РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.10.2025Справа № 910/5283/25

За позовом Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтросервіс";

про стягнення пені у розмірі 612 000,00 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Григоренко С.В.

Представники:

Від позивача: Заді Нільда, в порядку самопредставництва;

Від відповідача: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтросервіс" пені у розмірі 612 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем не виконано рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 60/181-р/к від 24.10.2024 у справі № 77/60/88-рп/к.20 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.05.2025 вирішено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 910/5283/25, справу розглядати за правилами загального позовного провадження, а судове засідання призначити на 03.06.2025.

28.05.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінтросервіс" подало до господарського суду відзив на позовну заяву, в якому просило відмовити у задоволенні позову.

06.06.2025 Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України подало до господарського суду відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтросервіс" на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу № 910/5283/25 до судового розгляду по суті.

Під час розгляду спору по суті у судовому засіданні 28.10.2025 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

У судове засідання 28.10.2025 представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про доставлення процесуальних документів до електронного кабінету.

Згідно з частиною 1, 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом, враховано, що в силу вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням пунктом 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представників відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

28.10.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

24.10.2024 Адміністративна колегія Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі також позивач, відділення), розглянувши матеріали справи № 77/60/88-рп/к.20, прийняла рішення №60/181-р/к "Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу" (далі - рішення № 60/146-р/к).

Зазначеним рішенням визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінтросервіс" (далі також відповідач) вчинило порушення, передбачене п. 1 ч. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосувалися спотворення результатів торгів.

За вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке зазначене в пункті першому резолютивної частини рішення № 60/181-р/к на відповідача накладено штраф у сукупному розмірі 612 000,00 грн.

Супровідним листом від 28.10.2024 №60-02/6286е на адресу відповідача було направлено копію рішення №60/181-р/к.

З матеріалів справи вбачається, що копію рішення № 60/181-р/к отримано відповідачем 07.11.2024 разом з супровідним листом від 28.10.2024 №60-02/6286е, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 740.

АТ "Укрпошта" листом від 03.12.2024 № 1.10.004.-34574-24 (вх. Відділення № 60- 01/2289кі від 03.12.2024) повідомило: "…рекомендований лист № 740 від 29.10.2024 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтросервіс", далі - Товариство, вул. Сирецька, 38, м. Київ, 04073, надійшов до відділення № 73 м. Київ 30.10.2024 та 06.11.2024 вручений особі, уповноваженій на отримання пошти Товариства Махоткіну Д.А на підставі довіреності. При цьому, лист вручений 06.11.2024, повідомлення про вручення ф.119 надіслано відправнику 07.11.2024, чим і обумовлена різниця між датами вручення, відбитком календарного штемпеля та інформації в автоматизованій системі відстеження поштових відправлень на сайті Укрпошти. З метою недопущення випадків розбіжностей зазначення дати вручення, працівникам відділення № 73 м. Київ вказано на уважність під час оформлення рекомендованих повідомлень про вручення рекомендованих листів та створення інформації про їх вручення на сайті Укрпошти.

З наведеного вбачається, що рішення № 60/181-р/к отримано відповідачем 06.11.2024.

Відповідно до статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Цей строк не може бути відновлено.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України Про захист економічної конкуренції заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Комітету повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Рішення позивача №60/181-р/к у судовому порядку не оскаржувалося.

Отже, рішення №60/181-р/к є законним та відповідно до частини 2 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції та статті 22 Закону України Про Антимонопольний комітет України є обов`язковим до виконання.

Таким чином, відповідач був зобов`язаний виконати рішення №60/181-р/к та сплатити штраф у строк по 06.01.2025.

Відповідно до частини 8 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, протягом п`яти днів з дня сплати штрафу, суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви не отримав інформації та копій платіжних документів, що підтверджують сплату штрафу відповідно до рішення №60/181-р/к.

Станом на день розгляду спору штраф відповідачем не сплачений, доказів протилежного суду не надано.

Таким чином, відповідач, всупереч вимогам частини 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ухилився від виплати у встановлений Законом України "Про захист економічної конкуренції" термін накладеного на нього позивачем штрафу.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Позивач нараховує відповідачеві пеню у розмірі 612 000,00 грн за наступним розрахунком.

Сума штрафу, накладеного рішенням на відповідача складає 612 000,00 гривень. Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу складає 9 181,00 гривень (612 000,00 грн х 1.5% = 9 181,00 грн). Період нарахування пені за прострочення сплати штрафу: з 07.01.2025 по 17.04.2025.

За 101 день прострочення сплати штрафу сума пені становить: 9 181,00 х 101 = 927 180,00 гривень.

У свою чергу, за приписами частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Отже, розмір пені становить 612 000,00 грн.

Станом на день розгляду спору пеня не сплачена, доказів на підтвердження її оплати відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення пені в розмірі 612 000,00 грн є обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вказує, що Відділенням прийнято рішення з порушенням строку на розгляд справи, а відтак справа підлягала закриттю, однак Відділення винесло рішення №60/181-р/к, однак суд їх відхиляє та не приймає до розгляду, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення пені, а не визнання рішення Відділення недійсним.

Частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як вказано в статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено що, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

В статті 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позову.

Керуючись ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтросервіс" (04073, м. Київ, вул. Сирецька, буд. 38, ідентифікаційний код 38390976) в дохід загального фонду Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції", на р/р (ІВАN): UA0026011, , отримувач: ГУК у м.Києві/Шевченк.р-н/21081100 пеню у розмірі 612 000 (шістсот дванадцять тисяч) грн 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтросервіс" (04073, м. Київ, вул. Сирецька, буд. 38, ідентифікаційний код 38390976) на користь Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, ідентифікаційний код 21602826, номер рахунку (IBAN) UA0016268) витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 7 344 (сім тисяч триста сорок чотири) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.10.2025.

Суддя О.В. Мандриченко