РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.10.2025Справа № 910/8525/22 (910/1738/25)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан Газ Трейдинг" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Іванченко Анастасії Валеріївни (62302, Харківська обл., м. Дергачі, вул. Калинова, буд. 31)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні хмарні технології» (03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 9/14, кв. 28)

про стягнення 113 394,00 грн.

В межах справи № 910/8525/22

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 18/2, оф. 12; ідентифікаційний код 41447959)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан Газ Трейдинг" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 72, оф. 37/2 ; ідентифікаційний код 41764126)

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Від позивача Іванченко А.В.

Від відповідача не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/8525/22 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі 365" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан Газ Трейдинг" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 72, оф. 37/2 ; ідентифікаційний код 41764126) на стадії ліквідаційної процедури, відкритої постановою Господарського суду м. Києва від 20.02.2023.

13.02.2025 до Господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан Газ Трейдинг" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Іванченко Анастасії Валеріївни з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні хмарні технології» про стягнення 113 394,00 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.03.2025 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан Газ Трейдинг" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Іванченко Анастасії Валеріївни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні хмарні технології» про стягнення 113 394,00 грн. до розгляду в межах справи № 910/8525/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан Газ Трейдинг" та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 28.04.2025.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.04.2025 розгляд справи відкладено на 16.06.2025.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.06.2025 розгляд справи відкладено на 23.07.2025.

23.07.2025 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 23.07.2025 представники позивача та відповідача не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.07.2025 розгляд справи відкладено на 06.10.2025.

У судовому засіданні 06.10.2025 представник позивача надав пояснення по суті позову та підтримав його в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду м. Києва від 20.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан Газ Трейдинг» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Іванченко Анастасію Валеріївну.

З метою виявлення фактів виведення і привласнення активів банкрута, ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Іванченко А.В. (далі - позивач, ліквідатор) було проведено аналіз фінансово-господарської діяльності боржника в ході якої становлено наступне.

Згідно з інформацією, наявною у виписках по рахунках ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг», ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг» з власних рахунків: НОМЕР_1 відкритого в ПАТ Акціонерний банк «Південний»; UA|392401 відкритого в АТ «Банк Кредит Дніпро»; НОМЕР_2 відкритого AT «Укрексімбанк»; НОМЕР_3 відкритого в АТ «Укрсиббанк» за період з вересня 2020 року по липень 2021 року перерахувало на користь ТОВ «Сучасні Хмарні Технології» (далі - відповідач) грошові кошти на загальну суму 277 307,00 грн. в якості оплати послуг у сфері програмного забезпечення.

03.07.2023 ліквідатор звернувся до відповідача з запитом (вих.№80/16-910/8525 від 03.07.2023) з вимогою надати:

- копії договорів, що були укладені між ТОВ «Сучасні Хмарні Технології»

) та ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг» ();

- копії накладних, актів про надані послуги, актів виконаних робіт, рахунків, інших документів, складених на виконання договорів, угод, укладених ТОВ «Сучасні Хмарні Технології» з ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг»;

- акту звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2019 по 01.06.2023;

- документів, що підтверджують фактичне передання товарів, виконання робіт та надання послуг від ТОВ «Сучасні Хмарні Технології» на користь ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг».

Листом від 30.08.2023 відповідач надав відповідь на вказаний запит та долучив наступні документи, які були підписані директором ТОВ «Сучасні

Хмарні Технології»), а саме: копію видаткової накладної №148 від 11.09.2020; акт надання послуг № 150 від 11.09.2020; видаткову накладну № 186 від 28.10.2020; акт надання послуг № 199 від 06.11.2020; видаткову накладну № 207 від 20.11.2020; видаткову накладну № 226 від 30.12.2020; видаткову накладну № 227 від 30.12.2020; видаткову накладну № 7 від 14.01.202; видаткову накладну № 10 від 02.02.2021; видаткову накладну № 129 від 16.07.2021; видаткову накладну № 130 від 16.07.2021; видаткову накладну № 133 від 16.07.2021; видаткову накладну № 134 від 16.07.2021; видаткову накладну № 135 від 16.07.2021; видаткову накладну № 143 від 22.07.2021; акт звіряння станом на 29.12.2023.

