ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" жовтня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3108/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом Керівника Чорноморської окружної прокуратури (68004, Одеська обл., Одеський р-н, м. Чорноморськ, вул. В. Шума, 9/102Н, код ЄДРПОУ/Умовний код ) в інтересах держави в особі Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області (65496, Одеська обл., Одеський р-н, с-ще Таїрове, вул. Перемоги, буд. 27, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Акварелі на Таїрова (29000, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. М. Залізняка, буд. 8/3, офіс 10, )

про стягнення 8 356 251,40 грн., з яких 4 862 478,72 грн. безпідставно збережені кошти пайової участі, 2 958 233,93 грн. інфляційні нарахування, 535 538,75 грн. 3 % річних

Представники:

Прокурор Бойчук М.М.

Від позивача Іщенко В.О. (в порядку самопредставництва юридичної особи);

Від відповідача не з`явився.

Суть спору:

Керівник Чорноморської окружної прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Акварелі на Таїрова» про стягнення 8 356 251,40 грн., з яких 4 862 478,72 грн. безпідставно збережені кошти пайової участі, 2 958 233,93 грн. інфляційні нарахування, 535 538,75 грн. 3 % річних.

Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді.

Ухвалою суду від 07.08.2025 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.09.2025.

Разом із позовною заявою прокурором подано заяву від 05.08.2025 № 63-5650ВИХ-25 (вх. № 2-1243/25) в якій просив суд:

- накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Акварелі на Таїрова» (, 29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. М. Залізняка, будинок 8/3, офіс 10) як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать ТОВ «Акварелі на Таїрова» у межах суми позовних вимог на загальну суму 8 356 251,40 грн.;

- накласти арешт на нерухоме майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Акварелі на Таїрова» (, 29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. М. Залізняка, будинок 8/3, офіс 10) у межах ціни позову 8 356 251,40 гривень, лише в межах різниці між сумою ціни позову та арештованих грошових коштів у разі їх недостатності.

Ухвалою суду від 07.08.2025 заяву Керівника Чорноморської окружної прокуратури від 05.08.2025 № 63-5650ВИХ-25 (вх. № 2-1243/25 від 06.08.2025) задоволено частково. Накладено арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Акварелі на Таїрова» як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать ТОВ «Акварелі на Таїрова» у межах суми позовних вимог на загальну суму 8 356 251,40 грн.

Відмовлено в задоволенні решти заяви Керівника Чорноморської окружної прокуратури від 05.08.2025 № 63-5650ВИХ-25 (вх. № 2-1243/25 від 06.08.2025).

Протокольною ухвалою від 01.09.2025 відкладено підготовче засідання на 19.09.2025.

Протокольною ухвалою від 19.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.10.2025.

Заяви по суті. Пояснення та аргументи учасників справи.

Прокурор та представник Позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд задовольнити їх.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 11, 625, 1212 Цивільного кодексу України, статтю 131-1 Конституції України, статтю 23 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014№ 1697-VII, пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні від 20.09.2019№ 132-IX, обґрунтовані тим, що ТОВ «Акварелі на Таїрова» безпідставно не сплачені грошові кошти в якості пайової участі замовників будівництва у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури на користь Таїровської селищної ради у зв`язку із будівництвом об`єкта: «Нове будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та паркінгом на 200 автомобілів (ІІ черга)» за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, земельна ділянка 13, ж/м «Дружний», масив 10.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника до судового засідання, про місце, дату та час повідомлений належним чином, про що свідчить Довідка про доставку електронного документу, згідно із якою документ в електронному вигляді «Ухвала (протокольна)» від 23.09.2025 у справі № 916/3108/25 (суддя Шаратов Ю.А.) було надіслано одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Акварелі на Таїрова» в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 23.09.2025.

09.09.2025 на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву від 09.09.2025 (вх. № 27905/25) в якому Відповідач зазначив, що застосування позивачем при здійсненні розрахунку розміру пайової участі на підставі нормативів, які не діяли станом на момент виникнення у відповідача обов`язку на його сплату, прямо суперечить статті 5 ЦК України.

