РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.09.2025Справа № 910/5647/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової М.Є.

за участю секретаря судового засідання: Лобок К.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Савватс"

до Акціонерного товариства "Київгаз"

про скасування рішення.

Представники учасники справи:

Від позивача: Ігнатьєв О.Р.;

Від відповідача: Мельник О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Савватс" (далі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Київгаз" (далі-відповідач), в якому просило суд скасувати рішення постійно діючої комісії з розгляду Актів про порушення Акціонерного Товариства "Київгаз" () про задоволення Акта про порушення від 06.12.2024 № 0358 та донарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "САВВАТС" () об`єму газу в обсязі 773 643,25 м3 на суму 13 671 018,92 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2025 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.06.2025.

09.06.2025 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву та відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог та вважає їх незаконним, безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач порушив строки чергової порівки ЗВТ у складі комерційного ВОГ, які перебували в експлуатації споживача; відповідач вказав, що наказом АТ «Київгаз» від 18.12.2023 № 249 було створено на постійній основі комісію з розгляду актів про порушення та затверджено остаточний склад комісії без уповноважених представників метрологічної служби та територіального органу Регулятора; на підтверджене ціни закупівлі природного газу за маржинальною ціною, яка вказана в акті-розрахунку від 16.01.2025, відповідач долучив роздруківку із особистого кабінету АТ «Київгаз» Інформаційної платформи ОГС України за період 22.07.2023 - 02.12.2024; відповідач долучив до матеріалів справи заяву ТОВ «Савватс» від 11.12.2024, яка підписана головним бухгалтером Крічко Н.В., про визнання порушення, передбаченого п.п.4 п.2 гл.2 р.ХІ Кодексу ГРМ.

16.06.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач не погоджується із доводами відповідача з огляду на те, що у матеріалах справи відсутні документи (акт-розрахунок необлікованого об?єму та обсягу природного газу, рахунок на оплату, листування між сторонами з даного питання, тощо), які підтверджують обставини, які зазначені відповідачем в акті про порушення № 1572 від 26.12.2023, враховуючи пп. 3 п. 2 гл. 2 р. ХІ Кодексу ГРС України;

до заяви головного бухгалтера ТОВ «САВВАТС» від 11.12.2024 № не долучено документів, які підтверджуються її повноваження на підписання вказаної заяви; на переконання позивача, АТ «Київгаз» порушено вимоги Кодексу ГРС під час створення комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ; позивач вказав, що із акту-розрахунку №6/16-1/0358 необлікованого об`єму та обсягу природного газу від 16.01.2025, розрахунку вартості необлікованого об`єму природного газу та таблиці маржинальної ціни придбання АТ «Київгаз» природного газу за період з 22.07.2023 по 02.12.2024, неможливо математично перевірити правильність визначення АТ «Київгаз» середньоарифметичного значення маржинальної ціни придбання природного газу, оскільки, у вільному доступі на офіційному веб-сайті ТОВ «Оператор ГТС України» відсутня інформація про маржинальну ціну придбання АТ «Київгаз» природного газу за період з 22.07.2023 по 03.12.2024.

16.06.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли заперечення на заяву про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву.

Суд 16.06.2025 у підготовчому засіданні постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про задоволення заяви представника відповідача про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву, підготовче засідання відкладено на 14.07.2025.

14.07.2025 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Представник позивача у підготовче засідання 14.07.2025 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про доставку процесуального документа до електронного кабінету особи.

Представник відповідача у підготовчому засіданні 14.07.2025 заперечив проти задоволення клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання.

Суд 14.07.2025 у підготовчому засіданні постановив ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відмову у задоволення клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку із необґрунтованістю та безпідставністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.08.2025.

Представник позивача 18.08.2025 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача 18.08.2025 у судовому засіданні заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 оголошено перерву у судовому засіданні до 03.09.2025.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Після судових дебатів суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, оголошення перерви у судовому засіданні та час проголошення рішення в судовому засіданні 03.09.2025.

У судовому засіданні 03.09.2025 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення суду буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Київгаз" є оператором газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єктом господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу. Взаємовідносини оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, а також засади функціонування газорозподільних систем визначаються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, іншими законами та нормативно-правовими актами.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Савватс" підписало заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), якою останнє приєдналось до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2498.

Згідно підписаної заяви-приєднання, із позивачем був укладений договір розподілу природного газу №222114 (для споживача, що не є побутовим, далі - договір розподілу) по об`єкту позивача за адресою: м. Київ, провулок Охотський (Корчувате), 1, позивачу як суб`єкту ринку природного газу присвоєний персональний ЕІС-код 56XO0000G8HD9001.

Відповідно до п. 1.1. Договору цей типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Згідно з п. 1.2. Договору умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем).

Пунктом 1.3. Договору визначено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Пунктами 2.1.-2.2. Договору передбачено, що за цим Договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ.

Відповідно до п. 2.3. Договору при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема чинну редакцію тексту цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 12.7. Типового договору, складений сторонами акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін є невід`ємною частиною цього Договору.

На об`єкті позивача встановлено газове обладнання у складі: котел газовий «LOGANO G-515» 510 кВт - 1 шт. номінальною потужністю 58,48 м3/ год., котел газовий «LOGANO G-234» 55 кВт - 1 шт. номінальною потужністю 7,00 м3/год. та встановлений комерційний вузол обліку газу у складі ЗВТ: лічильник газу GMS-G40 зав.№104468, строк повірки - не рідше одного разу у 2 роки; - коректор (обчислювач) об`єму газу «Універсал» зав.№991, строк повірки - не рідше одного разу у 2 роки; перетворювач (датчик) тиску МИДА-ДА, зав.№05310008, строк повірки - не рідше одного разу на рік; перетворювач (датчик) температури ПВТ-01, зав.№4683, строк повірки - не рідше одного разу на рік.

Відповідно до підписаного позивачем акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, на балансі та в експлуатаційній відповідальності позивача знаходиться усі внутрішньобудинкові газопроводи і газове обладнання, газовий лічильник та інші законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки у складі комерційного ВОГ.

03.12.2024 на об`єкті позивача відбулась пожежа, у зв`язку із цим було припинено розподіл природного газу, що підтверджується актом про відключення газу.

04.12.2024 позивач звернуся до відповідача із листом № 640, в якому просив відносити газопостачання ТОВ «Савватс», яке розташоване за адресою: м.Київ, провулок Мисливський 1 б.

06.12.2024 за результатами перевірки комерційного ВОГ на об`єкті позивача було встановлено пропущення з вини позивача строки чергової повірки усіх 3ВТ у складі комерційного ВОГ: лічильник газу GMS-G40 зав.№104468 (дата повірки 21.07.2021), коректор (обчислювач) об`єму газу «Універсал» зав.№991 (дата повірки 29.07.2020), перетворювач (датчик) тиску МИДА-ДА зав. №05310008 (дата повірки 04.08.2021), перетворювач (датчик) температури ПВТ-01 зав.№4683 (дата повірки 04.08.2021).

Надалі, 06.12.2024 представниками АТ «Київгаз» складено акт про порушення №0358 на об`єкті товариства щодо порушення строку періодичної перевірки ЗВТ з вини споживача (пп. 4 п. 2 гл. 2 р. ХІ Кодексу ГРМ).

Враховуючи виявлені порушення, споживачу необхідно провести перевірку ЗВТ та з`явитись на засідання комісії Оператора ГРМ 16.01.2025 о 10:25 год.

Крім того, вказаний акт підписано директором ТОВ «Савватс» без претензій та будь-яких зауважень.

09.12.2024 на адресу відповідача від представника споживача надійшов гарантійний лист вих. № 644 від 06.12.2024, в якому директор просив Оператора ГТМ відновити газопостачання, гарантувавши усунути всі порушення та з`явитись на засідання комісії з розгляду акту від 06.12.2024 № 0358.

11.12.2024 головний бухгалтер ТОВ «Савватс» звернувся до відповідача із письмовою заявою, в якій визнав повністю порушення, які передбачені пп. 4 п. 2 гл. 2 р. ХІ Кодексу ГРМ, та зобов`язався оплатити донарахування.

Рішенням №6/16-1/0358 засідання постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення від 16.01.2025 задоволено в повному обсязі акт № 0358 від 06.12.2024.

16.01.2025 відповідачем складено акт-розрахунок №6/16-1/0358 щодо вартості необлікованого обсягу природного газу за період із 07:00 год. 22.07.2023 по 07:00 год. 03.12.2024, який склав 773 643,25 м3 на загальну суму 13 671 018,92 грн. (з ПДВ).

В обґрунтування заявлених вимог, ТОВ «Савватс» стверджує, що відповідач порушив умови Договору №222114 та вимоги п. 1 гл. 5 р. ХІ та п. 11 гл. 5 р. Кодексу ГРМ, а відтак рішення постійно діючої комісії з розгляду Актів про порушення Акціонерного Товариства "Київгаз" про задоволення акту № 0358 та донарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "САВВАТС" об`єму газу в обсязі 773 643,25 м3 на суму 13 671 018,92 грн підлягає скасуванню.

Відповідач заперечив проти заявлених позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (частина 1, пункт 2 частини 2 стаття 11 Цивільного кодексу України).

Розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами (частина 1 стаття 40 Закону України «Про ринок природного газу»).

Договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу (пункт 4 Глава 1 Розділ І Кодексу газорозподільних систем).

Згідно пунктів 3, 4, 7 Глави 1 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем:

- договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу;

- договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору;

- фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 глави 1 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем (надалі - Кодекс ГРМ) порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу. Порядок укладання договору розподілу природного газу визначений розділом VІ цього Кодексу.

Згідно частин 1, 2, 3 статті 18 Закону України "Про ринок природного газу" приладовий облік природного газу здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання. Приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу. Постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу".

Оператор ГРМ під час введення комерційного ВОГ в експлуатацію або під час його експлуатації має право встановлювати власні охоронні пломби на елементах та складових комерційного ВОГ, а також на запірній арматурі обвідних ліній, фланцевих з`єднаннях перед комерційним ВОГ та після нього, а також на інших пристроях і місцях для унеможливлення несанкціонованого втручання в роботу складових комерційного ВОГ або несанкціонованого відбору природного газу. Пломбування комерційного ВОГ та його складових проводиться пломбами Оператора ГРМ в місцях, передбачених проєктом, паспортами заводів-виробників ЗВТ, та в місцях, де можливе несанкціоноване втручання в роботу складових комерційного ВОГ або несанкціонований відбір природного газу (пункт 2 Глава 5 Розділ Х Кодексу газорозподільних систем).

Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є використання приладів обліку природного газу, не повірених або не атестованих в установленому порядку (пункт 5 частина 2 стаття 59 Закону України «Про ринок природного газу»).

23.01.2023 за результатами перевірки комерційного ВОГ на об`єкті споживача був складений та підписаний акт №Ч38/23 контрольного огляду вузла обліку газу про те, що у складі комерційного ВОГ встановлено та опломбовано:

- лічильник газу GMS-G40 зав.№104468 (дата повірки 21.07.2021);

- коректор (обчислювач) об`єму газу «Універсал» зав.№991 (дата повірки 29.07.2020);

- перетворювач (датчик) тиску МИДА-ДА зав.№05310008 (дата повірки 04.08.2021);

- перетворювач (датчик) температури ПВТ-01 зав.№4683 (дата повірки 04.08.2021).

Комерційний облік обсягів фактичного споживання природного газу на об`єкті здійснюється по комерційному ВОГ споживача.

Власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ). Технічне обслуговування елементів комерційного ВОГ, зокрема здійснення ревізії запірних пристроїв та фільтрів, повірки та ремонту ЗВТ, проводить власник цього комерційного ВОГ або суб`єкти господарювання, що здійснюють його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, згідно з експлуатаційними документами в спеціалізованих сервісних центрах. Засоби вимірювальної техніки, які є складовими комерційного ВОГ, підлягають періодичній повірці відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вимог глав 7 та 8 цього розділу (п. 1, п. 5 глави 6 розділу X Кодексу ГРМ).

У пункті 1 глави 7 розділу X Кодексу ГРМ встановлений порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах споживачів, що не є побутовими, відповідно до якого власники ЗВТ, що є елементами комерційних ВОГ, зобов`язані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок

Пунктом 2 глави 7 розділу X Кодексу ГРМ визначено, що для належної організації періодичної повірки власних ЗВТ, що входять до складу комерційного ВОГ, споживач повинен:

1) завчасно (до дати прострочення періодичної повірки) направити Оператору ГРМ письмове повідомлення (зразок якого Оператор ГРМ має опублікувати на своєму веб-сайті) про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці установки) та необхідність забезпечення представником Оператора ГРМ розпломбування ЗВТ. Звернення має бути направлене не пізніше десяти робочих днів до запланованої дати;

2) забезпечити на дату демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці встановлення) доступ представникам Оператора ГРМ до ЗВТ для його розпломбування та складання відповідного акта розпломбування;

3) у разі якщо повірка ЗВТ буде здійснюватися не на місці його встановлення, забезпечити за власний рахунок демонтаж/монтаж ЗВТ, його транспортування та державну повірку. Про дату і час встановлення повіреного ЗВТ споживач завчасно має письмово повідомити Оператора ГРМ та забезпечити присутність представника Оператора ГРМ під час монтажу повіреного ЗВТ.

Відповідно до пунктів 17, 18 частини 1 статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (далі - Закон №1314), у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

- періодична повірка засобів вимірювальної техніки - це повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал);

- повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Відповідно до статті 17 Закону №1314, законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Таким чином, суб`єкти господарювання зобов`язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону №1314 було затверджено: постановою КМУ від 04.06.2015 №374 - Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці (далі - Перелік №374); наказом Мінекономіки від 13.10.2016 №1747 - Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями (далі - Наказ №1747).

Відповідно до частини 6 статті 17 Закону №1314 наказом Мінекономіки від 08.02.2016 №193 було затверджено Порядок проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та оформлення її результатів (далі - Порядок №193).

Згідно положень пункту 1 Положення про Міністерство економіки України (постанова КМУ від 20.08.2014 №459 (в редакції постанови КМУ від 17.02.2021№124)), Міністерство економіки України (Мінекономіки) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міністерство економіки України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади. що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері технічного регулювання, стандартизації, метрології та метрологічної діяльності.

Пунктом 41 Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №374 від 04.06.2015, лічильники газу та пристрої перетворення об`єму (використовуються для проведення розрахунків за поставлений та/або спожитий природний газ), віднесено до категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають обов`язковій повірці та на які поширюється сфера дії Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

Відповідно до частин 1 та 3 статті 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Суб`єкти господарювання зобов`язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Отже, відповідно до наведених норм чинного законодавства та умов договору розподілу природного газу, відповідач, як споживач, що не є побутовим, зобов`язаний здійснювати належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та своєчасно здійснювати організацію проведення їх періодичної повірки.

Пунктом 41 Міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, затверджених Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 13.10.2016, визначено, що для лічильників газу та пристрої перетворення об`єму (використовуються для проведення розрахунків за поставлений та/або спожитий природний газ) передбачено міжповірочний інтервал тривалістю 2 і 8 років. При цьому, згідно примітки 7 даного нормативного акту для лічильників газу та пристроїв перетворення об`єму (використовуються для проведення розрахунків за поставлений та/або спожитий природний газ) класу 1,0 установлено міжповірочний інтервал 2 роки; класу 1,5 - 8 років.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року на всій території України було введено воєнний стан внаслідок військової агресії російської федерації проти України.

У відповідності до положень статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади (...) здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Згідно положень статті 28 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Після введення воєнного стану на всій території України постановою КМУ від 05.04.2022 №412 (далі - постанова №412) було установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Тобто, дія постанови №412 поширювалась на усі законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, визначені в Переліку №374, та на період дії чинності Постанови №412 змінювався законодавчо встановлений порядок періодичної повірки для таких ЗВТ.

Відповідно до пунктів 1, 2 постанови КМУ № 440, яка набрала чинності з 04.06.2023, установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану, чинні: на територіях, тимчасово окупованих російською федерацією, на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на відповідних територіях; на територіях активних бойових дій протягом шести місяців з дати завершення бойових дій на таких територіях відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - перелік); на територіях можливих бойових дій протягом шести місяців з дати припинення можливості бойових дій на таких територіях відповідно до переліку.

Подання на повірку лічильників води, газу, електроенергії, теплолічильників на територіях, які включені до переліку, забезпечується: на тимчасово окупованих російською федерацією територіях протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного і надзвичайного стану на відповідних територіях, але не раніше дня закінчення опалювального періоду; на територіях активних бойових дій протягом шести місяців з дати завершення бойових дій на таких територіях відповідно до переліку, але не раніше дня закінчення опалювального періоду; на територіях можливих бойових дій протягом шести місяців з дати припинення можливості бойових дій на таких територіях відповідно до переліку, але не раніше дня закінчення опалювального періоду.

Нормою пункту 3 постанови КМУ № 440 передбачено, що подання на повірку лічильників води, газу, електроенергії, теплолічильників на території України, крім територій, зазначених у пунктах 1 і 2 цієї постанови, забезпечується протягом трьох місяців після закінчення опалювального періоду.

Водночас Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що пунктом 6 статті 3 ЦК України закріплено принцип справедливості, добросовісності та розумності. Зазначений принцип включає, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість та добросовісно вести переговори. Відсутність договірних відносин між сторонами до моменту укладення договору не означає, що на переддоговірній стадії сторони не несуть жодних обов`язків по відношенню одна до одної. Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України). Отже, і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Прояви таких обов`язків та недобросовісної чи нерозумної поведінки є численними і не можуть бути визначені у вичерпний спосіб. Зокрема, недобросовісну поведінку може становити необґрунтоване припинення переговорів, пропозиція нерозумних умов, які завідомо є неприйнятними для контрагента, вступ у переговори без серйозних намірів (зокрема з метою зірвати укладення договору з третьою особою, наприклад з конкурентом недобросовісної сторони переговорів), нерозкриття необхідної контрагенту інформації тощо (такі висновки сформульовано в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19 (пункт 6.20), від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц (пункт 37)).

Кожен суб`єкт цивільного права повинен виконувати свої обов`язки, якщо вони випливають з закону або звичаю (стаття 7 ЦК України). Для цього воля такого суб`єкта має формуватися таким чином, щоб його дії були правомірними. Якщо ж суб`єкт цивільного права не виконує свій обов`язок добровільно, хоча має юридичну та фактичну можливість його виконати, то це свідчить про дефект його волі. Зокрема, якщо суб`єкт цивільного права зобов`язаний виконати вимоги підзаконного нормативно-правового акту (в цьому випадку - постанови КМУ № 440), який не визнано неконституційним, але протиправно не робить цього, то це свідчить про дефект волі такого суб`єкта.

Враховуючи, територія, де знаходився позивач (місто Київ), на момент проведення перевірки та нарахування спірної суми, не належала до переліку територій, тимчасово окупованих російською федерацією або територій активних і можливих бойових дій, а тому до ТОВ "Савватс" застосовується пункт 3 зазначеної постанови, на виконання якого споживач повинен був забезпечити подання на повірку лічильника газу протягом трьох місяців після закінчення опалювального періоду.

Пунктом 4 Глави 1 Розділу 1 Кодексу ГРМ визначено, зокрема, що опалювальний період - період з 01 жовтня по 30 квітня включно.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що, враховуючи закінчення опалювального сезону 2022/2023 у міста Києві 08 квітня 2023 р., строк подання на повірку лічильників не пізніше 21.07.2023 та вимірювальних приладів не пізніше 04.06.2023.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач не звертався до відповідача у встановленому порядку та строки із заявою про направлення представників Оператора ГРМ для розпломбування вузла обліку газу та 3ВТ у складі ВОГ для проведення їх періодичної повірки.

Відповідно до підпункту 4 пункту 7.4. розділу VII договору розподілу, споживач зобов`язується забезпечувати безперешкодний та безплатний доступ на власні об`єкти чи земельну ділянку представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання ними службових обов`язків щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій, зокрема для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання тощо.

Відповідно до пункту 4 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ, Оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання своїх функцій та обов`язків, передбачених законодавством.

Згідно з положеннями пункту 1 глави 9 розділу Х Кодексу ГРМ, суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема Оператор ГРМ та споживач, під час та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог Кодексу ГРМ перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо:

відповідності умовам експлуатації та узгодженій проєктній документації чи умовам договору;

відсутності ознак пошкодження 3ВТ та/або пошкодження пломб;

відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу;

перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання;

відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Положеннями пункту 2 глави 9 розділу Х Кодексу ГРМ передбачено, що перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузла обліку здійснюються у будь-який час доби та у присутності споживача (суміжного суб`єкта природного газу) або його представника, крім випадків, передбачених цим розділом.

Разом з тим, 26.12.2023 уповноважених представників Оператора ГРМ не було допущено на об`єкт споживача до встановленого газового обладнання та комерційного ВОГ для їх обстеження та перевірки, шо підтверджується актами про порушення №1572 та №Ч471 контрольного огляду вузла обліку газу.

Надалі, відповідач скерував позивачу акти про порушення №1572 від 26.12.2023 та №Ч471 контрольного огляду вузла обліку газу від 26.12.2023 із супровідним листом від 27.12.2023 №5037/28, повідомивши про дату, час та місце проведення засідання комісії з розгляду складеного акту про порушення від 26.12.2023.

Рішенням комісії від 11.01.2024 № 33/11-1/1572 було задоволено акт про порушення №1572 від 26.12.2023 в повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи, з 26.12.2023 та до 03.12.2024 позивач не звертався до відповідача із письмовою заявою щодо проведення контрольного огляду комерційного ВОГ на території об`єкта споживача та/або розпломбування ЗВТ у складі ВОГ для проведення періодичної повірки.

З наведеного слідує, що нормами чинного законодавства та умовами Типового договору постачання природного газу на позивача, як на споживача, що не є побутовим, покладено обов`язок здійснювати належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та своєчасно здійснювати організацію проведення їх періодичної повірки.

Отже, ТОВ "Савватс", як споживач, що не є побутовим, зобов`язаний здійснювати належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та своєчасно здійснювати організацію проведення їх періодичної повірки.

У разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 21 до цього Кодексу (пункт 1 Глава 5 Розділ ХІ Кодексу газорозподільних систем).

Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень (пункт 2, 3 Глава 5 Розділ ХІ Кодексу газорозподільних систем).

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»). При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії) (пункт 8 Глава 5 Розділ ХІ Кодексу газорозподільних систем).

06.12.2024 представниками АТ «Київгаз» складено акт про порушення № 0358 на об`єкті товариства щодо порушення строку періодичної перевірки ЗВТ з вини споживача (пп. 4 п. 2 гл. 2 р. ХІ Кодексу ГРМ), а саме:

- лічильник газу GMS-G40 зав.№104468 (дата повірки 21.07.2021, наступна періодична повірка не пізніше 21.07.2023);

- коректор (обчислювач) об`єму газу «Універсал» зав.№991 (дата повірки 29.07.2020, наступна періодична повірка не пізніше 04.06.2023);

- перетворювач (датчик) тиску МИДА-ДА зав.№05310008 (дата повірки 04.08.2021, наступна періодична повірка не пізніше 04.06.2023);

- перетворювач (датчик) температури ПВТ-01 зав.№:4683 (дата повірки 04.08.2021, наступна періодична повірка не пізніше 04.06.2023).

З огляду на вище встановлені обставини, суд погоджується із доводами відповідача про порушення ТОВ «Савватс» пп. 4 п. 2 гл. 2 р. ХІ Кодексу ГРМ.

В акті № 0358 від 06.12.2024 позивача повідомлено, що комісія Оператора ГРМ з розгляду вказаного акту, яке відбудеться 16.01.2025 о 10:25 год.

На дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення (пункт 7 Глава 5 Розділ ХІ Кодексу газорозподільних систем).

Також, 06.12.2024 на об`єкті позивача складено акт №C0612/2 контрольного огляду вузла обліку газ, який є невід`ємною частиною акту про порушення №0358, згідно якого було розпломбовано усі ЗВТ для їх демонтажу на чергову повірку.

Суд відзначає, що вказані акти підписано директором ТОВ «Савватс» без претензій та будь-яких зауважень.

Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі (пункт 10 Глава 5 Розділ ХІ Кодексу газорозподільних систем).

Як вбачається із матеріалі справи, посадова особа ТОВ «Савватс», а саме головний бухгалтер Крічко Н.В., звернувся до відповідача із письмовою заявою, в якій визнав повністю порушення, які передбачені пп. 4 п. 2 гл. 2 р. ХІ Кодексу ГРМ, та зобов`язався оплатити донарахування.

Суд відзначає, що повноваження посадової особи підтверджуються наказом ТОВ «Савватс» від 10.02.2023 № 36/К.

Відповідно до пункту 9 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ до складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику метрологічної організації та територіального органу Регулятора. У разі відмови метрологічної організації або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі такого представника. Остаточний склад комісії з розгляду актів про порушення затверджується наказом Оператора ГРМ.

Отже, абзац 1 пункту 9 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем визначає мінімально допустиму кількість представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів, які входять до складу комісії з розгляду актів про порушення.

Тобто, вказана норма Кодексу визначає як мінімальний кількісний склад членів комісії для розгляду акта про порушення, так і її суб`єктний склад (інженерно - технічний персонал та юристи) без конкретизації їх співвідношення, проте із вказівкою на необхідність наявності у складі комісії при розгляді акта про порушення кожного з них.

При цьому формування постійного складу комісії з більшої кількості її членів (більше ніж 3 члени) законом не заборонено, проте зазначене не повинно впливати на дотримання вимоги про суб`єктний склад такої комісії (обов`язкової наявності серед членів комісії при розгляді акта про порушення як представника (ів) інженерно-технічного персоналу, так і юриста (ів)).

На підставі підпункту 1 пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем при складанні акта-розрахунку враховується таке: розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, у якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість у повному обсязі має бути оплачена споживачем (несанкціонованим споживачем) оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається оператором ГРМ: для споживачів, що не є побутовими - середньоарифметичне значення маржинальної ціни придбання, визначеної оператором ГТС відповідно до положень глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, протягом періоду необлікованого природного газу.

Згідно з пунктом 10 глави 6 розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи з метою визначення маржинальної ціни продажу, маржинальної ціни придбання оператором газотранспортної системи використовується інформація про операції, що відбуваються на торговій платформі, вибір якої погоджений Регулятором.

За приписами пунктів 11, 12 глави 5 розділу XІ Кодексу газорозподільних систем за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Отже, наведені вище положення Кодексу ГРМ у сукупності дають підстави дійти висновку, що обов`язковою умовою для нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості є рішення комісії про задоволення (повністю абро частково) акта про порушення та відповідний акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

За наслідками розгляду Акту про порушення № 0358 від 16.01.2025, постійно діючою Комісією з розгляду актів про порушення Акціонерного товариства "Київгаз" було прийнято рішення №6/16-1/0358 від 16.01.2025 про його задоволення, на підставі якого відповідачем було складено Акт-розрахунок №6/16-1/0358 від 16.01.2025 щодо вартості необлікованого обсягу природного газу за період із 07:00 год. 22.07.2023 по 07:00 год. 03.12.2024, який склав 773 643,25 м3 на загальну суму 13 671 018,92 грн. (з ПДВ).

Відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату № 6/16-1/0358 від 16.01.2025 на суму 13 671 018,92 грн.

Також, АТ "Київгаз" скеровано споживачу лист № 370/28 від 27.01.2025 щодо оплати рахунку та претензію № 900/09-3 від 27.02.2025 про сплату заборгованості в розмірі 13 671 018.92 грн.

Однак, позивач вищевказану суму заборгованості не погасив.

Пунктом 8 глави 7 розділу X Кодексу ГРМ передбачено, що у разі пропущення терміну періодичної повірки ЗВТ з вини споживача (незабезпечення належної організації повірки власних ЗВТ або недопуск до ЗВТ представників Оператора ГРМ) обсяг спожитого природного газу через комерційний ВОГ, елементом якого є ЗВТ з пропущеним терміном повірки, розраховується відповідно до вимог розділу ХІ цього Кодексу.

Відповідно до глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування поділяються на:

-порушення, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу (пункт 1 цієї глави);

-порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу (пункт 2 цієї глави);

-порушення (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових, які кваліфікуються як "не з вини споживача", внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу (пункт 3 цієї глави).

Суд відзначає, що пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим, належить до виду порушень, передбачених пунктом 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу.

Пунктом 4 глави 4 розділу XІ Кодексу визначено, що у разі виявлення Оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого: 1) при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об`єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

Поряд із цим, встановлений підпунктом 1 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем порядок зміни режиму нарахування споживачу, що не є побутовим, об`єму розподіленого (спожитого) природного газу (перерахунок) проводиться з урахуванням того, що при його застосуванні за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання розраховується саме об`єм переданого (прийнятого) газу.

Тобто, нарахування об`ємів газу за своєю правовою природою не є оперативно -господарською санкцією в розумінні статей 235, 236 Господарського кодексу України, а є відповідно до пункту 2.4.глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем зміною способу визначення розрахунку спожитого природного газу у відповідних випадках.

Як вбачається із матеріалів справи, за період липень 2023 - грудень 2024 року між позивачем та відповідачем були підписані акти приймання-передачі послуг із розподілу природного газу газорозподільною системою.

Вказана обставина не заперечується а ні позивачем, а ні відповідачем.

Також, до матеріалів справи долучено довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки № 39-1-3/01513-20241210 від 10 грудня 2024 року про те, що за результатом повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки (лічильник газу роторний GMS-G40-40 зав.№104468) не відповідає вимогам п. 11.5 ДСТУ 9034:2020 «Лічильники газу роторні. Методика повірки», відносна похибка перевищує допустимі значення. Довідка від 10.12.2024 видана ДП «Укрметртестстандарт».

Суд відзначає, що донарахування об`єму природного газу, у зв`язку з виявленим порушенням є одним із засобів обліку протранспортованого природного газу, що передбачений Кодексом ГРС, який, згідно з умовами договору розподілу природного газу, поширюється на його сторін.

Нарахування вартості необлікованого об`єму природного газу, здійснені оператором ГРМ, не є ні збитками у розумінні законодавства, яке регулює правовідносини у сфері ринку природного газу, ні оперативно-господарською санкцією в розумінні господарського законодавства, а є платою за поставлений природний газ (аналогічної позиції притримується і Верховний Суд у постановах від 12.03.2020 у справі №914/766/17, від 27.04.2020 у справі №914/2471/17, від 01.07.2020 у справі №914/2285/17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 у справі №910/17955/17).

Таким чином, зважаючи на викладене, відповідач не дотримався належного контролю за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та не забезпечив покладені на нього чинним законодавством та договором розподілу обов`язки, відтак зобов`язаний сплати позивачу компенсацію вартості необлікованого об`єму природного газу згідно з Кодексом ГРС.

Також, судом встановлено, що спірне рішення ухвалено постійно діючою Комісією відповідача з розгляду актів про порушення у складі голови, його заступника, трьох членів та секретаря.

08.09.2023 позивач звернувся із листами №№ 3371/28, 3359/28 до ДП «Укрметртестстандарт» і Управління НКРЕКП у м.Києві та Київській області, в яких запропонувало адресатам направити своїх уповноважених представників для участі на постійній основі у складі комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ.

ДП «Укрметртестстандарт» листом від 21.09.2023 №39-21/110 повідомило АТ «Київгаз» про відмову від участі представника підприємства на постійній основі у складі комісії з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ.

Управління НКРЕКП у м.Києві та Київської області не надало офіційної письмової відповіді на лист АТ «Київгаз» від 08.09.2023 №3371/28.

Наказом АТ «Київгаз» від 18.12.2023 №249 було створено на постійній основі комісію з розгляду актів про порушення та затверджено остаточний склад комісії без уповноважених представників метрологічної служби та територіального органу Регулятора.

Надалі, наказом №202 від 07.10.2024 внесено зміни до наказу АТ «Київгаз» від 18.12.2023 №249 «про створення комісії з розгляду актів про порушення».

Також, листом НКРЕКП від 29.01.2025 підтверджено те, що у разі відсутності представника Регулятора створена комісія з експертизи засобів вимірювальної техніки та пломб, а також, комісія з розгляду актів про порушення є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Наведене дає підстави для висновку про повноважність складу постійно діючої Комісії з розгляду актів про порушення Акціонерного товариства "Київгаз", що ухвалила рішення №6/16-1/0358 від 16.01.2025, яке підписали: голова комісії Є.В. Кочубей, заступник голови Я.Ю.Деркач, члени комісії: О.В. Мельник, Є.А. Реуцький, О.Ю.Тітаренко та секретар комісії Р.П. Веселовський.

Також, суд відзначає, що уповноважена особа споживача (позивача) на засідання комісії не прибула.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, враховуючи всі вищевикладені аргументи та докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Савватс" не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Судовий збір, відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232 - 233, 237 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Савватс" до Акціонерного товариства "Київгаз" про скасування рішення відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.10.2025.

Суддя Літвінова М.Є.