ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2025 р. Справа№ 910/9609/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Коротун О.М.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання : Гончаренка О.С.

за участю представників сторін

від позивача: Галдецький Я.А.

від відповідача: Машкова С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2025, повний текст якого складений 27.02.2025,

у справі № 910/9609/24 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

до Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом»

про стягнення 3 764 853,71 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У cерпні 2024 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - позивач, Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом» (далі - відповідач, Академія):

- 1 706 755,76 грн заборгованості за поставлену теплову енергію за період з жовтня 2018 року по травень 2021 року; 561 552,65 грн втрат від інфляції та 123 728,10 грн 3% річних;

- 1 221 427,16 грн заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води; 102 599,88 грн втрат від інфляції та 48 790,16 грн 3% річних, а всього 3 764 853,71 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- відповідно до статуту Підприємства останнє є виконавцем послуг постачання теплової енергії у житловому будинку, що знаходиться за адресою: вул. Фрометівська, буд. 2, м.Київ (далі - житловий будинок); відсутність підписаного сторонами договору про постачання теплової енергії не звільняє осіб, які її використовують без укладення договору, від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію;

- за наслідками цільової перевірки 19.10.2021 житлового будинку було виявлено бездоговірне споживання теплової енергії частиною житлового будинку, яку займає гуртожиток Академії; на підтвердження цього складено акт від 19.10.2021 №23-10/2021;

- 18.11.2021 відбулося засідання комісії з розгляду актів порушень споживачами умов договорів, чинних нормативно-правових та законодавчих актів; протоколом від 18.11.2021 №9 згадана комісія ухвалила здійснити, зокрема, нарахування (коригування) власнику (орендарю) зазначеного приміщення за обсяг отриманої теплової енергії на потреби опалення та відобразити зазначений факт в обліку, вчинити дії з упорядкування зазначених правовідносин та стягнути заборгованість;

- об`єктом постачання теплової енергії за договором є житлові приміщення площею 3 890,2 кв.м, які є невід`ємною частиною загальної площі будинку в 6 377,7 кв.м; факт постачання на об`єкт споживача теплової енергії, а також її обсяг підтверджується корінцями нарядів на включення та відключення будинку на опалювальний сезон за адресою: вул. Фрометівська, буд. 2, м. Київ; облік споживання теплової енергії житлового будинку здійснюється за особовим рахунком: 540630-02;

- за період постачання позивачем теплової енергії у гарячій воді при оформленні щомісячно рахунку-фактури останнім застосовувався затверджений тариф на теплову енергію, що підтверджується щомісячним обліковим записом до договору;

- відповідач своєчасно не вносив плату за поставлену теплову енергію, в результаті чого за період з жовтня 2018 року по травень 2021 року утворилась заборгованість, яка станом на 01.08.2024 (дата підписання позовної заяви) становить 1 706 755,76 грн, у зв`язку з чим позивачем нараховано 561 552,65 грн втрат від інфляції та 123 728,10 грн 3% річних;

- 10.02.2022 Підприємство надіслано Академії пропозицію про укладення договору про надання послуг з постачання гарячої води до нежитлового приміщення та/або службових квартир №70101, відповідно до якого виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу та відшкодовувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) в строки і на умовах, що визначені цим договором; станом на 01.08.2024 (дата підписання позовної заяви) вказаний договір сторонами не підписано;

- постачальник постачав належним чином теплову енергію на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачанні споживачу;

- Товариство не вносило плату за отриману теплову енергію у гарячій воді, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у сумі 1 221 427,16 грн; з огляду на наведене позивачем нараховано 102 599,88 грн втрат від інфляції та 48 790,16 грн 3% річних.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 у справі №910/9609/24 відмовлено у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до Приватного акціонерного товариства «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом» про стягнення 3 764 853,71 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що сторонами не було укладено ні договору на постачання теплової енергії, ані договору про надання послуг з централізованого постачання гарячої води, тому відповідно до частини другої статті 530 ЦК України позивач мав надіслати відповідачу вимогу щодо оплати поставленої теплової енергії та отриманих послуг з централізованого постачання гарячої води, що не було зроблено позивачем, а тому строк оплати отриманих Академією теплової енергії та послуг з централізованого постачання гарячої води наразі не настав, з огляду на що, вимоги Підприємства про стягнення з Академії 1 706 755,76 грн заборгованості за поставлену теплову енергію та 1 221 427,16 грн заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Стосовно заявлених позивачем до стягнення сум 3% річних і втрат від інфляції, нарахованих на вказані суми заборгованості, суд зазначив, що такі вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від первісної вимоги.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 у справі №910/9609/24 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального права, а саме, апелянт вважає неправильним висновок суду першої інстанції про те, що відсутність договору про постачання теплової енергії, та не надіслання відповідачу вимоги щодо оплати поставленої теплової енергії та отриманих послуг з централізованого постачання гарячої води є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Так, апелянт посилаючись практику Верховного Суду зазначає, що відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє осіб, які використовують теплову енергію без укладення договору на теплопостачання, від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не застосовано Закон України «Про теплопостачання», Правил користування тепловою енергію, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 03.10.2007 №1198, не застосовано норми законодавства щодо визначення та обчислення строків.