З наданих відповідачем документів вбачається, що 11.09.2020 ТОВ «Сучасні Хмарні Технології» виконало поставку мережевого обладнання та іншої комп`ютерної техніки для ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг» на загальну суму 163 913,00 грн., що підтверджується підписаною сторонами та скріпленою їхніми печатками видатковою накладною № 148 від 11.09.2020.

Підтвердження факту правомірності отримання решти коштів у розмірі 113 394,00 грн. - відповідачем не надано.

Таким чином, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача грошових коштів на загальну суму 113 394,00 грн.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Приписами ст.11, 202 ЦК України унормовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов?язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов?язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків.

Частинами 1, 3, 5 ст.626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч.1 ст. 639 ЦК України).

Положеннями ч. 1 ст. 19 та ч.1, 2 ст.67 ГК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що суб?єкти господарювання вправі без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству, зокрема, шляхом укладення договорів, що опосередковують відносини підприємств з іншими підприємствами, організаціями, громадянами у всіх сферах господарської діяльності; підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов?язань, інших улов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Положеннями ст.42 ГК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що підприємництво - це ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями), з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, господарського діяльністю є діяльність особи: що пов??язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Отже, господарське зобов`язання, яке виникло на підставі договору, укладеного між суб`єктами господарювання, має бути спрямоване на досягнення економічного результату для його сторін, тобто мати реальний характер та опосередковувати рух капіталів, товарів, робіт чи послуг, що є об`єктами відповідної господарської операції.

Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні документи, по-перше, фіксують факти здійснення господарських операцій і, по-друге, слугують підставою для бухгалтерського обліку цих операцій.

При цьому, лише реальні зміни майнового стану платника податків є визначальною ознакою господарської операції. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Насамперед, йдеться про реальність і товарність господарської операції, а також про підтвердження/непідтвердження товарності господарської операції належними і допустимими доказами. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.09.2020 у справі №918/335/17.

При звернення до суду із позовною заявою, позивач зазначає, що направлені відповідачем до адресу позивача видаткові накладні та акти не підписані представником ТОВ «Юкрейніан Газ Трейдинг», не надані також і відомості щодо укладення будь-яких договорів між підприємствами, які б були спрямовані на настання реальних економічних наслідків.

Крім цього, відповідачем не надано будь-яких доказів існування правовідносин щодо надання товарів та послуг, на які є посилання в платіжних дорученнях у графі «призначення платежу».

Отже, наведене в сукупності, свідчить про відсутність підтвердження факту надання послуг виконавцем та прийняття наданих послуг замовником, а також неможливість встановлення змісту господарської операції.

Суд також погоджується з доводом позивача, що наявні акти надання послуг не розкривають внутрішню суть господарських операцій, не відображають справжність та економічну вигоду господарських операцій, а відтак, не відповідають критеріям первинних документів, оскільки з них неможливо встановити суть господарської операції та розумну економічну причину.

Так, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які пояснення відповідача, які б спростовували позовні вимоги позивача або доводили законність та реальність проведених господарських операцій, та, як наслідок, підстав для утримання відповідачем грошових коштів на загальну суму 113 394,00 грн.

За таких обставин, наведене в сукупності свідчить, що відповідачем збережені грошові кошти в розмірі 113 394,00 грн. без належних та не правових підстав.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Так, згідно з ч. 1 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави майно відшкодовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, адже набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.

Таким чином, з огляду на викладене, оскільки грошові кошти в розмірі 113 394,00 грн., перераховані відповідачу з рахунків позивача без належної правової підстави, відтак підлягають поверненню позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 113 394,00 грн.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні хмарні технології» (03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 9/14, кв. 28; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан Газ Трейдинг» (03124, м. Київ, б-р. Гавела Вацлава, буд. 4; ) грошові кошти в розмірі 113 394 (сто тринадцять тисяч триста дев`яносто чотири) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 2 423 (дві тисячі чотириста двадцять три) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.10.2025.

Суддя П.П. Чеберяк