відповідачеві 1 доказів укладення Позивачем договору про постачання електричної енергії з іншим постачальником електроенергії, також у Відповідача 1 відсутні повідомлення від електропостачальників про укладення ними з Позивачем договорів про постачання електроенергії після 29.06.2025, тобто після припинення дії договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії». Таким чином, Відповідач 1, зважаючи на положення п. 3.4.4 ПРРЕЕ, зобов`язаний припинити розподіл електричної енергії Позивачу, адже розподіл електроенергії споживачу, без наявності чинного договору про постачання електричної енергії, прямо забороняється положеннями чинного законодавства про електроенергетику;

- спірна ухвала прямо протирічить положенням ст. 64 ЗУ «Про ринок електричної енергії» та п. 3.1.9., 3.4.4 ПРРЕЕ;

- відповідачеві 1 у зв`язку з неможливістю припинення розподілу електричної енергії Позивачу, з урахуванням вимог ухвали суду від 23.06.2025 про забезпечення позову, щоденно спричиняються збитки у великому розмірі. Господарським судом Дніпропетровської області, при застосуванні відповідного заходу забезпечення позову по справі № 904/3117/25, не досліджувалися такі питання, як забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- застосування такого засобу забезпечення позову як заборона вчиняти будь-які дії з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії для Позивача до вирішення по суті спору у справі, в якій предметом позовних вимог є зобов`язання виконання договірних умов з постачання та розподілу електричної енергії, за змістом є тотожними задоволенню заявлених Позивачем позовних вимог у справі, по якій спір не вирішений по суті.

Процесуальний хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах Центрального апеляційного господарського суду.

Хронологія надходження інших процесуальних документів до суду.

04.08.2025 до Центрального апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

23.09.2025 до Центрального апеляційного господарського суду від відповідача-2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

В судове засідання 29.10.2025 з`явилися представники відповідача-1 (апелянта) та відповідача-2.

Представник відповідача-1 (апелянта) просив суд апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Представник відповідача-2 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги відповідача-1, наголосивши на її обґрунтованості.

Судом апеляційної інстанції було здійснено всі необхідні дії, що сприяли в реалізації сторонами принципу змагальності та диспозитивності.

Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та висновки місцевого господарського суду, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Акціонерне товариство "Дніпроазот" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" та Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про спонукання виконати певні дії, а саме:

- зобов`язати Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" виконати умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 30.03.2025, укладеного з Акціонерним товариством "Дніпроазот";

- зобов`язати Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" виконати умови договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 01.01.2019 (контокорентні рахунки №40 та №47), укладеного з Акціонерним товариством "Дніпроазот".

17.06.2025р. до суду від Акціонерного товариства "Дніпроазот" надійшла заява про забезпечення, у якій просить:

- вжити заходи забезпечення позову та зобов`язати Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «УКРІНТЕРЕНЕРГО» (вул. Кирилівська, буд. 85, м Київ, 04080, ) відкликати заявку електропостачальника Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «УКРІНТЕРЕНЕРГО» (ПОН) до Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» від 15.05.2025 року про припинення постачання електричної енергії Акціонерному товариству «ДНІПРОАЗОТ» (вул. С.Х. Горобця, буд. 1, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл., 51909, );

- вжити заходи забезпечення позову та зобов`язати Акціонерне товариство «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (вул. Запорізьке шосе, буд. 22, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49111, ) відновити електропостачання об`єктів Акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» (вул. С.Х. Горобця, буд. 1, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл., 51909, ), які розташовані за адресами: просп. Конституції, 64, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z421); вул. Чорновола В`ячеслава, 13, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z853); вул. Чорновола В`ячеслава, 77, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z662); просп. Конституції, 15, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z330); вул. Чорновола В`ячеслава, 13, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z562); вул. Стовби, 3, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z313); с. Куліші (ЕІС-код 62Z625); вул. Горобця, 1, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z319); вул. Горобця, 1, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z147);

- вжити заходи забезпечення позову та заборонити Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності «УКРІНТЕРЕНЕРГО» (вул. Кирилівська, буд. 85, м Київ, 04080, ) вчиняти будь-які дії з припинення договірних відносин, у тому числі з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії постачальником «останньої надії» для Акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» (вул. С.Х. Горобця, буд. 1, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл., 51909, ) до вирішення по суті спору у справі;