Також апелянт зазначає, що судом порушено принцип змагальності сторін, рівності та не застосовано принцип вірогідності доказів при ухваленні рішення, що призвело до порушення норм процесуального права. Так, апелянт звертає увагу, що судом покладено в основу рішення висновок, що позивач ніби не довів факт надсилання відповідачу проекту договору про впорядкування існуючих правовідносин в сфері користування та оплати житлово-комунальних послуг. Проте, відповідач не заперечував факт отримання теплової енергії та послуг з гарячого водопостачання. На думку апелянта, судом застосований принцип обов`язку достеменного доведення позивачем обставин, на які останній посилається, на противагу чому, відповідач лише бездоказово заперечував наявність обставин існування яких доводив позивач.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач у своєму відзиві, направленому до суду 23.04.2025 зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, при цьому в процесі розгляду справи суд першої інстанції не припустився порушень норм ні матеріального, ні процесуального права, тому апеляційна скарга є безпідставною і в її задоволенні має бути відмовлено та залишено рішення суду першої інстанції без змін.

Так, відповідач вказує, що в обґрунтування апеляційної скарги апелянт наводить норми законодавства, які не можуть застосовуватися до спірних правовідносин, оскільки між сторонами відсутні договірні відносини (зокрема, ст. 714 ЦК України, ст.ст. 275-276 ГК України, які регулюють договірні відносини між споживачем та постачальником енергетичних та інших ресурсів). Відповідач не є власником даного нерухомого майна, а відтак відсутні правові підстави для застосування до даних правовідносин і Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідач зазначає, що він не заперечує проти укладення відповідного договору з позивачем після внесення відповідних змін до договору оренди. До моменту укладення договору з позивачем, вважає, що відсутні правові підстави для стягнення коштів за відповідні комунальні послуги саме з орендаря, а не з власника (орендодавця/балансоутримувача) будівлі. Натомість, як вбачається з додатків до позову, 01.02.2007 року між Голосіївською районною в м. Києві радою та постачальником теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання був укладений договір № 540630 на постачання теплової енергії у гарячій воді щодо постачання теплової енергії до будівлі даного гуртожитку.

Відповідач звертає увагу, що відповідно до додатку № 6 до вищевказаного договору визначено загальну площу гуртожитку, яка забезпечується постачальником постачанням теплової енергії, а саме - 6 298,2 кв.м, а відповідач є орендарем частини приміщення, площею 3890,2 кв.м. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, договірні відносини щодо постачання теплової енергії наявні між постачальником та орендодавцем приміщення, яке орендує Академія.

У свою чергу, відповідач наголошує, що жодних договірних відносин між позивачем та відповідачем станом на сьогоднішній день немає. Долучений до матеріалів справи позивачем договір № 70101 від 09.02.2022 не є належним доказом, оскільки він не надсилався відповідачу та не підписувався останнім.

Таким чином, відповідач, вважає, що відсутність обов`язку орендаря за договором оренди укласти відповідний договір на постачання теплової енергії та відсутність договірних відносин між позивачем та відповідачем є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, відповідач зазначає, що зважаючи на відсутність договірних відносин між сторонами та строку виконання зобов`язань, відповідач не вбачає підстав для застосування положень статті 625 Цивільного кодексу України у даних правовідносинах; позивачем не подано до матеріалів справи належного та обґрунтованого розрахунку обчислення втрат від інфляції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів: Ткаченко Б.О., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2025 апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 у справі № 910/9609/24 залишено без руху.

07.04.2025 від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору у розмірі 84 709,22 грн (платіжна інструкція №32304 від 24.03.2025)

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 у справі № 910/9609/24 та призначено розгляд справи на 26.05.2025.

Судове засідання 26.05.2025 не відбулось у зв`язку з перебування судді Ткаченка Б.О. на лікарняному у період з 23.05.2025 по 02.06.2025.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2025 у зв`язку з перебування судді Ткаченка Б.О. на лікарняному апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів: Коротун О.М., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 у справі № 910/9609/24 призначено на 16.06.2025.

Судове засідання 16.06.2025 не відбулось у зв`язку з перебування головуючого судді Майданевича А.Г. у період 16.06.2025 по 27.06.2025 на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2025 продовжено розгляд справи №910/9609/24. Розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 призначено на 30.07.2025.

У судовому засіданні 30.07.2025 колегією суддів протокольною ухвалою продовжено розгляд справи №910/9609/24 відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги до 08.09.2025.

