ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року Справа №924/358/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Мельник О.В.,

суддя Гудак А.В.,

суддя Олексюк Г.Є.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоенергосила" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.07.2025 (суддя Грамчук І.В., повне рішення складено 17.07.2025)

за позовом Виконавчого комітету Славутської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоенергосила"

про стягнення 109523,08 грн орендної плати, 19012,39 грн пені, 56537,78 грн орендної плати, 9830,13 грн пені

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 17.07.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Біоенергосила" на користь Виконавчого комітету Славутської міської ради орендної плати за користування об`єктом нерухомого майна комунальної власності у сумі 109 523,08 грн, 17 346,08 грн пені та 2390,99 грн судового збору.

Стягнуто з ТОВ "Біоенергосила" на користь Комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об`єднання" орендної плати за користування об`єктом нерухомого майна комунальної власності у сумі 56537,78 грн та 8968,83 грн пені. У частині стягнення 1666,31 грн пені та 861,30 грн пені відмовлено.

Суд першої інстанції вказав, що умовами укладеного між сторонами договору передбачено обов`язок відповідача щомісячно сплачувати на користь позивача орендну плату. Однак, відповідач не сплачував належно орендну плату за орендоване приміщення, чим порушив зобов`язання, передбачені договором. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відтак, господарський суд зазначив, що факт наявності у відповідача заборгованості по орендній платі за договором №431 від 19.11.2021 року за січень 2023 по лютий 2025 включно у розмірі 166060,86 грн підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростовано.

Щодо стягнення суми пені суд зауважив, що позивачем визначено період заборгованості за лютий 2023 по лютий 2025 в сумі 109523,08 грн, проте нарахування пені починається по першому періоду - з 01.02.2023 замість 15.02.2023; 01.02.2024 замість 15.02.2024; 01.02.2025 замість 15.02.2025; по другому періоду - з 01.02.2023 замість 15.02.2023; 01.02.2024 замість 15.02.2024; 01.02.2025 замість 15.02.2025.

Таким чином, здійснивши перерахунок пені, відповідно до норм законодавства та умов договору, не виходячи за межі визначеного позивачем періоду нарахування, суд першої інстанції дійшов висновку, що періоди нарахування позивачем визначено невірно, правомірним є нарахування 17346,08 грн пені на користь орендодавця та 8968,83 грн пені на користь балансоутримувача. У частині стягнення 1666,31 грн пені на користь орендодавця та 861,30 грн пені на користь балансоутримувача необхідно відмовити.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у позові в повному обсязі.

Апелянт, зокрема, вказує, що укладаючи договір оренди об`єкта комунальної власності від 19.11.2021 року між Славутською міською радою та ТОВ "Біоенергосила" було досягнуто домовленостей, що між сторонами після укладення даного договору також буде укладено договір про виробництво теплової енергії.

Однак, зауважує, що після встановлення товариством в орендованому приміщенні власного обладнання для виробництва теплової енергії, Славутська міська рада почала використовувати його у власних цілях з метою виробництва та постачання теплової енергії без оплати за користування майном товариства та без укладення договору про виробництво теплової енергії із відповідачем.

З огляду на викладене, скаржник очікував, що позивач виконає досягнутих домовленостей та укладе в подальшому з товариством договір про виробництво теплової енергії та товариство зможе використовувати взятий в оренду об`єкт комунального майна за його призначенням та отримувати прибуток.

Однак, всупереч досягнутих домовленостей та законних очікувань товариства, позивачем було порушено домовленості та більше того, за рахунок майна відповідача, позивач отримує фінансову вигоду та ще й вимагає на сплаті товариством орендної плати за майно, яким він не користується, а тому апелянт вважає, що саме позивач, в порушення принципу добросовісності та справедливості порушує права та законні очікування товариства.

У відповідності до ст.263 ГПК України позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому, зокрема, вказує, що апелянтом не подано жодних доказів належного виконання договору оренди комунального майна №431 від 19.11.2021 року в частині своєчасної та повної сплати орендної плати, тим самим порушено договірні зобов`язання. Натомість, позивачем було надано всі належні розрахунки по заборгованості та судом першої інстанції було правильно встановлено факт існування заборгованості за матеріалами справи.

Щодо доводів апелянта про використання позивачем обладнання відповідача без оплати, зазначає, що Славутська міська рада не використовувала орендоване майно для власних потреб. Майно було передано саме відповідачу на підставі договору оренди комунального майна і саме він має обов`язок виконувати належним чином фінансові зобов`язання. Жодних доказів користування або вилучення майном, відповідачем не надано, а судом першої інстанції встановлено, що об`єкт перебував у користуванні саме відповідача.