Адже, станом на момент виникнення між сторонами спірних відносин за приписами підпункту 4 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №132-ІХ було чітко визначено, що пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію.

Таким чином, на думку Відповідача, застосування опосередкованої вартості станом на 01 липня 2021 року (наказ Міністерства розвитку громад та територій № 230 від 10.09.2021) є неправомірним. Розрахунок мав здійснюватися станом на вересень 2020 року, згідно діючих на той час показників, коли будівництво було розпочато.

Також, Відповідачем у Відзиві на позовну заяву від 09.09.2025 (вх. № 27905/25), із посиланням на статті 256, 258 Цивільного кодексу України, зроблено заяву про застосування позовної давності до вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 8 356 251,40 грн.

11.09.2025 на адресу суду надійшла Відповідь на відзив від 11.09.2025 (вх. № 28221/25).

17.09.2025 на адресу суду надійшли заперечення (на відповідь на відзив) від 17.09.2025 (вх. № 28931/25).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши прокурора та представника Відповідача, суд

в с т а н о в и в:

Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 23.09.2020 товариству з обмеженою відповідальністю «Акварелі на Таїрова» () видано дозвіл № ІУ87 на виконання будівельних робіт: «Будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та паркінгом на 200 автомобілів».

Згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, об`єкт будівництва відноситься до будинків багатоквартирних масової забудови код 1122.1.

11.09.2021 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України зареєстровано сертифікат № ІУ28, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації: «Нове будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та паркінгом на 200 автомобілів (ІІ черга)» за адресою: Одеська область, Овідіопольський (нині Одеський) район, с. Лиманка, земельна ділянка 13, ж/м «Дружний», масив 10.

Відповідно до зазначеного сертифікату об`єкт будівництва має такі основні показники:

- назва об`єкта згідно з проектом: «Нове будівництво комплексу багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та паркінгом на 200 автомобілів»;

- номер черги 2;

- місцезнаходження об`єкта: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, земельна ділянка 13, ж/м «Дружний», масив 10;

- дата початку будівництва 23.09.2020;

- дата завершення будівництва 11.08.2021;

- строк введення об`єкта в експлуатацію 11.09.2021;

- загальна площа квартир у будинку 15368,5 кв.м;

- площа вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень 2097,3 кв.м;

- кількість поверхів 17;

- загальна кількість квартир 512.

Відомості щодо видачі відповідного сертифікату № ІУ28 від 11.09.2021 оприлюднено в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва за посиланням: https://econstruction. gov.ua/document_detail/doc_id=887220530/optype=100

Норми права які підлягають застосуванню та оцінка аргументів учасників справи.

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 179, частиною першою статті 190 Цивільного кодексу України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (частина перша статті 1 Земельного кодексу України).

Земельна ділянка - частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (частина перша статті 1 Закону України Про оцінку земель від 11.12.2003 № 1378-IV).

Частиною першою статті 79-1 Земельного кодексу України встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 79-1 Земельного кодексу України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно із частинами першою, другою статті 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Згідно із частинами першою, другою статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною першою статті 1214 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.

Відповідно до статті 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності (далі - Закон № 3038-VІ), чинної станом на дату початку будівництва, замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, що полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі (внеску) замовника у створенні інженернотранспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування.

Зі змісту статті 40 Закону № 3038-VІ (у вказаній редакції) вбачається, що у наведених у цьому Законі випадках перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту є обов`язком, а не правом забудовника, який виникає на підставі положень закону, а положення договору лише визначають суму, що належить до перерахування. Тому, укладення в таких випадках договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який опосередковує відповідний платіж, було обов`язковим на підставі закону.

Частиною дев`ятою статті 40 Закону № 3038-VІ було передбачено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні (далі - Закон № 132-ІХ) статтю 40 Закону № 3038-VІ виключено з 1 січня 2020 року. Таким чином, починаючи з 01.01.2020 передбачений до цього статтею 40 Закону № 3038-VІ обов`язок замовників забудови земельної ділянки у населеному пункті щодо необхідності укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту перестав існувати.

