ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.11.2025 Справа № 908/3355/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Давиденко Ірини Вікторівни, розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу

від заявника (стягувача): Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс Юр`ївський», ідентифікаційний код 45144914 (51300, Дніпропетровська обл., Павлоградський р., смт Юр`ївка, вул. Центральна, буд. 51)

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС, ідентифікаційний код 40308189 (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11-А, каб. №8)

про стягнення 55343,75 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області через підсистему «Електронний суд» звернулось з Товариство обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс Юр`ївський» з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника 55 343,75 грн заборгованості за Договором поставки № 0733-СК- від 17.07.2024, а також понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 302,80 грн.

Заява обґрунтована порушенням боржником зобов`язань за договором поставки пального Бензину А-95 за скетч-картками. Заявник зазначає, що згідно з видатковою накладною від 18.07.2024 р. ним було придбано 3 000,00 літрів бензину А-92, станом на серпень 2025 року боржник (постачальник) частково виконав зобов`язання за договором, оскільки видані постачальником скретч-картки (талони) на загальний обсяг 1 265 літрів бензину А-92 на суму 55 343,75 грн (з ПДВ) залишилися невикористаними з причин, що не залежать від покупця.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2025, вказану заяву передано для розгляду судді Давиденко І.В.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд відмовляє у видачі судового наказу з таких підстав.

Частиною першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Згідно зі ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з загальних засад наказного провадження та встановленого порядку розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язкові вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у ст.150 ГПК України.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд встановив, що заявник не надав договору в письмовій формі, всупереч зазначенню його в додатках до заяви.

До заяви додано витяг з ЄДР, витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, лист-вимога від 14.03.2025, видаткова накладна від 18.07.2025, специфікація № 0001/0002267-С, платіжна інструкція № 350 від 17.07.2024 на суму 211 000,00 грн, платіжна інструкція про сплату судового збору № 287 від 31.10.2025.

Договору, на який посилається заявник до матеріалів заяви не додано.

Відповідно до приписів ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу, а також заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу;

У даному випадку судом встановлено, що заявником подано заяву з порушенням вимог ст. 150 ГПК України( п.3 ч.3 не додана копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості).

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс Юр`ївський» про видачу судового наказу.

Керуючись статями 147-148, 150-154 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс Юр`ївський» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ІНКАМ ФІНАНС грошової заборгованості в розмірі 55343,75грн та витрат зі сплати судового збору в розмірі 302,80 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 10.11.2025, та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Суддя І.В. Давиденко