Позивач просив рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.07.2025 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "Біоенергосила" без задоволення.

Враховуючи приписи абз.1 ч.10 ст.270 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги ТОВ "Біоенергосила" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.07.2025 у справі №924/358/25 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1, 4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, відзив на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 19.11.2021 року за результатами проведення аукціону на право оренди об`єкта комунальної власності між Виконавчим комітетом Славутської міської ради (орендодавець), Комунальним підприємством "Славутське житлово-комунальне об`єднання" (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Біоенергосила" (орендар) укладено договір оренди комунального майна №431 (а.с.9-16), відповідно до якого орендодавець і балансоутримувач передав, а орендар прийняв в оренду частину котельні площею 514,8 кв.м, розташованої за адресою: вул. Здоров`я, 11, м.Славута, Шепетівського району, Хмельницької області терміном на п`ять років.

Згідно умов договору та рішення Славутської міської ради №16-56/2020 від 16.10.2020 (а.с.17-18), на балансоутримувача покладено обов`язок контролювати виконання орендарем умов договору щодо сплати орендарем орендної плати та інших платежів і у разі виникнення заборгованості вживати відповідних заходів.

Відповідно до п.7.1. умов, цільове призначення об`єкта нерухомого майна: з метою виробництва теплової енергії з використанням альтернативних видів палива (відповідно до п. 29 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 року №483).

Пунктом 9.1. умов встановлено місячну орендну плати за результатами проведення аукціону у сумі 4300,00 грн без ПДВ.

Згідно з п. 3.3 розділу II договору, орендна плата за об`єкт оренди вноситься щомісячно до 15 числа поточного місяця оренди.

У відповідності до п.16 умов, співвідношення розподілу орендованої плати станом на дату укладення договору: балансоутримувачу - 30 відсотків суми орендної плати, місцевому бюджету - 70% суми орендної плати.

Актом приймання-передачі оренду нерухомого майна віл 19.11.2021 передано об`єкт оренди орендарю (а.с.16 зворот).

У зв`язку з несплатою відповідачем орендної плати за об`єкт оренди (нерухоме майно) балансоутримувач неодноразово направляв орендарю претензії про сплату суми заборгованості, зокрема, претензії №954 від 09.12.2022 (а.с.27 зворот), №230 від 29.03.2023 (а.с.28), №689 від 11.09.2023 (а.с.28 зворот), №649 від 23.07.2024 (а.с.29)

31.12.2024 року позивач направив відповідачу претензію про невиконання умов договору оренди комунального майна від 19.11.2021 року №431 в частині невнесення орендної плати за нерухоме майно та відповідно про необхідність сплати орендної плати в розмірі 95249,00 грн станом на 01.12.2024 року до місцевого бюджету (а.с.20-21).

Вказані претензії залишені відповідачем без відповіді та задоволення, відповідно - без добровільної сплати заборгованості.

Згідно з інформацією фінансового управління Виконавчого комітету Славутської міської ради від 21.02.2025 (а.с.22-23), станом на 01.02.2025 року заборгованість до бюджету міської територіальної громади по оренді комунального майна ТОВ "Біоенергосила" становить 104588,92 грн.

Листом від 03.04.2025 року балансоутримувач звернувся до міського голови із проханням посприяти у вирішенні питання, пов`язаного із невиконанням зобов`язань щодо сплати орендної плати ТОВ "Біоенергосила". У зв`язку із складним фінансовим станом, просив розглянути можливість подання позову виконавчим комітетом Славутської міської ради в інтересах КП "Славутське житлово-комунальне об`єднання" (а.с.27).

Враховуючи невиконання ТОВ "Біоенергосила" обов`язку щодо добровільної сплати заборгованості з орендної плати за договором оренди комунального майна від 19.11.2021 року, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Аналізуючи встановлені обставини справи та надаючи їм оцінку в процесі апеляційного перегляду справи по суті заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом положень статей 626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст.525, 526, 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правовідносини сторін виникли на підставі договору оренди №431 комунального майна Славутської міської територіальної громади від 19.11.2021 року, який за своєю правовою природою є договором найму (оренди).

Враховуючи презумпцію правомірності правочину, передбачену ст.204 ЦК України, яка не спростована жодною стороною, та відповідно відсутність обставин визнання недійсним договору, договір оренди №431 комунального майна від 19.11.2021 року вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки та є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань відповідно до положень ст.11, 202, 509 ЦК України.

Оренда державного та комунального майна є різновидом майнового найму, і при розгляді справ застосовуються норми як Закону України "Про оренду державного та комунального майна", так і норми Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст.762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 5 ст.762 ЦК України встановлено, що плата за найм (оренду) майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ч.1, 3-5 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається представницьким органом місцевого самоврядування.

Апеляційним судом встановлено, що на виконання зобов`язань за договором оренди №431 від 19.11.2021 року, відповідачем отримано в оренду нерухоме майно частину котельні площею 514,8 кв.м, розташованої за адресою: вул.Здоров`я, 11, м.Славута, Шепетівського району, Хмельницької області.

Факт передання вищевказаного нерухомого майна підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 19.11.2021 (а.с.16 зворот).

Згідно з п. 3.3 розділу II договору, орендна плата за об`єкт оренди вноситься щомісячно до 15 числа поточного місяця оренди.

Відповідно до п.9.1.,16 умов, місячна орендна плата за результатами проведення аукціону у сумі 4300,00 грн без ПДВ. Співвідношення розподілу орендованої плати станом на дату укладення договору: балансоутримувачу - 30 відсотків суми орендної плати, місцевому бюджету - 70% суми орендної плати.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У силу вимог ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається довідки фінансового управління Виконавчого комітету Славутської міської ради від 21.02.2025 (а.с.22 зворот, 23), станом на 01.02.2025 року заборгованість до бюджету міської територіальної громади по оренді комунального майна ТОВ "Біоенергосила" становить 104588,92 грн.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що відповідачу неодноразово направлялися претензії про сплату суми заборгованості, зокрема, балансоутримувачем - претензії №954 від 09.12.2022, №230 від 29.03.2023, №689 від 11.09.2023, №649 від 23.07.2024; орендодавцем - від 31.12.2024 року.

Будь-яких належних та допустимих доказів у розумінні ст.76-77 ГПК України в підтвердження сплати орендарем орендної плати за користування орендованим майном, відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про невиконання відповідачем своїх зобов`язань згідно умов договору оренди №431 комунального майна від 19.11.2021 в частині внесення орендної плати, як це передбачено п.3.3 договору.

Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.1, 2 ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до п.3.9 договору, на суму заборгованості орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

Таким чином, з урахуванням наведеного та встановленого судом факту невиконання орендарем своїх договірних зобов`язань за умовами договору оренди, апеляційний суд дійшов висновку, що позивач правомірно заявив до стягнення з відповідача, окрім заборгованості з орендної плати, також суму пені.

Разом з тим, колегія суддів, надаючи оцінку спірним правовідносинам, вважає за необхідне вказати наступне.

Згідно приписів ч.1 ст.96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Положеннями ч.2 ст.4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.41 ГПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Згідно з ч. 1, 3, 4 ст.45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Статтею 162 ГПК України передбачено вимоги до змісту позовної заяви, зокрема, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з ТОВ "Біонергосила" кошти у вигляді простроченої орендної плати за користування об`єктом нерухомого майна комунальної власності та пеню на користь Виконавчого комітету Славутської міської ради, а також на користь Комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об`єднання".

Апеляційний суд зауважує, що договір оренди комунального майна №431 від 19.11.2021 року є тристороннім і укладеним між Виконавчим комітетом Славутської міської ради (орендодавець), Комунальним підприємством "Славутське житлово-комунальне об`єднання" (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Біоенергосила" (орендар).

Водночас, у спірних правовідносинах кожна зі сторін договору є самостійною юридичною особою, наділеною власною цивільною правоздатністю і дієздатністю, тобто здатністю від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав, нести обов`язки, а також самостійно брати участь у правовідносинах, бути позивачем та відповідачем у суді.

Натомість, колегією суддів встановлено, що Комунальне підприємство "Славутське житлово-комунальне об`єднання", про порушення інтересів якого, зокрема, Виконавчий комітет Славутської міської ради вказує у позовній заяві та на користь якого заявлено вимогу про стягнення заборгованості, не є позивачем та, відповідно, стороною судового процесу.

Будь-яких доказів наявності у Виконавчого комітету Славутської міської ради повноважень на представництво інтересів комунального підприємства позивач суду не надав. Лист-звернення балансоутримувача від 03.04.2025 року (а.с. 27) до орендодавця щодо розгляду питання про подання позову виконавчим комітетом в інтересах комунального підприємства не може бути підставою для представництва інтересів балансоутримувача у спірних правовідносинах без залучення останнього до участі у справі.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що незалучення до участі у справі Комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об`єднання" та, відповідно, відсутність у нього процесуального статусу позивача виключає можливість ухвалення судового рішення, яке б стосувалося його прав чи охоронюваних законом інтересів.