- вжити заходи забезпечення позову та заборонити Акціонерному товариству «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (вул. Запорізьке шосе, буд. 22, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49111, ) вчиняти будь-які дії з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії Акціонерному товариству «ДНІПРОАЗОТ» (вул. С.Х. Горобця, буд. 1, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл., 51909, ) на період дії договору/договорів про постачання електричної енергії, укладеними між Акціонерним товариством «ДНІПРОАЗОТ» (вул. С.Х. Горобця, буд. 1, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл., 51909, ) та постачальником/ постачальниками електричної енергії, крім випадків встановлених нормативно-правовими актами щодо обов`язковості припинення надання послуг з розподілу електричної енергії.

Заява обґрунтована тим, що 15.05.2025 року на адресу АТ «ДНІПРОАЗОТ» від ДПЗП «УКРІНТЕРЕНЕРГО» надійшло попередження про припинення постачання електричної енергії № 44/11- 013254/П від 15.05.2025 у зв`язку з невиконанням умов договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» в частині порушення строків оплати за договором за квітень 2025 року та виникнення боргу в сумі в сумі 12 191 260,21 грн. У даному попередженні ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО» зазначає про припинення постачання електричної енергії на об`єкти АТ «ДНІПРОАЗОТ» з 09:00 год. 04.06.2025 року.

22.05.2025 року на адресу АТ «ДНІПРОАЗОТ» надійшли попередження від АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про припинення (обмеження) постачання електричної енергії споживачу № 22700/1001/00011 від 15.05.2025 та № 22700/1001/00012 від 15.05.2025, у яких зазначено, що у зв`язку зі зверненням 15.05.2025 електропостачальника ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО» щодо припинення електроживлення Позивачу буде припинено (обмежено) постачання електричної енергії у зв`язку з заборгованістю з оплати за спожиту електричну енергію з 04.06.2025 року з 9.00 год.

Акціонерне товариство "Дніпроазот" зазначає, що у випадку припинення постачання електроенергії, яке відбувається на підставі договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 01.01.2019 (контокорентні рахунки №40 та №47), укладеного з АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» та договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 30.03.2025, укладеного з ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО», відновлення працездатності хімічного комплексу АТ «ДНІПРОАЗОТ» буде майже неможливим у зв`язку з руйнацією та виходом з ладу ключових і вагових устаткувань та обладнання, яке необхідне для запуску та функціонування виробничо-технологічного процесу, і стане наслідком втрати неймовірних майнових і немайнових ресурсів тобто таких, які жодним чином не співставні з розміром боргу та терміновістю відключення від електричної енергії.

Як зазначив позивач, АТ «ДНІПРОАЗОТ» є підприємством, критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності держави, і є одним з найскладніших об`єктів хімічної промисловості країни. що підтверджується свідоцтвом зі складом об`єктів підвищеної небезпеки та ідентифікацією об`єкта господарської діяльності. Зокрема, Позивач є одним з провідних та найбільших в Україні виробників хімічної промисловості, зокрема аміаку, соляної кислоти, хлору рідкого тощо. За мирних часів виробництво цих небезпечних речовин забезпечується обладнанням та технологічною схемою, пов`язаною з переробкою істотних обсягів (більше 50 млн. м3) природного газу, що надає можливість виробляти аміак, соду каустичну, соляну кислоту, хлор рідкий та інші хімічні продукти у тисячах тон. Окремі із зазначених речовин виробляються у таких обсягах за 1 день роботи, а деякі за 5-10 днів.

Відключення електричної енергії на підприємстві може призвести до неможливості запуску основних виробництв АТ «ДНІПРОАЗОТ» (виробництва аміаку, карбаміду, натру їдкого технічного, соди каустичної, соляної кислоти, хлору рідкого, тощо) та завдати вкрай істотних матеріальних і екологічних збитків для Позивача, територіальної громади міста Кам`янське, Дніпровського регіону та непоправимої шкоди навколишньому середовищу. Серед негативних та невідворотних ризиків, які щонайменше можуть виникнути, є наступні:

1. Неможливість функціонування дільниці розподілу повітря, яка забезпечує вироблення та подачу рідкого азоту для охолодження каталізаторів цеху синтезу аміаку № 1-Б. Зокрема, каталізатори цеху синтезу аміаку № 1-Б постійно підживлюються рідким азотом з криогенних ємностей дільниці розподілу повітря для їх охолодження, оскільки вони знаходяться в активній (гарячій) фазі та постійної готовності для запуску обладнання. Вивантаження (видалення) каталізаторів без непоправної втрати їх властивостей та безпечності їх збереження в іншій формі є неможливим.

У випадку відключення обладнання від електричної енергії припиниться подача рідкого азоту в цех № 1-Б і виникне неконтрольоване та аварійне загорання пірофорних каталізаторів з невідворотнім виходом їх з ладу та псуванням коштовного технологічного обладнання, вартість якого станом на день подання цієї заяви складає більше 66 млн. грн.

У випадку загорання каталізаторів може виникнути неконтрольована пожежа прилеглої території та іншого вибухонебезпечного хімічного обладнання, внаслідок якого також виникне небезпека забруднення повітря шкідливими та небезпечними речовинами, що утворюються в процесі горіння, зокрема оксидами нікелю, які є токсичними речовинами, що забруднюють природне середовище та небезпечні для здоров`я людини. Оксиди нікелю класифікуються як канцерогени 1 групи, що означає підвищений ризик виникнення онкологічних захворювань у людей при тривалому контакті, що буде внаслідок дії продуктів горіння на мешканців міста Кам`янське та працівників підприємства. При цьому ліквідація горіння каталізаторів має певну складність та істотну тривалість, оскільки при взаємодії з водою горіння каталізаторів посилюється, що ускладнить ліквідацію надзвичайної ситуації та невідворотній негативний вплив на навколишнє середовище і людей. Підрахувати шкоду від цих екологічних наслідків є вкрай складним процесом, але однозначно буде в рази більше ніж сума боргу перед ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО».

2. Відключення насосних станцій стічних вод, які працюють на постійній основі. Це загрожує обводненням ґрунтовими водами промислового майданчика підприємства, що стане причиною обвалів, зсувів, руйнації капітальних будівель та споруд, трубопроводів, комунікацій та іншої промислової інфраструктури підприємства. Вартість такого обладнання та устаткування станом на день подання цієї заяви складає більше 25 млн. грн.

Припинення відкачування стічних вод на місцеві біохімічні очисні споруди призведе до затоплення насосної станції, попадання забруднених стоків (неочищені фекальні стоки, води забруднені органічними та неорганічними сполуками) на територію міста Кам`янське, а при переливі відстійників до попадання забруднених стічних вод у відкриті водойми та р. Дніпро, що може викликати аварійну ситуацію техногенного характеру у Дніпровському регіоні. Підрахувати точну шкоду від цих екологічних наслідків також не вбачається можливим, але однозначно вищою ніж сума боргу перед ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО».

3. Припинення роботи питного вузла підприємства, який забезпечує весь промисловий майданчик та допоміжні структурні підрозділи АТ «ДНІПРОАЗОТ» пожежно-питною водою, призведе до порушення санітарних та протипожежних умов роботи підприємства і існуючих працівників, оскільки джерел альтернативного постачання наразі не існує.

4. Відключення системи автоматичного контролю технологічних параметрів, відключення автоматичного моніторингу повітря по периметру підприємства та раннього сповіщення (забезпечується на виконання вимог Постанови КМУ від 27.09.2017 № 733 «Про затвердження Положення про організацію оповіщення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій та організації зв`язку у сфері цивільного захисту»), які не мають автономного живлення (його встановлення неможливе), відключення системи автоматичного сповіщення згідно з Наказом ДСНС від 09.07.2021 № 484 «Про затвердження змін до Примірного табеля термінових та строкових донесень з питань цивільного захисту».

Внаслідок відключення стан наведеного обладнання буде неконтрольованим. При несвоєчасному сповіщенні про аварійну ситуацію, що сталася, роботи з локалізації та ліквідації аварійної ситуації будуть розпочаті з певною затримкою. Це може сприяти зміні стану аварійної ситуації на більш високий рівень (місто, область), аварійна ситуація може перерости в техногенну катастрофу, пов`язану з потраплянням у повітря, ґрунт, відкриті водойми небезпечних та шкідливих речовин, що може спричинити отруєння людей, флори та фауни, а також мати інші надзвичайні негативні та невідворотні наслідки для Дніпровського регіону.

У підпунктах 2.2.25, 2.2.44 п. 2.2 Статуту Акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ», затвердженого Загальними зборами Акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» 27 грудня 2023 року (протокол №1/2023, складений 08 січня 2024 року) зазначено, що предметом діяльності Товариства є:

- виробництво питної води з використанням річкової води та води, що отримується зі свердловин, здійснення централізованого та нецентралізованого питного водопостачання, прийом, збирання, обробка та передавання стоків на очисні споруди, постачання річкової технічної води;

- централізоване водопостачання та водовідведення.

Суд першої інстанції, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, імовірність істотного ускладнення або неможливості ефективного захисту порушених прав заявника, за захистом яких позивач звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом заборони Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності «УКРІНТЕРЕНЕРГО» (вул. Кирилівська, буд. 85, м Київ, 04080, ) вчиняти будь-які дії з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії постачальником «останньої надії» для Акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» (вул. С.Х. Горобця, буд. 1, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл., 51909, ) до вирішення по суті спору у справі, та заборони Акціонерному товариству "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (вул. Запорізьке шосе, буд. 22, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49111, ) вчиняти будь-які дії з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії Акціонерному товариству "ДНІПРОАЗОТ" (вул. С.Х. Горобця, буд. 1, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл., 51909, ) до вирішення по суті спору у справі, крім випадків встановлених нормативно-правовими актами щодо обов`язковості припинення надання послуг з розподілу електричної енергії.

Натомість відмовляючи в застосуванні решти заходів забезпечення суд, зокрема, зазначив, що позивач не позбавлений права звернутися з ухвалою суду до відповідача-1 та відповідача-2 для відновлення електропостачання.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, оскаржуваному судовому рішенню та доводам апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 статті 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Апеляційний суд наголошує, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011 року №4-рп/2011), сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст.55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011р. №5-рп/2011).

Отже, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 зазначила, що під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу щодо забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві (іншим особам) вчиняти певні дії (висновки про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №916/2786/17).

Заходи щодо забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів щодо забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Саме на необхідності оцінки цих обставин неодноразово акцентував Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постановах від 23.03.2020 у справі №910/7338/19, від 24.06.2020 у справі № 902/1051/19, від 11.08.2020 у справі № 911/3136/19, від 26.08.2020 у справі № 907/73/19, від 19.10.2020 у справі № 915/373/20, від 14.07.2021 у справі № 910/17014/20, від 28.07.2021 у справі № 910/3704/21, від 12.10.2021 у справі №908/1487/21 (908/1624/21), від 19.05.2022 у справі № 913/2239/21.

За таких обставин, обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Така правова позиція, наведена в постановах Верховного Суду від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 15.01.2019 у справі № 915/870/18, від 31.08.2020 у справі № 917/1274/19).

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням, зокрема, того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову права цього учасника (відповідача), а відповідно, чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у випадку, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом (подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 904/5876/19, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Колегія суддів зауважує, що предметом розгляду у справі № 904/6619/23 є:

- зобов`язання Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «УКРІНТЕРЕНЕРГО» виконати умови договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» від 30.03.2025, укладеного з Акціонерним товариством «ДНІПРОАЗОТ»;

- зобов`язання Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» виконати умови договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 01.01.2019 (контокорентні рахунки № 40 та № 47), укладеного з Акціонерним товариством «ДНІПРОАЗОТ».

Тобто спір є таким, що виник при виконанні договорів з відповідачами (постачальником «останньої надії» та оператором розподілу електричної енергії).

Предметом позову у даній справі є вимоги немайнового характеру.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 зазначив, що у разі звернення позивача до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Подібні правові позиції викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2019 у справі № 924/790/18, від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 25.02.2020 у справі № 924/789/18, від 12.03.2020 у справі № 916/3479/19, від 18.03.2020 у справі № 904/2641/19, від 24.06.2020 у справі № 902/1051/19, від 07.09.2020 у справі № 904/1766/20, від 09.09.2020 у справі № 906/1336/19, від 16.11.2020 у справі №910/7596/20, від 11.02.2021 у справі № 915/1185/20, від 27.11.2023 у справі № 903/639/23, від 26.08.2024 у справі № 922/2454/24.