У судовому засіданні 08.09.2025 колегією суддів протокольною ухвалою продовжено розгляд справи №910/9609/24 відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Зобов`язано позивача надати пояснення щодо детального розрахунку заборгованості відповідача за постачання теплової енергії за спірний період у житлові приміщення гуртожитку за адресою: вул. Фрометівська, 2 м.Київ, площею 3 890,2 кв.м та оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги до 29.09.2025.

У судовому засіданні 29.09.2025 колегією суддів протокольною ухвалою продовжено розгляд справи №910/9609/24 відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Повторно зобов`язано позивача надати пояснення щодо детального розрахунку заборгованості відповідача за постачання теплової енергії за спірний період у житлові приміщення гуртожитку за адресою: вул. Фрометівська, 2 м.Київ, площею 3 890,2 кв.м та оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги до 20.10.2025.

У судовому засіданні 20.10.2025 колегією суддів було досліджено матеріали справи, після чого, суд апеляційної інстанції перейшов на стадію судових дебатів. У судових дебатах представники відповідача та позивача виступили з промовами, представляючи свої аргументи, обґрунтовуючи свою позицію та надали свої правові висновки щодо справи.

Після чого, колегією суддів оголошено 20.10.2025 оголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Обов`язок суду, це дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод (ст. 6 Конвенції).

Належне мотивування судового рішення: демонструє сторонам, що суд почув їхні позиції, а не проігнорував їх; надає сторонам можливість вирішити питання про доцільність його оскарження; забезпечує ефективний апеляційний перегляд справи; забезпечує можливість здійснювати суспільний контроль за правосуддям (п.22 Висновку № 3 КРЄС, рішення ЄСПЛ у справі «Мала проти України» від 03.07.2014).

Ефективність справедливого розгляду - сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. Такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. (рішення ЄСПЛ від 19.04.1993 у справі «Краска проти Швейцарії»).

Вмотивованість судового рішення захищає особу від сваволі суду (рішення ЄСПЛ у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»).

Вмотивованість - це вимога до суду наводити письмово в рішенні судження, пояснення про наявність чи відсутність фактів, які є основою для висновку суду. Це також пояснення суду, чому він виніс саме таке рішення, погодився з одними та відкинув інші доводи ( постанова ВПВС від 10.06.2021 у справі № 11-104сам21).

Процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, §47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі "ТОВ "Фріда" проти України" від 08.12.2016).

Враховуючи викладене, а також те, що позивача декілька разів було зобов`язано надати пояснення щодо розрахунку заборгованості відповідача за постачання теплової енергії за спірний період у житловому приміщенні гуртожитку за адресою: вул. Фрометівська, 2 м.Київ, площею 3 890,2 кв.м, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на ст.ст.2,7,13 ГПК України, на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа №910/9609/24 розглядалась протягом розумного строку, з наданням часу учасникам апеляційного провадження для ознайомлення з позицією один одного та заслухавши їх у відкритому судовому засіданні.

Позиції учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні апеляційної інстанції 20.10.2025 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції 20.10.2025 заперечувала проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просила її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що згідно зі зверненням-дорученням від 01.02.2007 КП ЖЕО-103 просило Структурний відокремлений підрозділ «Енергозбут Київенерго» укласти договір на постачання теплової енергії з 01.02.2007 для опалення та гарячого водопостачання об`єкту КП ЖЕО-103 за адресою: вул. Фрометівська, 2.

01.02.2007 Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (постачальник) в особі Структурного відокремленого підрозділу «Енергозбут Київенерго» та Голосіївською районною в м. Києві радою (споживач) було укладено договір №540630 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі - договір 1), за умовами якого:

- постачальник зобов`язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених у договорі 1 (пункт 1.1 договору 1);

- при виконанні умов договору 1, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені договором 1, сторони зобов`язуються керуватися тарифами, затвердженими Київською міською державною адміністрацією, чинним законодавством України, Правилами користування тепловою енергією (далі - Правила), нормативними актами з питань користування, обліку та взаєморозрахунків за енергоносії (пункт 2.1 договору 1);

- постачальник зобов`язується:

безперебійно постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на межу балансової належності із споживачем (додатки 3, 4) для потреб опалення - в період опалювального сезону: для гарячого водопостачання - протягом року згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження зазначеними в додатку 1;

щомісячно оформляти для споживача: величину фактично спожитої теплової енергії, визначену в гігакалоріях (табуляграму), та її вартість за кожним особовим рахунком споживача за розрахунковий період (місяць); платіжну вимогу-доручення, яка включає загальну вартість теплової енергії, поточного місяця з урахуванням кінцевого сальдо розрахунків на його початок; акт звірки розрахунків та податкові накладні (платнику податку) за кожною отриманою на свій розрахунковий рахунок сумою; корегування величини спожитої теплової енергії у разі непередбачених перерв в теплопостачанні житлового будинку (при наявності оформленого споживачем акти за підписом повноважного представника постачальника);

на вимогу споживача надавати достовірну інформацію щодо методики розрахунків, режимів теплоспоживання тощо, яка стосується предмета договору1 (пункт 2.2 договору 1);

- споживач зобов`язується дотримуватись кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені у додатку 1, не допускаючи їх перевищення; своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у додатку 2 (підпункт 2.3.1 пункту 2.3 договору 1);

- договір 1 набуває чинності з дня його підписаним та діє до 01.07.2007 (пункт 4.1 договору 1);

- договір 1 вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією із сторін про його припинення (пункт 4.3 договору 1).