Згідно з ч.4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.277 ГПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Враховуючи приписи ч.4 ст.269, п.4 ч.3 ст.277 ГПК України, та відсутність процесуального статусу позивача у Комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об`єднання", колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення орендної плати за користування об`єктом нерухомого майна комунальної власності в сумі 56537,78 грн та 8968,83 грн пені на користь Комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об`єднання" як балансоутримувача та як наслідок скасування рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.07.2025 у вказаній частині.

Разом з тим, враховуючи встановлений судом факт порушення орендарем своїх зобов`язань за договором №431 від 19.11.2021 щодо сплати орендної плати, а також відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів, які б спростовували зазначену заборгованість, апеляційний суд, перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку орендної плати та пені в межах заявленого періоду нарахування, погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог у частині стягнення орендної плати за користування об`єктом нерухомого майна комунальної власності в сумі 109523,08 грн та пені в сумі 17346,08 грн на користь Виконавчого комітету Славутської міської ради. Відтак позов у зазначеній частині підлягає задоволенню, тоді як у частині стягнення 1666,31 грн пені на користь орендодавця слід відмовити.

Таким чином, рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.07.2025 в частині стягнення орендної плати та пені на користь Виконавчого комітету Славутської міської ради підлягає залишенню без змін.

Доводи апелянта про досягнення між сторонами домовленостей щодо укладення після підписання договору оренди договору про виробництво теплової енергії, а також посилання на те, що Славутська міська рада використовує обладнання відповідача, яке розташоване в орендованому приміщенні, для виробництва теплової енергії безоплатно та без укладення відповідного договору, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначені обставини не підтверджені жодними належними та допустимими доказами у розумінні ст.73, 76-77 ГПК України та спростовуються укладеним між сторонами договором оренди №431 від 19.11.2021 та актом приймання-передачі від 19.11.2021, згідно яких об`єкт оренди було передано в користування саме орендарю.

Окрім того, апеляційний суд зауважує, що використання господарським судом у оскаржуваному рішенні словосполучень "підтверджується матеріалами справи", "частково підтверджуються матеріалами справи" без детальних обґрунтувань та ретельної оцінки наявних в матеріалах справи доказів не відповідає положенням ст.86, 236 ГПК України. Однак, вказане не дає підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення в частині задоволених позовних вимог на користь Виконавчого комітету Славутської міської ради, яким по суті спір вирішено вірно, а відтак апеляційна скарга у вказаній частині не підлягає до задоволення.

Враховуючи приписи п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, колегією суддів, з підстав часткового скасування судового рішення та часткового задоволення апеляційної скарги, здійснено перерозподіл судових витрат зі сплати судового збору пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоенергосила" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.07.2025 у справі №924/358/25 задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.07.2025 у справі №924/358/25 в частині стягнення орендної плати та пені на користь Комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об`єднання" скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

3. У задоволенні позову в частині стягнення орендної плати за користування об`єктом нерухомого майна комунальної власності в сумі 56537,78 грн та 8968,83 грн пені на користь Комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об`єднання" відмовити.

4. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.07.2025 у справі №924/358/25 в частині стягнення на користь Виконавчого комітету Славутської міської ради орендної плати за користування об`єктом нерухомого майна комунальної власності в сумі 109523,08 грн та 17346,08 грн пені, а також в частині відмови у стягненні пені в сумі 1666,31 грн та 861,30 грн - залишити без змін.

5. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.07.2025 у справі №924/358/25 в частині стягнення судового збору змінити та викласти його в наступній редакції:

"Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоенергосила" (35603, Рівненська обл, м.Дубно, вул.Замкова,51, ) на користь Виконавчого комітету Славутської міської ради (30000, Хмельницька область, Шепетівський район, м.Славута, вул. Соборності, буд.7, ) 1576,82 грн".

6. Стягнути з Виконавчого комітету Славутської міської ради (30000, Хмельницька область, Шепетівський район, м.Славута, вул. Соборності, буд.7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоенергосила" (35603, Рівненська обл, м.Дубно, вул.Замкова,51, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1237,29 грн.

7. Господарському суду Хмельницької області видати судові накази.

8. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.