Частиною другою прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні встановлено, що договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

Окрім того, зазначеною нормою установлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у такому розмірі та порядку, зокрема, для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Оскільки ТОВ «Акварелі на Таїрова» договір про пайову участь з Таїровською селищною радою не укладено, а будівництво об`єкту розпочато у вересні 2020 року, у нього виник обов`язок упродовж 10 днів після 23.09.2020 звернутися до Таїровської селищної ради із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва та після отримання розрахунку пайової участі щодо об`єкта будівництва сплатити її до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію, тобто до 11.09.2021.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.07.2022 у справі № 910/9548/21, відповідно до якої, передбачений Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні (Закону № 132-IX) порядок пайової участі замовника будівництва було впроваджено законодавцем для: об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2020 не були укладені; об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році.

У вказаних двох випадках, ураховуючи вимоги підпункту 3, 4 абзацу 2, пункту 2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 132-ІХ, замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, а також сплатити пайову участь грошовими коштами до прийняття цього об`єкта в експлуатацію.

Системний аналіз зазначених норм та обставин дає підстави для висновку, що обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає:

для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01.01.2020;

для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва.

Відтак колегія суддів Касаційного господарського суду вважає, що для об`єктів, будівництво яких розпочато раніше (однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію і якщо договори про сплату пайової участі до 01.01.2020 не були укладені) або будівництво яких розпочате у 2020 році, абз.2 п.2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 132-ІХ визначено обов`язок (за винятком передбачених п.п.2 цього абзацу випадків) щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету пайової участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) до прийняття такого об`єкта в експлуатацію.

Такі висновки Верховного Суду у цій справі відповідають загальним принципам рівності та справедливості, є націленими на те, щоб замовник будівництва, який розпочав його до 01.01.2020 та добросовісно виконав встановлений законом обов`язок щодо пайової участі, був у однакових ринкових умовах із забудовником, який аналогічно розпочав будівництво у попередні роки до 01.01.2020, але до цієї дати такого обов`язку не виконав, можливо навіть свідомо затягуючи процес здачі об`єкта будівництва в експлуатацію до 01.01.2020 з метою уникнення сплати пайової участі. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2022 у справі № 910/213 07/21.

За змістом зазначених норм, відсутність укладеного договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту не усуває зобов`язання забудовника сплатити визначені суми, таке зобов`язання повинне бути виконане до прийнятті новозбудованого об`єкта в експлуатацію і спір у правовідносинах щодо сплати таких сум може виникнути лише щодо їх розміру. Аналогічні за змістом висновки були викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 911/594/18, від 22.08.2018 у справі № 339/388/16-ц, від 22.09.2021 у справі № 904/2258/20.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 № 132-ІХ установлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у такому розмірі та порядку, зокрема, розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом): для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта; для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Відповідно до сертифікату № ІУ28 від 11.09.2021 загальна площа будівлі становить 21920.2 кв.м, загальна площа квартир у будинку - 15368.5 кв.м, площа вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень 2097.3 кв.м.

На момент введення даного об`єкту в експлуатацію (11.09.2021) був чинний наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 10.09.2021 № 230, де розмір опосередкованої вартості за 1 кв.м в Одеській області становить 13 920,00 грн.

Таким чином, із застосуванням опосередкованої вартості 1 кв.м спорудження житла, яка складає 13 920,00 грн, розмір пайової участі ТОВ «Акварелі на Таїрова» у зв`язку із будівництвом комплексу багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та паркінгом на 200 автомобілів (ІІ черга) за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Лиманка, земельна ділянка 13, ж/м «Дружний», масив 10, складатиме:

17 465,8 кв. м * 2% * 13 920,00 грн = 4 862 478,72 грн, де:

17 465,8 кв. м загальна площа житла;

2 % - розмір залучення коштів для об`єктів житлового призначення згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні»;

13 920,00 грн опосередкована вартість 1 кв.м.

Вказаний розрахунок розміру пайової участі ТОВ «Акварелі на Таїрова» у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури Таїровської об`єднаної територіальної громади у зв`язку із будівництвом комплексу багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та паркінгом на 200 автомобілів (ІІ черга) за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Лиманка, земельна ділянка 13, ж/м «Дружний», масив 10, наведені в листі Таїровської селищної ради від 20.05.2025 за №1440/02-07.

