ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/3707/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В.А. (головуючого), Берднік І.С., Міщенка І.С.

секретаря судового засідання - Дерлі І.І.

за участю представників учасників:

заявника - Лісовський С.В.

позивача - Фокіна О.С.

відповідача - Засульська М.О.

третьої особи - 1 - Козак А.Л.

третьої особи - 2 - Курган Т.В.

третьої особи - 3 - не з`явився

третьої особи - 4 - не з`явився

розглянувши касаційну скаргу Громадської спілки "Український дослідницький соціальний консорціум"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2025 (у складі колегії суддів: Сітайло Л.Г. (головуючий), Буравльова С.І., Шапрана В.В.)

за позовом Всеукраїнської громадської організації "Український союз промисловців і підприємців"

до Управління адміністративних будинків Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1. Кабінет Міністрів України

2. Господарсько-фінансовий департамент Секретаріату Кабінету Міністрів України

3. Міністерство енергетики України

4. Державний концерн "Ядерне паливо"

про визнання укладеною додаткової угоди до договору

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий виклад обставин, що передували прийняттю оскаржуваної ухвали

1.1. 26.03.2024 Всеукраїнська громадська організація "Український союз промисловців і підприємців" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Управління адміністративних будинків Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України про визнання укладеною додаткової угоди до договору від 31.05.2019 №8 на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг в адміністративному будинку за адресою м. Київ, вул. Хрещатик, 34, у запропонованій редакції.

1.2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2024 у справі №910/3707/24, залишеним без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 та Верховного Суду від 02.04.2025, у задоволенні позову відмовлено.

1.3. У подальшому 20.05.2025 Громадська спілка "Український дослідницький соціальний консорціум" (далі - Спілка, Заявник, Скаржник) звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати вищевказані рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким позовну заяву Всеукраїнської громадської організації "Український союз промисловців і підприємців" до Управління адміністративних будинків Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України задовольнити.

1.4. При цьому Заявник доводив апеляційному суду, що ухвалені у справі рішення суттєво впливають на його права та охоронювані законом інтереси, проте його безпідставно не було залучено до участі у справі №910/3707/24 ні судом першої інстанції, ні ід час апеляційного перегляду. Така ситуація, за доводами Спілки, перешкоджає їй у частині проведення власної статутної діяльності за зареєстрованим місцезнаходженням, оскільки вказаними судовими рішеннями їй, як і позивачеві, фактично припинено право користування приміщеннями третього поверху в будівлі №34 по вулиці Хрещатик у місті Києві.

Додатково Скаржник зазначив, що оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва порушує його право на здійснення статутної діяльності за адресою її державної реєстрації, право на свободу об`єднань та право на проведення мирних зібрань за адресою свого місцезнаходження. Всупереч наведеному Спілку не було залучено до розгляду справи №910/3707/24 в якості третьої особи, на права та охоронювані законом інтереси якої впливає ухвалене рішення у вказаній справі, у той час як встановлення судом факту припинення права позивача на користування приміщенням зумовлює неможливість і для Заявника реалізовувати свою статутну діяльність шляхом проведення зборів за своїм місцезнаходженням.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2025 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

2.2. За результатами розгляду ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2025 апеляційне провадження за апеляційною скаргою Громадської спілки "Український дослідницький соціальний консорціум" закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

2.3. При цьому судом не встановлено, а Скаржником не доведено обставин, які свідчили б про те, що оскаржуване Спілкою рішення зачіпає її права та/або обов`язки.

2.4. Зважаючи на викладене апеляційний суд виснував про наявність підстав для закриття апеляційного провадження.

2.5. Заявник не погодився з такою ухвалою та скористався правом на її касаційне оскарження.

3. Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиція інших учасників справи

3.1. Касаційне провадження у справі відкрито 15.09.2025 на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3.2. У своїй касаційній скарзі Спілка просить Суд скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2025 та направити справу до вказаного суду для продовження розгляду.

3.3. Доводами касаційної скарги Спілка визначила фактичне доведення нею правового зв`язку зі сторонами спору у справі № 910/3707/24 та впливу оскаржуваного судового рішення на її права та інтереси.

Також Заявник зазначає, що його дії узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 12.11.2024 у справі № 910/14863/22, від 19.04.2021 у справі № 908/1390/19, від 03.08.2021 у справі № 8/32, від 09.11.2021 у справі № 910/19334/20 щодо критеріїв визначення наявності/відсутності такого зв`язку.