Позивач у своїй заяві про забезпечення зазначив, що станом на день подання позову, ним не обрано іншого постачальника електроенергії, і з 30.03.2025 року підприємство було переведено на постачання електроенергії до постачальника «останньої надії» ДПЗД «УКРІНТЕРЕНЕРГО».

Так, на підставі Актів № 508417, № 508418, № 508419, № 693525, № 693526, № 693527, № 693528, № 693529, № 693530 АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» вже було відключено електроживлення на ряді об`єктів АТ «ДНІПРОАЗОТ», які розташовані за адресами: просп. Конституції, 64, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z421); вул. Чорновола В`ячеслава, 13, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z853); вул. Чорновола В`ячеслава, 77, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z662); просп. Конституції, 15, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z330); вул. Чорновола В`ячеслава, 13, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z562); вул. Стовби, 3, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z313); с. Куліші (ЕІС-код 62Z625); вул. Горобця, 1, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z319); вул. Горобця, 1, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z147).

Натомість як виснував господарський суд, позивач не позбавлений права звернутися з ухвалою суду до відповідача-1 та відповідача-2 для відновлення електропостачання, виходячи з того, що пунктом п. 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312, передбачено, що на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.

У зв`язку з чим, у вимогах позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «УКРІНТЕРЕНЕРГО» (вул. Кирилівська, буд. 85, м Київ, 04080, ) відкликати заявку електропостачальника Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «УКРІНТЕРЕНЕРГО» (ПОН) до Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» від 15.05.2025 року про припинення постачання електричної енергії Акціонерному товариству «ДНІПРОАЗОТ» (вул. С.Х. Горобця, буд. 1, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл., 51909, ) та зобов`язання Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (вул. Запорізьке шосе, буд. 22, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49111, ) відновити електропостачання об`єктів Акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» (вул. С.Х. Горобця, буд. 1, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл., 51909, ), які розташовані за адресами: просп. Конституції, 64, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z421); вул. Чорновола В`ячеслава, 13, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z853); вул. Чорновола В`ячеслава, 77, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z662); просп. Конституції, 15, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z330); вул. Чорновола В`ячеслава, 13, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z562); вул. Стовби, 3, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z313); с. Куліші (ЕІС-код 62Z625); вул. Горобця, 1, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z319); вул. Горобця, 1, м. Кам`янське (ЕІС-код 62Z147) було відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції у вказаній частині учасниками справи не оскаржується та відповідно виходячи з меж апеляційного розгляду судом не перевіряється її законність та обґрунтованість у згаданій частині.

Водночас, задовольняючи заяву про застосування інших заходів забезпечення позову, суд припустився міркування, що шкода, яка може бути завдана внаслідок не вжиття заходів забезпечення позову, значно більша, ніж ті негативні наслідки для відповідачів, які можуть настати внаслідок вжиття цих заходів. Відповідачі мають можливість захистити свої інтереси шляхом подання позову про стягнення заборгованості. Вжиття заходу забезпечення позову у даній справі спрямовано виключно на недопущення негативних наслідків для позивача у даній справі у разі задоволення позовних вимог та є тимчасовим заходом.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині незгоди з означеними висновками, колегія суддів враховує, що спір у даній справі дійсно виник та безпосередньо пов`язаний із порушенням споживачем положень ПРРЕЕ та/або умов договорів, про що свідчить обґрунтування позовних вимог.

Слід акцентувати увагу на тому, що на стадії прийняття рішення про забезпечення позову судом не досліджується обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом встановлення судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (такий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 02.09.2019 у справі № 917/137/19, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20, від 21.01.2021 у справі №924/881/16 (924/811/20), від 17.09.2021 у справі № 910/3547/21).

Разом з тим, відповідно до ч. 9 ст. 64 ЗУ «Про ринок електричної енергії» постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів , крім випадків, визначених цим Законом. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживача.

Як зазначив Відповідач-1 та не заперечується Позивачем, договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» укладений між Позивачем та Відповідачем 2 31.03.2025. А, отже, враховуючи вимоги ч. 9 ст. 64 ЗУ «Про ринок електричної енергії» означений договір закінчує свою дію 29.06.2025 (саме на вказану дату припадає сплив 90-денного терміну постачання електричної енергії Відповідачем-2, як постачальником «останньої надії»).

