РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2025Справа № 910/8312/25

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

до Фізичної особи-підприємця Кравченко Людмили Олександрівни

про стягнення 26 724,25 грн

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулося Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву (далі - РВ ФДМУ, позивач) до Фізичної-особи-підприємця Кравченко Людмили Олександрівни (далі - ФОП Кравченко Л.О., відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 26 724,25 грн за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7786 від 09.03.2017.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов указаного договору в частині своєчасного здійснення орендної плати, у зв`язку з чим у позові РВ ФДМУ просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 19 296,00, пеню в сумі 2 690,55 грн, штраф у сумі 578,88 грн та інфляційні втрати у сумі 4 158,82 грн, що разом складає 26 724,25 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2025 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Отже, розглянувши позовну заяву та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 09.03.2017 між РВ ФДМУ (орендодавець) та ФОП Кравченко Л.О. (орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7786 (зі змінами від 22.06.2017 та від 09.06.2020) (далі - договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 192,00 кв.м., розміщені за адресою: м. Київ, вул. Івана Сергієнка, 7, реєстраційний номер майна 04627049.1 ТМШЦЦК013, що перебуває на балансі ДВНЗ «Київський енергетичний коледж» (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена висновком про вартість станом на 31.01.2020 і становить 3 907 180,00 грн без ПДВ (п. 1.1 договору). Майно передається в оренду з метою розміщення їдальні, яка не здійснює продаж товарів підакцизної групи у навчальному закладі (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору орендар вступає в строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

Згідно з п. 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.95 № 786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - січень 2020 року - 13 023,93 грн. Орендна плата за перший місяць оренди березень 2020 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за лютий, березень 2020 року. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п. 3.2 договору).

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України. У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди), добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування (п. 3.3, 3.4 договору).

Відповідно до п. 3.6 договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% та 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, встановлених КМУ і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

За змістом п. 5.3 договору орендар зобов`язується своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується «призначення платежу» за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні договору оренди).

Згідно з п. 3.11 договору у разі розірвання за згодою сторін договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

У п. 10.1, 10.4 договору визначено, що цей договір укладено строком на 1 рік, він діє з 09.03.2017 до 09.03.2018 включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.

Відповідно до п. 10.10 договору майно вважається поверненим орендодавцю / балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання.

Згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (тут і далі - в редакції, чинній на час спірних відносин) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Із матеріалів справи вбачається, що 09.03.2017 позивач на виконання умов укладеного договору передав відповідачу в користування обумовлені приміщення, що підтверджується відповідним актом приймання-передавання орендованого майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Івана Сергієнка, 7.

Проте всупереч наведеним приписам законодавства та умовам договору відповідач свій обов`язок щодо своєчасного і повного внесення орендної плати до Державного бюджету України за користування державним майном не виконав, у зв`язку з чим позивач надіслав орендарю повідомлення № 30-06/2740 від 25.04.2023 про відмову від договору оренди та повернення об`єкта оренди на підставі п. 10.11 договору.

05.05.2023 між Київським енергетичним фаховим коледжем (балансоутримувач), ФОП Кравченко Л.О. та РВ ФДМУ був підписаний акт повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, а 30.05.2023 сторони уклали договір № 7786/03 про припинення договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7786 від 09.03.2017.

Водночас матеріали справи свідчать, що у зв`язку з неналежним виконанням орендарем умов договору щодо сплати орендних платежів у ФОП Кравченко Л.О. залишилася заборгованість в сумі 19 296,00 грн за період з березня 2017 по травень 2023.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою № 30-06/3528 від 30.05.2023 про сплату орендної заборгованості, проте, вказана вимога була залишена ФОП Кравченко Л.О. без відповіді та задоволення.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач доказів належної сплати орендних платежів не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з ФОП Кравченко Л.О. заборгованості з орендної плати у сумі 19 296,00 грн є правомірними.

При цьому суд врахував, що на підставі постанови КМУ від 15.07.2020 № 611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» та постанови КМУ від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» у період з 12.03.2020 по 30.09.2022 відповідач був звільнений від орендної плати, а з 01.10.2022 - йому нараховувалася орендна плата у розмірі 50%.

Отже позов у частині стягнення з відповідача основної заборгованості підлягають задоволенню в сумі 19 296,00 грн, як просив позивач.

Крім основного боргу за прострочення зобов`язання позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 2 690,55 грн та штраф у сумі 578,88 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як вбачається з п. 3.7 договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Також згідно з пунктом 3.8 договору у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше, ніж 3 місяці, орендар сплачує штраф у розмірі 3 % від суми заборгованості.

Провівши власний перерахунок заявлених штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 2 690,55 грн та штраф в сумі 578,88 грн, тобто у сумах, заявлених позивачем.

Крім того позивач заявив до стягнення інфляційні втрати в сумі 4 158,82 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявленої суми, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню інфляційна складова боргу у сумі 4 158,82 грн, як просив позивач.

За таких обставин позовні вимоги РВ ФДМУ підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву до Фізичної особи-підприємця Кравченко Людмили Олександрівни про стягнення 26 724,25 грн задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кравченко Людмили Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (01032, м. Київ, бул. Т. Шевченка, 50-Г, ідентифікаційний код 19030825) заборгованість з орендної плати у сумі 19 296 (дев`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто шість) грн 00 коп., пеню в сумі 2 690 (дві тисячі шістсот дев`яносто) грн 55 коп., штраф у сумі 578 (шістсот сімдесят вісім) грн 88 коп., інфляційні втрати в сумі 4 158 (чотири тисячі сто п`ятдесят вісім) грн 82 коп. в дохід Державного бюджету України за наступними реквізитами: одержувач - ГУК у м. Києві/Шевченківський район/22080300, код одержувача - 37993783, банк одержувача - Казначейство України, (ЕАП) рахунок - UA0026011, КЕКД - 22080300.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кравченко Людмили Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (01032, м. Київ, бул. Т. Шевченка, 50-Г, ідентифікаційний код 19030825) судовий збір у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складено 05.11.2025 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Головіна К.І.