3.4. У відзиві на касаційну скаргу відповідач (Управління адміністративних будинків Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України) просить Суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2025 - без змін.

3.5. Кабінет Міністрів України просить Суд залишити касаційну скаргу Спілки без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

3.6. Господарсько-фінансовий департамент Секретаріату Кабінету Міністрів України просить Суд залишити касаційну скаргу Спілки без задоволення.

3.7. Інші учасники справи правом надати Суду відзив на касаційну скаргу не скористалися.

4. Позиція Верховного Суду

4.1. Заслухавши суддю-доповідача, присутніх у судовому засіданні представників Заявника та учасників справи, дослідивши наведені у касаційній скарзі та відзивах на неї доводи, перевіривши дотримання судами попередніх інстанцій норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

4.2. Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

4.3. Предметом касаційного перегляду є ухвала суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України за апеляційною скаргою Спілки на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2024.

4.4. Відповідно до частини третьої статті 304 Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

4.5. Частиною першою статті 17 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

4.6. Згідно з положеннями частини першої статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи та особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та/або обов`язків.

4.7. Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

4.8. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо з судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її 1) право, 2) інтерес, 3) обов`язок.

Подібні висновки викладено у численних постановах Верховного Суду, зокрема від 05.11.2020 у справі № 912/837/19, від 20.09.2021 у справі № 910/6681/20, від 18.09.2023 у справі № 914/1334/20, від 04.10.2023 у справі № 910/1005/23, від 16.10.2023 у справі № 914/794/21, а також у наведених Спілкою у касаційній скарзі постановах від 12.11.2024 у справі № 910/14863/22, від 19.04.2021 у справі № 908/1390/19, від 03.08.2021 у справі № 8/32, від 09.11.2021 у справі № 910/19334/20.

4.9. Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 17, 254 Господарського процесуального кодексу України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та/або обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

4.10. Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про такі права та обов`язки. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Наведене відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2019 у справі № 908/1141/15, від 15.05.2020 у справі № 904/897/19 та у наведеній Спілкою у касаційній скарзі постанові від 09.11.2021 у справі № 910/19334/20.

4.11. У свою чергу, суд апеляційної інстанції після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, який подав апеляційну скаргу, та про які конкретно.

У разі, якщо скаржник лише робить припущення, що оскаржуване рішення може вплинути на його права, інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що оскаржуваним рішенням вирішено його права, інтереси та/або обов`язки, то такі посилання з огляду на наведене вище не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги. Про зазначене виснувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 921/730/13.

4.12. За змістом пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, а, отже, немає і суб`єкта апеляційного оскарження. Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 910/10364/16, від 28.08.2023 у справі № 910/15967/21, від 14.09.2023 у справі № 910/17544/20 та враховані судом апеляційної інстанції.

4.13. Як вбачається з матеріалів справи, апеляційний суд, дослідивши та надавши оцінку матеріалам справи та доводам апеляційної скарги Спілки, встановив, що предметом розгляду у цій справі № 910/3707/24 є позовні вимоги Всеукраїнської громадської організації "Український союз промисловців і підприємців" до Управління адміністративних будинків Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України про визнання укладеною додаткової угоди до договору від 31.05.2019 на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг в адміністративному будинку.

4.14. Зазначені позовні вимоги обґрунтовано тим, що вказана громадська організація на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №581-р від 16.10.1997 та укладеного із ДК "Ядерне паливо" (балансоутримувачем) Договору №8 на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна, що надається у користування, та надання комунальних послуг користувачеві адміністративного будинку за адресою м. Київ, вул. Хрещатик, 34 від 31.05.2019, користується приміщеннями загальною площею 870,80 кв.м, розташованими на 3 і 7 поверхах будівлі.

За доводами позивача, розпорядженням Кабінету Міністрів України №2-р від 03.01.2024 визнано таким, що втратив чинність пункт 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.10.1997 №581-р, яким передбачалось передання Міністерством енергетики у користування Українській спілці промисловців та підприємців приміщень третього і сьомого поверхів у будинку по вул. Хрещатик, 34 у м. Києві на умовах оплати фактичних витрат, пов`язаних з утриманням займаних приміщень будинку.

Враховуючи передачу розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.10.2023 №994-р спірних приміщень до сфери управління Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України із закріпленням їх на праві господарського відання за Управлінням адміністративних будинків Господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України та з метою подальшого виконання умов користування, позивач звернувся до відповідача з пропозицією укласти зміни до Договору №8 від 31.05.2019 та внести зміни щодо сторони балансоутримувача, проте, як стверджує позивач, відповідач протиправно відмовив в укладенні додаткової угоди до діючого Договору №8 від 31.05.2019 та вимагає звільнити приміщення.