Між тим, п. 1.2.1. ПРРЕЕ передбачено, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Пунктом 1.2.15 ПРРЕЕ визначено, що на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Відповідно до положень п. 3.1.6 ПРРЕЕ постачання електричної енергії споживачу здійснюється, зокрема, якщо споживач є стороною діючих договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

За змістом п. 3.1.9 ПРРЕЕ споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Якщо споживач постачальника "останньої надії" не уклав договір із новим електропостачальником по закінченню терміну договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", розподіл та постачання електричної енергії такому споживачу припиняється шляхом здійснення відключення електроустановки такого споживача (п. 3.4.4. ПРРЕЕ).

Таким чином, у випадку закінчення строку дії договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», що укладений між Позивачем та Відповідачем-2, за відсутності укладення Позивачем договору про постачання електричної енергії з іншим постачальником електроенергії, а також повідомлення Відповідача-1 від електропостачальників про укладення ними з Позивачем договорів про постачання електроенергії після 29.06.2025, тобто після припинення дії договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», Відповідач-1, зважаючи на положення п. 3.4.4 ПРРЕЕ, зобов`язаний припинити розподіл електричної енергії Позивачу, адже розподіл електроенергії споживачу, без наявності чинного договору про постачання електричної енергії, прямо забороняється положеннями чинного законодавства про електроенергетику.

Отже, закінчення терміну договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" є самостійною окремою підставою для припинення розподілу та постачання електричної енергії споживачу, що не пов`язана з порушенням умов договорів, про які згадує позивач у своїй позовній заяві, тобто не визначена підставами пред`явленого позову.

Крім того, розділом VII ПРРЕЕ, п. 11.5 розділу XI Кодексу систем розподілу (далі КСР) передбачені умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу.

Пунктом 11.5.1. КСР передбачено, що послуги з розподілу електричної енергії надаються Користувачу безперервно, крім випадків, передбачених договором про надання послуг з розподілу електричної енергії та цим Кодексом.

Зокрема, п. 11.5.2. КСР визначені випадки припинення розподілу електричної енергії:

1) за заявою Користувача:

- припинення (тимчасове або остаточне) експлуатації електроустановки;

- продаж/передача прав власності/користування на об`єкт Користувача;

- інші тимчасові причини припинення електропостачання (виконання будівельних, аварійно-відновлювальних робіт тощо);

2) за зверненням електропостачальника:

- припинення електроживлення Користувача (споживача електричної енергії) у випадках, визначених Правилами роздрібного ринку електричної енергії;

3) за ініціативою ОСР:

- закінчення строку дії/розірвання договору про надання послуг з розподілу електричної енергії;

- несплата та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору про надання послуг з розподілу електричної енергії;

- виявлення несанкціонованого відбору електричної енергії Користувачем або втручання в роботу засобів обліку електричної енергії або елементів системи розподілу;

- наявність заборгованості за несанкціонований відбір електричної енергії;

- несанкціоноване відновлення електроживлення Користувача (споживача електричної енергії);

- невиконання вимог припису уповноваженого представника органу виконавчої влади, на який покладено відповідні обов`язки згідно із законодавством України, щодо усунення незадовільного технічного стану електроустановок Користувачів, який загрожує аварією, пожежею та/або створює загрозу життю обслуговуючого персоналу, населенню та навколишньому середовищу;

- недопущення до електроустановок Користувача, пристроїв релейного захисту, автоматики та зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів обліку електричної енергії уповноважених посадових осіб органів виконавчої влади та/або ОСР, на яких покладено відповідні обов`язки згідно із законодавством України та/або договором;

- порушення Користувачем Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року № 209 (далі - Правила охорони електричних мереж), під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж унаслідок незабезпечення збереження електричних мереж, створення неналежних умов експлуатації зазначених електричних мереж, створення умов, наслідком яких можуть стати нещасні випадки від впливу електричного струму. Відключенню підлягають електроустановки та струмоприймачі Користувача, для електрозабезпечення яких використовуються електричні мережі, щодо яких Користувачем порушуються Правила охорони електричних мереж;

- проведення планових ремонтів електроустановок та електричних мереж системи розподілу;