Суд не приймає довід Відповідача про необхідність застосування опосередкованої вартості станом на вересень 2020 року, згідно діючих на той час показників, коли будівництво було розпочато. Оскільки, як вже зазначалось зобов`язання забудовника сплатити суму пайової участі повинне бути виконане до прийняття новозбудованого об`єкта в експлуатацію. Тобто, остаточним днем сплати є день який передує реєстрації сертифікату № ІУ28 від 11.09.2021, а саме 10.09.2021. А з дати введення в експлуатацію почалось прострочення виконання цього зобов`язання.

Докази оплати Відповідачем пайової участі у вищенаведеному розмірі в матеріалах справи відсутні.

Щодо позовної давності слід зазначити наступне.

Не підлягає задоволенню заява Відповідача викладена у Відзиві на позовну заяву від 09.09.2025 (вх. № 27905/25) до вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 8 356 251,40 грн., з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частини першої статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до положень пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, прийнятої відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб, на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року, який в свою чергу постановами Кабінету Міністрів України неодноразово продовжувався та тривав до 30.06.2023.

Крім того, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому указами Президента України неодноразово продовжувався та триває станом на даний час.

Пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України виключено відповідно до Закону України "Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності" від 14.05.2025 № 4434-IX, який набрав чинності з 04.09.2025.

Таким чином, враховуючи обставини введення в Україні карантину та запровадження правового режиму воєнного стану, позовна давність за вимогою про стягнення заборгованості в розмірі 8 356 251,40 грн. не сплинула.

Щодо стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Відповідно до статті 1214 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Згідно із частиною другою статті 536 Цивільного кодексу України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням постанови Верховного Суду від 05.05.2022 у справі № 925/683/21, інфляційні нарахування та 3 % річних підлягають нарахуванню з моменту прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Судом встановлено, що 3 % річних за прострочення оплати пайової участі за періоди з 11.09.2021 по 13.05.2025 складають суму в розмірі 535 538,75 грн. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем.

Судом встановлено, що інфляційні втрати за прострочення оплати пайової участі за періоди з 11.09.2025 по 13.05.2025 складають суму в розмірі 2 958 233,93 грн. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі позовні вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості в розмірі 8 356 251,40 грн., з яких 4 862 478,72 грн. безпідставно збережені кошти пайової участі, 2 958 233,93 грн. інфляційні нарахування, 535 538,75 грн. 3 % річних.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, витрати на сплату судового збору покладається на Відповідача.

Керуючись, частиною першою, пунктами 1, 4 частини другої статті 11, частиною першою статті 179, частиною першою статті 190, частинами першою, другою статті 1212, частиною першою статті 1214 Цивільного кодексу України, частиною першою статті 1, частиною першою, третьою, четвертою статті 79-1, частинами першою, другою статті 83, Земельного кодексу України, статтями 13, 73, 74, 75, 76-80, 86, 123, 124, 126, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Акварелі на Таїрова (29000, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. М. Залізняка, буд. 8/3, офіс 10, ) на користь Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області (65496, Одеська обл., Одеський р-н, с-ще Таїрове, вул. Перемоги, буд. 27, ) 4 862 478,72 грн. (чотири мільйона вісімсот шістдесят дві тисячі чотириста сімдесят вісім гривень 72 коп.) безпідставно збережених коштів пайової участі, 2 958 233,93 грн. (два мільйона дев`ятсот п`ятдесят вісім тисяч двісті тридцять три гривні 93 коп.) інфляційних втрат, 535 538,75 грн. (п`ятсот тридцять п`ять тисяч п`ятсот тридцять вісім гривень 75 коп.) 3 % річних.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Акварелі на Таїрова (29000, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. М. Залізняка, буд. 8/3, офіс 10, ) на користь Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул. Італійська, 3, , р/р UA0000564 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) витрати на сплату судового збору в розмірі 101 486,22 грн. (сто одна тисяча чотириста вісімдесят шість гривень 22 коп.).

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 24 жовтня 2025 р.

Суддя Ю.А. Шаратов