4.15. З огляду на наведене суди під час розгляду справи по суті погодилися з доводами відповідача, що в такий спосіб скасовано правову підставу для спрощеного порядку подальшого користування позивачем спірними приміщеннями. Як наслідок, змінено порядок управління і користування майном. Проте зі Спілкою не було укладено жодних догорів оренди державного майна та відсутній нормативно-правовий акт, який би передбачав передання зазначених приміщень у користування Заявнику.

4.16. За таких обставин суд апеляційної інстанції встановив, що будь-які порушення прав та інтересів Скаржника з боку відповідача відсутні.

Крім того в оскаржуваній Спілкою ухвалі обґрунтовано зазначено, що в мотивувальній частині рішення від 26.07.2024, яке набрало законної сили, відсутні висновки суду про права, інтереси та/або обов`язки Скаржника; у резолютивній частині рішення суду прямо не вказано ні про його права, ні про інтереси та/або обов`язки.

4.17. Дослідивши зміст рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2024, суд апеляційної інстанції обґрунтовано встановив, що при його ухваленні не вирішувалось жодних питань про права, інтереси та/або обов`язки Громадської спілки "Український дослідницький соціальний консорціум", оскільки ні мотивувальна, ні резолютивна частини рішення суду першої інстанції не містять будь-яких суджень чи висновків суду саме про права, інтереси та (або) обов`язки вказаної спілки.

4.18. Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції, розглянувши апеляційну скаргу Заявника, дійшов висновку про безпідставність його доводів щодо вирішення оскаржуваним судовим рішенням питання про права, інтереси або обов`язки Спілки. Зокрема суд дослідив та обґрунтував у оскаржуваній ухвалі обставини того, що доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів про право користування позивачем спірним орендованим приміщення, що, у свою чергу, не є підставою для перегляду судового рішення по суті спору, оскільки скаржник у апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного рішення (у мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права та/або обов`язки, та про які саме.

4.19. Верховний Суд погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, оскільки вони відповідають вимогам процесуального законодавства та узгоджуються з судовою практикою.

4.20. Колегія суддів додатково зазначає, що висновки апеляційного суду не суперечать, а, навпаки, узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 12.11.2024 у справі № 910/14863/22, від 19.04.2021 у справі № 908/1390/19, від 03.08.2021 у справі № 8/32, від 09.11.2021 у справі № 910/19334/20, зазначених Спілкою у якості підстав касаційного оскарження.

4.21. Отже, фактично Скаржник не погоджується з висновками судів, зроблених під час розгляду справи по суті на підставі оцінки ними доказів щодо наявності у позивача права користування орендованим нерухомим майном.

4.22. За таких обставин та враховуючи положення статті 264 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Спілки на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2024 у цій справі № 910/3707/24 та додатково зазначає, що зв`язок між вказаним судовим рішенням та правами, інтересами та/або обов`язками Громадської спілки "Український дослідницький соціальний консорціум" мав би бути очевидним і безумовним, а не ймовірним.

4.23. У свою чергу право на звернення до суду не є абсолютним та обмежено вимогами процесуального закону щодо прийнятності скарги на рішення. Застосування відповідних обмежень у передбачених законом випадках не може вважатися порушенням права особи на доступ до суду.

Крім того, в розумінні статті 6 Конвенції та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, скасування судових рішень у справі у цьому випадку суперечитиме принципу юридичної визначеності та порушуватиме права інших учасників справи, які розраховують на остаточність судового рішення.

4.24. При цьому Скаржник не позбавлений права звернутися до суду з позовом на захист своїх прав, які він вважає порушеними, у окремому позовному провадженні.

4.25. В такий спосіб колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з дотриманням норм процесуального права та зазначає про відсутність підстав для її скасування.

5. Висновки Верховного Суду

5.1. Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

5.2. Відповідно до частин першої-п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

5.3. Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.4. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

5.5. Статтею 309 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

5.6. Враховуючи вищевикладене, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права в межах доводів касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про залишення касаційної скарги Громадської спілки "Український дослідницький соціальний консорціум" без задоволення, а оскаржуваної ухвали від 24.07.2025 - без змін.

6. Розподіл судових витрат

6.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на Скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Громадської спілки "Український дослідницький соціальний консорціум" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2025 у справі № 910/3707/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Зуєв

Судді І. Берднік

І. Міщенко