Додатком №2 до договору 1 постачальник і споживач погодили:

- розрахунки з споживачем за теплову енергію проводяться згідно з тарифами, встановленими постачальнику Управлінням цінової політики Київської міської державної адміністрації, затвердженими розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 12.02.2007 №142 за кожну відпущену Гігакалорію без урахування ПДВ (пункт 1);

- дата зняття споживачем показників будинкових приладів обліку - по 25 число поточного місяця (пункт 4);

- споживач, що має будинкові прилади обліку, щомісячно надає постачальнику звіт з фактичного споживання теплової енергії в МВРТ-5, вул. Товарна, 1 - не пізніше 28 числа поточного місяця (пункт 5);

- споживач щомісяця з 12 по 15 число отримує в МВРТ-5 за адресою: вул. Товарна, 1, оформлену постачальником платіжну вимогу-доручення на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця за мінусом суми фактично сплаченої теплової енергії в поточному місяці; табуляграму фактичного споживання за попередній період та акт звірки, який оформлює і повертає один примірник постачальнику протягом двох днів з моменту їх одержання (пункт 9);

- споживач щомісяця: забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на транзитний рахунок ГІОЦ КМДА; до 25 числа поточного місяця, сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями, на рахунок постачальника згідно з його розрахунком (пункт 10).

Судом першої інстанції встановлено, що 28.01.2000 Фондом державного майна України (орендодавець) і Академією (орендар) було укладено договір №110 на оренду нежитлового приміщення, за умовами якого:

- орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування приміщення в будинку гуртожитку для розміщення в них підрозділів Академії з метою проведення освітньої діяльності, для підготовки студентів загальною площею 3 890,2 кв.м, яке знаходиться на балансі ВАТ «Київський завод художнього скла», за адресою: вул. Фрометівська, буд. 2, м. Київ (пункт 1.1);

- вступ орендаря у користування майном настає одночасно з підписанням сторонами договору; акт приймання-передачі вказаного майна підписується балансоутримувачем майна і орендарем та подається на погодження з орендодавцем (пункт 2.1);

- орендна плата приміщень визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786, і складає 4 680,16 грн за грудень місяць 1999 рок і перераховується орендарем у встановленому порядку не пізніше 10 числа, наступного місяця після закінчення кожного кварталу; податки та інші обов`язкові збори та платежі перераховуються орендарем в порядку та в терміни, визначені чинним законодавством (пункт 3.1);

- даний договір діє з моменту його підписання і до 28.01.2010 строком на 10 років (пункт 10.1);

- у разі відсутності заяви однієї із сторін при припинення або зміну договору після закінчення його строку протягом одного місяця він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (пункт 10.6).

Позивач вказує про те, що за наслідками цільової перевірки 19.10.2021 житлового будинку за адресою: вул. Фрометівська, буд. 2, м. Київ, було виявлено бездоговірне споживання теплової енергії частиною житлового будинку, яку займає гуртожиток Академії.

На підтвердження зазначених обставин уповноваженою особою, що здійснювала вказану перевірку, складено акт від 19.10.2021 №23-10/2021.

18.11.2021 відбулось засідання комісії з розгляду актів порушень споживачами умов договорів, чинних нормативно-правових та законодавчих актів. Відповідно до протоколу від 18.11.2021 №9 комісією було прийнято рішення здійснити, зокрема, нарахування (коригування) власнику (орендарю) вказаного приміщення за обсяг отриманої теплової енергії на потреби опалення та відобразити зазначений факт в обліку, вчинити дії з упорядкування зазначених правовідносин та стягнути виниклу заборгованість.

Об`єктом постачання теплової енергії є житлові приміщення гуртожитку за адресою: вул. Фрометівська, буд. 2, м. Київ, 03039, площею 3 890,2 кв.м, які є невід`ємною частиною загальної площі будинку в 6 377,7 кв.м.

Факт постачання на об`єкт споживача теплової енергії, а також її обсяг підтверджується: корінцями-нарядів на включення та відключення будинку на опалювальний сезон.

Облік споживання теплової енергії будинку за адресою: вул. Фрометівська, буд. 2, м. Київ, здійснюється за особовим рахунком: 540630-02.

З огляду на те, що відповідач є користувачем приміщення гуртожитку за адресою: вул. Фрометівська, буд. 2, м. Київ, площею 3 890,2 кв.м окремий облік теплоспоживання Академії пропорційно його опалюваній площі здійснюється за особовим рахунком 540630-02.

