ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Київ

"23" жовтня 2025 р. Справа № 911/3165/25

Суддя Карпечкін Т.П. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬ-ПАК" (79029, м. Львів, вул. Антоновича В., буд. 102В, ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.МК" (09172, Київська обл., Білоцерківський р-н., с. Томилівка, вул. Узинська, буд. 2, ) 299 757 (двісті дев`яносто дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн. 76 коп. заборгованості за Договором поставки № 23/10 від 23.10.2023 та суму судового збору у розмірі 242 (двісті сорок дві ) грн. 24 коп.

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬ-ПАК" звернулось до Господарського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з з Товариства з обмеженою відповідальністю "Б.МК" 299 757, 76 грн. заборгованості за Договором поставки № 23/10 від 23.10.2023. Крім того, заявник просив покласти на боржника судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 242, 24 грн.

20.10.2025 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬ-ПАК" надійшла заява про залишення заяви про видачу судового наказу без розгляду, підписана уповноваженим представником Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬ-ПАК" адвокатом Квітін Ю.М. (ордер серії ВС № 1406552 від 11.10.2025).

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Положеннями ст. 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 10 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону).

Згідно ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є принцип диспозитивності, за яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 14 ГПК України).

Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Приписами п. 10 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у підготовчому засіданні суд, вирішує заяви та клопотання учасників справи.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином, суд розглядає справу виключно за зверненням особи та в межах заявлених такою особою (позивачем) позовних вимог (предмету та підстав позову).

Суд наголошує, що право позивача (заявника) на подання клопотання про залишення заяви без розгляду є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Залишення позовної заяви без розгляду за заявою позивача не призведе до негативних наслідків для інших учасників справи та не порушить їх права.

Враховуючи вищенаведене та те, що заява про залишення без розгляду заяви про видачу судового наказу підписана уповноваженим представником Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬ-ПАК" не суперечить нормам чинного законодавства України, суд дійшов висновку, про залишення заяви про видачу судового наказу б/н від 13.10.2025 без розгляду.

Керуючись ст. 11, 14, 42, 46, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬ-ПАК" про залишення без розгляду заяви про видачу судового наказу б/н від 13.10.2025 задовольнити.

2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬ-ПАК" про видачу судового наказу б/н від 13.10.2025 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку і строк встановлені, ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін