28.10.2025Справа № 910/6701/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Савостінової Юлії Юріївни про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/6701/25
за позовом Фізичної особи-підприємця Савостінової Юлії Юріївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )
про стягнення 248 693, 83 грн,
до Фізичної особи-підприємця Савостінової Юлії Юріївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )
про зобов`язання прийняти товар,
Представник сторін: не викликались
До Господарського суду міста Києва звернулась Фізична особа-підприємець Савостіна Юлія Юріївна (далі за текстом - ФОП Савостіна Ю.Ю., Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» (далі за текстом - ТОВ «Сільпо-Фуд», Відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки № 984 ЦР від 17.08.2020 (далі за текстом - Договір) в розмірі 196 491, 60 грн, штрафних санкцій - 20 603, 56 грн, інфляційні нарахування - 26 380, 26 грн, 3 % річних - 5 218, 41 грн.
В обґрунтування заявлених вимог, Позивач зазначає, що ним здійснено поставку товару Відповідачу, за який останній у визначені Договором строки не здійснив розрахунок чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, що стало підставою для нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат.
В обґрунтування зустрічного позову Відповідач зазначає, що в силу положень пункту 5.17 Договору у Позивача існує обов`язок прийняти повернутий Відповідачем товар, у якого закінчився строк придатності та здійснити компенсацію вартості такого товару.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.10.2025 первісний позов Фізичної особи-підприємця Савостінової Юлії Юріївни задоволено частково, вирішено стягнути з ТОВ «Сільпо-Фуд» на користь ФОП Савостінової Ю.Ю. основний борг - 196 491 грн 60 коп, пеню - 17 548 грн 68 коп, 3 % річних - 4 192 грн 91 коп, інфляційні втрати - 21 621 грн 28 коп. та судовий збір - 2 877 грн 90 коп. У задоволенні решти вимог за первісним позовом відмовлено.

Також вказаним рішенням задоволено частково зустрічний позов ТОВ «Сільпо-Фуд», зобов`язано ФОП Савостіну Ю.Ю. прийняти у ТОВ «Сільпо-Фуд» товар загальною вартістю 6 135 грн 20 коп, строк придатності якого сплив та відшкодувати ТОВ «Сільпо-Фуд» вартість такого товару - 6 135 грн 20 коп, перелік якого закріплено в пункті 5 резолютивної частини рішення.

17.10.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн.

23.10.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання про зменшення розміру заявлених Позивачем до відшкодування витрат.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд зазначає, що в тексті позову Позивач повідомив суд про подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу у порядку частини 8 статті 129 ГПК України у зв`язку з чим таке питання при ухваленні рішення судом не вирішувалося.

Зазначене спростовує заперечення Відповідача в цій частині.

Враховуючи надходження від Позивача заяви з додатковими доказами, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 3 статті 244 ГПК України закріплено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Так, зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 та 2 частини 3 статті 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із визначеними частиною 4 вказаної статті критеріями.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу Позивачем до матеріалів справи надано наступні копії документів:

- договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 28.02.2025, пунктом 5.1 якого визначено, що оплата клієнтом наданих послуг здійснюється на підставі та у відповідності до Актів приймання-передачі наданих послуг.

- ордер серії СЕ № 1110558 від 01.05.2025;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 175 від 17.07.1998;

- додаткова угода від 30.05.2025 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 28.02.2025;

- додаткова угода від 21.07.2025 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 28.02.2025, якою сторонами доповнено пункту 2.8 договору та погоджено гонорар за представництво інтересів клієнта у справі № 910/6701/25 в першій інстанції - 30 000 грн;

- акт № 03/25 приймання-передачі наданих послуг від 14.10.2025 на суму 30 000 грн, підписаний сторонами без зауважень та претензій;

- розрахунок розміру винагороди від 14.10.2025.

Заперечення Відповідача щодо стягнення заявленої до відшкодування суми ґрунтуються на наступному:

- розмір судових витрат Позивача на професійну правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та наданих адвокатом послуг;

- категорія спорів про стягнення заборгованості за договорами поставки є однією з найпоширеніших у судовій практиці, належить до категорії незначної складності;

- враховуючи, що позовні вимоги Позивача задоволені частково, розмір витрат Позивача на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом цієї справи у суді, не може бути відшкодований у повному розмірі;

- одночасно з поданням позовної заяви Позивача до Відповідача про стягнення заборгованості за договором поставки № 984ЦР від 17.08.2020 у цій судовій справі, Позивач подав аналогічні позовні заяви до Відповідача за іншими договорами поставки, що на переконання сторони свідчить про докладання адвокатом незначних зусиль для підготовки та подання позовної заяви в межах справи № 910/6701/25;

- представник Позивача до Акту приймання-передачі наданих послуг № 03/25 від 14.10.2025 до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 28.02.2025 р. тричі включає підготовку та подання клопотання/заяви про повернення зустрічного позову без розгляду (23.06.2025 р., 30.06.2025 р., 30.06.2025 р.);

- Відповідач хоче звернути увагу на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 10.01.2024 р. у справі № 285/5547/21, відповідно до якого, у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі.

В сукупності зазначеного, Відповідач вважає, що наявні всі підстави для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 1 000 грн., оскільки заявлений розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, понесений Позивачем у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, є необґрунтованим, значно завищеним, неспівмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову, таким, що не відповідає критерію розумності розміру адвокатських витрат та їх реальності, а також Позивачем не обґрунтовано їх неподання до закінчення судових дебатів поважними причинами.

Дослідивши надані сторонами докази та викладені позиції сторін, суд зазначає, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові по справі № 922/1964/21 від 16.11.2022 зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами 1 та 2 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд вказує, що з аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру та/або погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 вказано Закону, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Як встановлено судом вище, між Позивачем та адвокатом в договірному порядку погоджено фіксовану форму оплати послуг адвоката - 30 000 грн.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Із наданого Позивачем акту № 03/25 приймання-передачі наданих послуг від 14.10.2025 на суму 30 000 грн, вбачається, що таким актом закріплено перелік послуг, які надавалися адвокатом при розгляді справи № 910/6701/25.

Крім того, такий акт датовано після дати ухвалення рішення, що свідчить про обґрунтованість та поважність подання Позивачем такого доказу у порядку частини 8 статті 129 ГПК України.

Водночас, враховуючи доводи та заперечення сторони Відповідача, суд частково погоджується з останніми та вважає, що деякі (зазначені нижче) послуги не повинні відшкодовуватися Відповідачем, а саме:

- «Підготовка, перевірка, підписання та направлення додаткових пояснень» із затратою 5 годин робочого часу адвоката. Суд зазначає, що такі пояснення містять заперечення Позивача щодо зменшення розміру нарахованих 3 % річних та інфляційних витрат, про що стороною також зазначалося у відповіді на відзив на позовну заяву спростовуючи доводи Відповідача, викладені у відзиві. Відтак, подання письмових пояснень в даному випадку є виключною суб`єктивною поведінкою сторони та на переконання суду не підлягає відшкодуванню Відповідачем;

- «Підготовка, перевірка, підписання та направлення клопотання про повернення зустрічного позову без розгляду» (тричі подано) із затратою 5 годин робочого часу. Враховуючи те, що таке клопотання не було задоволено судом, суд не вбачає підстав для покладення таких витрат на сторону Відповідача;

- «Підготовка, перевірка, підписання та направлення клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності». Враховуючи те, що таке клопотання не було задоволено судом, суд не вбачає підстав для покладення таких витрат на сторону Відповідача.

На переконання суду, наявність у сторони права звертатися до суду із заявами та клопотаннями, може бути використано з метою штучного збільшення розміру витрат на професійну правничу допомогу в силу чого суд вважає правомірним та справедливим покладати на протилежну сторону витрати за ті клопотання, які є обґрунтованими в силу чого задовольнялися судом.

Всі інші надані адвокатом послуги є такими, що надано в межах та задля розгляду даної справи при тому, що адвокатом Позивача не заявлено до відшкодування вартість участі у судових засідання, на що звертає увагу суду Відповідач.

Оскільки адвокатом Позивача зазначено кількість затраченого часу окремо по первісному та зустрічному позовах (окремо по кожній послузі), всупереч тому, що розмір гонорару є фіксованим, судом вбачається за можливе здійснити розрахунок вартості 1 години робочого часу адвоката в межах даної справи, що становить 681, 82 грн для пропорційного розрахунку витрат, враховуючи висновки суду.

Відтак, витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню Відповідачем в межах первісного позову (за 15 годин робочого часу) та враховуючи часткове задоволення позову, становлять 9 854, 82 грн.

Витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню Відповідачем в межах зустрічного позову (за 19 годин робочого часу) та враховуючи часткове задоволення позову, становлять 12 131, 40 грн.

Пунктом 3 частини 4 статті 129 ГПК України закріплено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Сума, до якої Відповідач просить суд зменшити заявлені до відшкодування витрати є необґрунтованою, свідомо заниженою оскільки судом не може нівелюватися фактичне надання адвокатом Позивача послуг та виконання робіт із врахуванням вказаних вище висновків суду.

Керуючись частинами 1-2 статті 74, статтею 76, 86, 123, 126, 129, 221 та 244 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Савостінової Юлії Юріївни про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/6701/25 - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд» (пр-т. Тичини Павла, 1В, каб.188, м. Київ, 02152; ідентифікаційний код 40720198) на користь Фізичної особи-підприємця Савостінової Юлії Юріївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21 986 (двадцять одна тисяча дев`ятсот вісімдесят шість) грн 22 коп.

3. У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення підписано: 28.10.2025

Суддя Антон ПУКАС