- проведення системних випробувань;

- у разі несплати споживачем заборгованості за договором про постачання електричної енергії або договором про користування електричною енергією, правонаступником за якими є ОСР;

- у разі несвоєчасної сплати замовником остаточного розрахунку відповідно до умов договору про приєднання (для випадків зміни технічних параметрів);

4) за ініціативою адміністратора комерційного обліку:

- невиконання обґрунтованих вимог щодо приведення засобів розрахункового обліку

до вимог щодо технічного стану, передбачених Кодексом комерційного обліку;

5) за форс-мажорних обставин, у тому числі:

- застосування графіків та протиаварійних систем зниження електроспоживання з метою запобігання порушенню режиму роботи ОЕС України;

- аварійні перерви електропостачання.

Зі змісту вищенаведених правових норм вбачається, що існують випадки, коли оператор системи розподілу, яким є відповідач, зобов`язаний припинити надання послуг з розподілу електричної енергії, незалежно від обставин дотримання споживачем Правил та виконання умов договору, в тому числі в частині сплати за спожиту електроенергію.

До того ж видно, що не у всіх випадках ініціатором припинення електроживлення об`єкту споживача є саме оператор системи розподілу, а підставами для цього можуть бути необхідність ремонту, застосування графіків електроспоживання з метою запобігання порушенню режиму роботи ОЕС України, аварійні ситуації тощо.

Натомість ризик повного припинення електропостачання Позивача обґрунтовується саме оспорюваним фактом порушення умов договорів.

Господарським судом означені обставини не були враховані, внаслідок чого помилково було заборонено Відповідачу-1 вчиняти будь-які дії з припинення та/або обмеження розподілу електричної енергії Позивачу не на період дії договору/договорів про постачання електричної енергії, укладеними між Позивачем та постачальником/постачальниками електричної енергії, а до вирішення по суті спору у справі.

Варто наголосити, що конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 в справі №753/22860/17)

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.12.2022 у справі № 904/1513/22 під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу.

Застосовуючи заходи забезпечення позову судам слід враховувати, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, та у випадку дійсного порушення права заявника, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.

При прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції залишено поза увагою надмірність застосованого заходу забезпечення у вигляді заборони відповідачам вчиняти будь-які дії з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії Акціонерному товариству "ДНІПРОАЗОТ" до вирішення по суті спору у справі, що становить собою невиправдане втручання до господарської діяльності Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «УКРІНТЕРЕНЕРГО» та Акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ", призводить до дисбалансу інтересів сторін, так як направлений на досягнення абсолютного обмеження, що не відповідає вимогам пропорційності вжитих заходів до предмету спору та створює умови для порушення Відповідачами вимог ПРРЕЕ та КСР щодо обов`язковості припинення надання послуг з розподілу електричної енергії у випадках встановлених цими нормативно-правовими актами (наприклад, проведення планових ремонтів електричних мереж, вимоги уповноважених представників відповідних державних органів (Держенергонагляд) тощо) та для невиконання оператором системи розподілу обов`язків, покладених на нього нормами чинного законодавства про електроенергетику.

Тобто оскаржувана ухвала прийнята при неправильному застосуванні норм матеріального права, а саме в результаті незастосування ст. 64 ЗУ «Про ринок електричної енергії» та п. 3.1.9., 3.4.4 ПРРЕЕ, розділу VII ПРРЕЕ, п. 11.5 розділу XI Кодексу систем розподілу.

Також, за приписами п. 11.5.12 КСР електропостачальник має право звернутися до ОСР щодо припинення електроживлення Користувача (споживача електричної енергії), з яким електропостачальником укладено договір про постачання електричної енергії.

У зверненні електропостачальник повинен, зокрема, зазначити дані, що ідентифікують відповідного споживача електричної енергії (EIC код), та причину (підставу) припинення електроживлення такого споживача електричної енергії. ОСР повинен припинити електроживлення споживача електричної енергії протягом 10 робочих днів з дати отримання звернення від електропостачальника (абз. 5 п. 11.5.12 КСР).

У разі нездійснення оператором системи припинення електропостачання споживачу згідно з вимогою електропостачальника про відключення купівля-продаж електричної енергії за договором про постачання зупиняється, а обсяги електричної енергії, використані споживачем після дати, зазначеної у вимозі про відключення, покладаються адміністратором розрахунків на оператора системи як втрати (п. 7.10 ПРРЕЕ).