Оскільки система опалення приміщень відповідача не обладнана окремими засобами обліку теплової енергії та є частиною загальнобудинкової системи опалення житлового будинку за адресою: вул. Фрометівська, буд. 2, м. Київ, кількість тепла для потреб опалення нежитлових приміщень визначена розрахунковим способом згідно з приєднаним тепловим навантаженням.

Обсяг спожитої відповідачем теплової енергії в ГКал, а також щомісячне нарахування за особовим рахунком відображено в довідці про нарахування за теплову енергію за його обліковим записом: 540630-02.

Позивачем нараховано відповідачу за період з жовтня 2018 року по травень 2021 року 1 706 755,76 грн заборгованості з оплати поставленої Підприємством теплової енергії.

Також позивач зазначає, що 10.02.2022 Підприємством було надіслано Академії пропозицію про укладення договору №70101 про надання послуг з постачання гарячої води до нежитлових приміщень та/або службових квартир.

На підтвердження надіслання вказаного договору позивачем подано суду копію опису вкладення у цінний лист (зі штемпелем Укрпошти, проте без будь-якого номера) одержувачем в якому зазначено «Приватне акціонерне товариство «МАУП», адреса: « 03039, м. Київ, вул. Фрометівська, 2», та накладну від 10.02.2022 №268 одержувачем в якій вказано «Юридична особа Щокіну Р Г», адреса «Фометівська, 2, Київ, 03039».

За доводами позивача факт постачання на об`єкт споживача гарячої води, а також її обсяг підтверджується розрахунком заборгованості з централізованого постачання гарячої води, актом надання послуг з централізованого постачання гарячої води (підтриманим позивачем; відповідачем не підписаний; доказів надіслання акта відповідачу позивачем суду не подано).

Облік споживання централізованого постачання гарячої води будинку за адресою: вул. Фрометівська, 2, м. Київ, здійснюється за особовим рахунком: 70101.

Оскільки, відповідач є орендарем приміщення за адресою: м. Київ, вул. Фрометівська, 2, площею 3 890,2 кв.м окремий облік споживання послуг з централізованого постачання гарячої води відповідачем здійснюється за особовим рахунком 70101.

Отже, позивачем за період з травня 2018 року по жовтень 2021 року було нараховано відповідачу 1 221 427,16 грн заборгованості з оплати послуг з постачання гарячої води до нежитлових приміщень та/або службових квартир.

Звертаючись з позовною заявою позивач просив стягнути з відповідача:

- 1 706 755,76 грн заборгованості за поставлену теплову енергію за період з жовтня 2018 року по травень 2021 року; посилаючись на ст.625 ЦК України просив стягнути інфляційні втрати у розмірі 561 552,65 грн та 3% річних у розмірі 123 728,10 грн;

- 1 221 427,16 грн заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води; посилаючись на ст.625 ЦК України просив стягнути інфляційні втрати у розмірі 102 599,88 грн та 3% річних у розмірі 48 790,16 грн, а всього 3 764 853,71 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 у справі №910/9609/24 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що сторонами не було укладено ні договору на постачання теплової енергії, ані договору про надання послуг з централізованого постачання гарячої води, тому відповідно до частини другої статті 530 ЦК України позивач мав надіслати відповідачу вимогу щодо оплати поставленої теплової енергії та отриманих послуг з централізованого постачання гарячої води, що не було зроблено позивачем, а тому строк оплати отриманих Академією теплової енергії та послуг з централізованого постачання гарячої води наразі не настав, з огляду на що вимоги Підприємства про стягнення з Академії 1 706 755,76 грн заборгованості за поставлену теплову енергію та 1 221 427,16 грн заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Стосовно заявлених позивачем до стягнення сум 3% річних і втрат від інфляції, нарахованих на вказані суми заборгованості, суд зазначив, що такі вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від первісної вимоги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволені позовних вимог, але з інших підстав.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Правовідносини між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються спеціальним законодавством, зокрема Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про теплопостачання", Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 за №1198 (далі - Правила) та іншими нормативно-правовими актами України.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", КП "Київтеплоенерго" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ "Київенерго".

За розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарського діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Таким чином, з 01.05.2018 постачання теплової енергії у місті Києві здійснює КП "Київтеплоенерго".

Відповідно до статуту Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем послуг постачання теплової енергії у житловому будинку за адресою: м.Київ, вул. Фрометівська, буд.2.

Як вбачається з договору оренди нежитлового приміщення №110 від 28.01.2000 Академія є орендарем будинку гуртожитку для розміщення в них підрозділів Академії з метою проведення освітньої діяльності, для підготовки студентів загальною площею 3 890,2 кв.м за адресою: м. Київ, вулиця Фрометівська, будинок 2.

За наслідками цільової перевірки 19.10.2021 житлового будинку за адресою: вул. Фрометівська, буд. 2, м. Київ, було виявлено бездоговірне споживання теплової енергії частиною житлового будинку, яку займає гуртожиток Академії.