Тобто наведеною нормою ризик продовження використання споживачем електричної енергії, попри вимогу постачальника про відключення, покладений саме на оператора системи як особу, зобов`язану здійснити відповідне відключення. При цьому наведена норма не пов`язує покладення такого ризику з конкретними підставами невиконання чи неналежного виконання оператором вимоги про відключення, вжиттям чи невжиттям ним певного обсягу заходів, спрямованих на відключення тощо.

Як встановлено судом, 15.05.2025 Відповідачем-2 у Датахаб було сформовано заявку на відключення Позивача від електричної мережі з 04.06.2025.

Станом на день прийняття оскаржуваної ухвали свою заявку на відключення Позивача Відповідач-2 не відкликав.

Проте, застосувавши до Відповідача-2 такий захід забезпечення позову, як заборона вчиняти будь-які дії з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії для Позивача до вирішення по суті спору у справі, суд не врахував той факт, що наразі Відповідачу-2, за умови вже поданої та діючої заявки на відключення Позивача, не потрібно вживати ніяких заходів з припинення та/або обмеження електропостачання Позивача.

Натомість виходячи із вимог вищезазначених норм права, залишається невиконаним зобов`язання Відповідача-1 перед Відповідачем-2 про припинення електроживлення Позивачу, а тому обсяги споживання електричної енергії АТ «ДНІПРОАЗОТ» покладаються на Відповідача-1, як втрати. За поясненнями останнього цей обсяг електроенергії, для покриття втрат у своїх мережах, він у відповідності до положень Правил ринку повинен закуповувати у ПрАТ «Національна енергетична компанія „Укренерго, як оператора системи передачі України, по високому тарифу на балансуючому ринку електричної енергії, чим йому спричиняються збитки у значному розмірі.

Поміж іншого, при застосуванні таких заходів забезпечення позову, як заборона Відповідачу-1 та Відповідачу-2 вчиняти будь-які дії з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії для Позивача до вирішення по суті спору у справі, судом першої інстанції не було враховано правових висновків Верховного Суду, сформованих у подібних до спірних правовідносинах, а саме що: «в диспозиції норми п. 7.11 ПРРЕЕ міститься загальна заборона щодо припинення електропостачання на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів. Вказана норма права діє самостійно за наявності визначених в її гіпотезі умов, незалежно від наявності підстав для застосування судом заходів забезпечення позову» (пункт 41 постанови Верховного Суду від 06.05.2024 у справі № 922/5196/23).

Підставою для незастосування заходів щодо припинення електропостачання споживачу є ухвала про прийняття позовної заяви, а відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання (див. постанову Верховного Суду від 08.10.2018 у справі № 913/257/18).

Підсумовуючи слід акцентувати увагу на тому, що принцип справедливості судового розгляду (ст. 6 Конвенції) в рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що: «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію стосовно того, що одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення судової помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.

Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (див., mutatismutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12.07.1988, серія A № 140, с. 29, п. 46).

Відповідно до п. 48 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мала проти України" від 03.07.2014, остаточне 17.11.2014: "Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах "Проніна проти України" (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25, від 18.07.2006, та "Нечипорук і Йонкало проти України" (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, п. 280, від 21.04.2011).

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами ч. 2 цієї статті неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Отже, слід погодитися з твердженнями про те, що порушення прав АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» постановленням ухвали від 23.06.2025 про забезпечення позову у справі № 904/3117/25 полягає у тому, що забороною здійснювати будь-які дії, спрямовані на відключення від електроживлення об`єкта Споживача до вирішення по суті спору у справі, суд обмежив Відповідача-1 у можливості виконувати свої обов`язки оператора системи розподілу, покладені на нього законодавством про електроенергетику України, визнавши доводи в цій частині апеляційної скарги змістовними та обґрунтованими, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нового рішення про відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Дніпроазот" про забезпечення позову.

Розподіл судових витрат (судового збору) здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 13, 74, 86, 137-141, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2025 у справі № 904/3117/25 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2025 у справі №904/3117/25 скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Дніпроазот" про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 05.11.2025

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя О.Г. Іванов

Суддя А.Є. Чередко