На підтвердження зазначених обставин уповноваженою особою, що здійснювала вказану перевірку, складено акт від 19.10.2021 №23-10/2021.

18.11.2021 відбулось засідання комісії з розгляду актів порушень споживачами умов договорів, чинних нормативно-правових та законодавчих актів. Відповідно до протоколу від 18.11.2021 №9 комісією було прийнято рішення здійснити, зокрема, нарахування (коригування) власнику (орендарю) вказаного приміщення за обсяг отриманої теплової енергії на потреби опалення та відобразити зазначений факт в обліку, вчинити дії з упорядкування зазначених правовідносин та стягнути виниклу заборгованість.

Об`єктом постачання теплової енергії є житлові приміщення гуртожитку за адресою: вул. Фрометівська, буд. 2, м. Київ, 03039, площею 3 890,2 кв.м, які є невід`ємною частиною загальної площі будинку в 6 377,7 кв.м.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу (ст.1 Закону України "Про теплопостачання").

Відповідно до п.4 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу (ч.4 ст.19 Закону України "Про теплопостачання").

При цьому, згідно з частиною 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Водночас, відповідно до пункту 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі, відповідно до умов договору та цих Правил; погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплоспоживання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії.

Як вбачається з матеріалів справи, ні договір постачання теплової енергії, ані договір про надання послуг з централізованого постачання гарячої води між позивачем та відповідачем не укладався, позивачем не надавався дозвіл відповідачу на підключення до системи теплопостачання за адресою: м. Київ, вулиця Фрометівська, будинок 2, зокрема на приміщення, площею 3 890,2 кв.м.

Пунктом 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти; цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

З наведених положень законодавства вбачається, що відсутність договору про постачання теплової енергії не звільняє відповідача від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію, факт споживання якої підтверджується встановленими обставинами справи.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про теплопостачання", у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Як зазначає позивач, на факт постачання на об`єкт споживача теплової енергії, а також її обсяг підтверджується: корінцями-нарядів на включення та відключення будинку на опалювальний сезон.

Облік споживання теплової енергії будинку за адресою: вул. Фрометівська, буд. 2, м. Київ, здійснювався пропорційно його опалюваній площі за особовим рахунком: 540630-02.

Позивачем нараховано відповідачу за період з жовтня 2018 року по травень 2021 року 1 706 755,76 грн заборгованості з оплати поставленої Підприємством теплової енергії.

Також за доводами позивача факт постачання на об`єкт споживача гарячої води, а також її обсяг підтверджується розрахунком заборгованості з централізованого постачання гарячої води, актом надання послуг з централізованого постачання гарячої води.

Окремий облік споживання централізованого постачання гарячої води будинку за адресою: вул. Фрометівська, 2, м. Київ, здійснюється за особовим рахунком: 70101.

Позивачем нараховано відповідачу за період з травня 2018 року по жовтень 2021 року 1 221 427,16 грн заборгованості з оплати послуг з постачання гарячої води до нежитлових приміщень та/або службових квартир.

Позивач зазначив, що відповідач своєчасно та в повному обсязі отриману теплову енергію за вищевказаний період не оплатив, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), що кореспондуються за змістом з положеннями статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підтвердження факту надання послуг з постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Фрометівська, будинок 2, за період з жовтня 2018 року - травень 2021 року, КП "Київтеплоенерго" надало: акт звіряння розрахунків за теплову енергію, рахунки-фактури, акти приймання передавання товарної продукції, які підписані лише позивачем, копії корінців нарядів на включення та відключення вказаного будинку в період опалювального сезону, які підписані уповноваженими представниками споживача (не відповідача), облікові картки за особовим рахунком № 540630-02 .

На підтвердження факту постачання гарячої води, а також її обсяг до житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Фрометівська, будинок 2, за період з травня 2018 року - жовтень 2021 року, КП "Київтеплоенерго" надало: акт надання послуг з централізованого постачання гарячої води за особовим рахунком №70101, який відповідачем не підписаний. Матеріали справи не містять доказів надсилання акту відповідачу.

Водночас, позивачем додано договір № 540630 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.02.2007, укладений між Голосіївською районною в м. Києві радою та постачальником теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання щодо постачання теплової енергії до будівлі зазначеного вище гуртожитку.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до додатку № 6 до вищевказаного договору визначено загальну площу гуртожитку, яка забезпечується постачальником постачанням теплової енергії, а саме - 6 298,2 кв.м.

Даним договором підтверджується, що позивачем здійснювалися нарахування за спожиту теплову енергію по приміщеннях загальною опалювальною площею 6 298,2 кв.м., у той час, як відповідач є користувачем приміщення гуртожитку за адресою: вул. Фрометівська, буд. 2, м. Київ, площею 3 890,2 кв.м.

Позивач при розрахунку заборгованості за відповідачем зазначив, оскільки система опалення приміщень відповідача не обладнана окремими засобами обліку теплової енергії та є частиною загальнобудинкової системи опалення житлового будинку за адресою: вул. Фрометівська, буд. 2, м. Київ, кількість тепла для потреб опалення нежитлових приміщень визначена розрахунковим способом згідно з приєднаним тепловим навантаженням.

А також позивач вказав, що обсяг спожитої відповідачем теплової енергії в ГКал, а також щомісячне нарахування за особовим рахунком відображено в довідці про нарахування за теплову енергію за його обліковим записом: 540630-02.

Колегія суддів звертає увагу, що, як вбачається з довідки про дані по будинках(спорудах) КП ЖЕО-103, опалення і гаряче водопостачання яких здійснюється від теплових мереж постачальника станом на 01.02.2007 (додаток №6 договору №540630) та довідки про теплові навантаження об`єктів теплопостачання КП ЖЕО-103 (додаток №7 договору №540630) підписаної керівником та головним бухгалтером КП ЖЕО-103: особистий рахунок 540630, адреса гуртожитку вул.Фрометівська, буд.2 м.Київ, опалювальна площа 6 298,0 кв.м, площа мешканців 5517,1 кв.м, площа госпрозрахункових орендарів - 781 кв.м., найменування орендарів їх дані теплоспоживання - гуртожиток МАУП (ліве крило), гуртожиток ЖЕО-103 (праве крило). З даних довідок, на які посилається позивач, не вбачається, яка сума та яке навантаження лягає саме на відповідача, як користувача приміщення гуртожитку за адресою: вул. Фрометівська, буд. 2, м. Київ, площею 3 890,2 кв.м.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, договірні відносини щодо постачання теплової енергії у гарячій воді наявні між постачальником та орендодавцем приміщення, яке орендує Академія.

З огляду на викладене колегія суддів вважає відсутні підстави нарахування заборгованості на приміщення гуртожитку за адресою: вул. Фрометівська, буд. 2, м. Київ, площею 3 890,2 кв.м, яке орендує відповідач.

В обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог позивача відповідачем було надано ряд документів та письмові пояснення до них, а саме:

- лист Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.10.2023 де повідомлено про необхідність врегулювати договірні відносини між ПрАТ ВНЗ МАУП, як орендаря частини нежитлового будинку (гуртожитку) та КП «Київтеплоенерго» стосовно постачання та оплати комунальних послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води.

- лист ПрАТ ВНЗ МАУП №9935 від 31.10.2023, в якому останнім зазначено, що умовами договору оренди №110 не передбачено обов`язку Академії укласти відповідний договорі на теплопостачання та оплачувати комунальні послуги. Пунктом 10.2 договору №110 передбачено, що умови договору зберігають силу протягом всього строку дії договору та у випадках, коли після його укладення законодавством встановлені правила, що погіршують становище орендаря. Водночас, п.10.3 договору №110 встановлено, що зміна або розірвання договору можуть мати місце за погодженням сторін. З метою врегулювання даного питання Академія не заперечує проти укладення додаткової угоди до договору №110, якою буде передбачений обов`язок орендаря укласти відповідний договір з КП «Київтеплоенерго» та оплачувати послуги з постачання теплової енергії та гарячої води.

- лист ПрАТ ВНЗ МАУП №5599 від 27.04.2023 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва», з якого вбачається, що гуртожиток за адресою: м.Київ, вул.Фрометівська, 2 підключений до лінії електропередач Академії. Саме Академія сплачує кошти за спожиту всіма мешканцями електроенергію (не лише мешканцями орендованої площі, а всієї будівлі). А тому, Академія звернулась до балансоутримувача гуртожитку з листом про необхідність врегулювання даного питання та компенсації мешканцями гуртожитку витрат Академії за постачання електричної енергії в гуртожиток ( до врегулювання питання постачання мешканцями електроенергії за прямими договорами з постачальником електричної енергії).

Академія в свої поясненнях не заперечувала проти укладення відповідного договору з позивачем на теплову енергію після внесення відповідних змін до договору оренди.

У свою чергу позивач зазначав, що 10.02.2022 Підприємством було надіслано Академії пропозицію про укладення договору №70101 про надання послуг з постачання гарячої води до нежитлових приміщень та/або службових квартир.

На підтвердження надіслання вказаного договору позивачем подано суду копію опису вкладення у цінний лист (зі штемпелем Укрпошти, проте без будь-якого номера) одержувачем в якому зазначено «Приватне акціонерне товариство «МАУП», адреса: « 03039, м. Київ, вул. Фрометівська, 2», та накладну від 10.02.2022 №268 одержувачем в якій вказано «Юридична особа Щокіну Р Г», адреса «Фометівська, 2, Київ, 03039».

Відповідач зазначив, що не отримував жодної кореспонденції від позивача, а наведеною у описі вкладення у цінний лист і накладній інформацією, не підтверджено надіслання Академії пропозиції щодо укладення договору. Інших доказів (копії конверту-повернення, рекомендованого повідомлення про вручення кореспонденції за адресою місцезнаходження відповідача), що могли підтверджувати надіслання проекту договору відповідачу позивачем суду не подано.

Водночас, колегія суддів не бере до уваги надані позивачем копії корінців нарядів на включення та відключення об`єктів теплоспоживання за спірний період, а також облікові картки, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Разом з цим, позивачем не надано належних доказів на підтвердження обліку спожитої відповідачем теплової енергії, а також її кількості та вартості.

Також в облікових картках позивача, на які він посилається, не наведено зміст господарської операції, яка передбачена у пункті 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198.

Зокрема, вказаним пунктом Правил визначено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору, на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Однак, враховуючи, що відповідач не має транзитних мереж загальнобудинкової системи опалення та загальнобудинкових мереж ГВП в межах приміщення, а також те, що приміщення обладнано окремою вхідною групою, а розрахунок обсягу фактично спожитої відповідачем теплової енергії позивач на вимогу суду не надав, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено обсягу спожитої відповідачем теплової енергії, заборгованість з оплати якої є предметом розгляду у цій справі.

Колегія суддів також зазначає, що надані позивачем корінці наряду у рядку "найменування споживача" містять відомості "КП "ЖЕО-103" Голосіївської р-ної в м. Києві Ради", а в рядку "адреса абонента" - "гуртожиток КП ЖЕО №103 КП Голосіївської районної в. вул. Фрометівська, 2. Відомості щодо ПрАТ ВНЗ МАУП, який є користувачем нежитлового приміщення за вказаною адресою, вказані корінці наряду не містять.

Щодо відомостей обліку споживання теплової енергії, колегія суддів зазначає, що у вказаних відомостях обліку відсутні відомості щодо ПрАТ ВНЗ МАУП, який є користувачем нежитлового приміщення за вказаною адресою, вказані відомості обліку не містять.

Водночас, обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, у зв`язку з відсутністю первинних документів, складених ПАТ "Київтеплоенерго", встановити кількість спожитої саме ПрАТ ВНЗ МАУП теплової енергії та її вартість, а отже і наявність у відповідача боргу в спірний період неможливо.

Згідно з частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України (в редакції на час виникнення правовідносин) , за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі-енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» суб`єктами у сфері житлово-комунальних послуг є виробник та виконавець послуг, балансоутримувач, власник та споживач житлово-комунальних послуг. Балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавцем є суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

За приписами частини 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Водночас, відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Разом з цим, визначальним для вибору виду договору для укладення між теплопостачальною організацією та споживачем, і, як наслідок, тарифу, який застосовуватиметься у розрахунках між сторонами, є саме визначення категорії, до якої відноситься споживач: населення, яке є власниками, орендарями житлових приміщень (квартир) і отримує послуги з централізованого опалення, укладає із теплопостачальною організацією договір про надання послуг з централізованого опалення із зазначенням встановленого тарифу на послугу з централізованого опалення; фізичні особи-підприємці, які використовують, зокрема, нежитлові приміщення у структурі багатоквартирних житлових будинків для здійснення у них підприємницької діяльності, укладають з теплопостачальними організаціями договори купівлі-продажу теплової енергії із зазначенням у них встановленого тарифу для "інших споживачів".

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 904/6293/17.

Однак, у цьому випадку, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту споживання саме ПрАТ ВНЗ МАУП теплової енергії у спірний період, обсяг спожитої відповідачем теплової енергії, її вартість та місце постачання. Надані позивачем облікові картки, в яких зазначені особові рахунки № 540630-02 та 70101 і які ніби належать відповідачу, не можуть бути взяті до уваги, як доказ підтвердження наявності у відповідача заборгованості, адже матеріали справи не містять доказів належності вказаних особових рахунків саме відповідачу.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог, але з підстав викладених вище, тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом доповнення мотивувальної частини.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від основного зобов`язання, у задоволенні якого відмовлено.

Інші доводи апеляційної скарги, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду апеляційної інстанції.

З огляду на вищевикладене, апеляційну скаргу у даній справі слід залишити без задоволення як необґрунтовану, а рішення місцевого господарського суду змінити, з викладенням мотивувальної його частини в редакції даної постанови.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати не вбачається.

Відповідно до частини 4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни рішення місцевого господарського суду, з викладенням його мотивувальної частини в редакції даної постанови.

Таким чином, апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 у справі № 910/9609/24 слід залишити без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 у справі № 910/9609/24 слід змінити з урахуванням обставин, викладених у цій постанові. Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 у справі № 910/9609/24 залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 у справі № 910/9609/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 у справі № 910/9609/24 змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції даної постанови.

Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 у справі № 910/9609/24 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/9609/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 28.10.2025.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Коротун

О.М. Гаврилюк