ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2025 р. Справа №914/2587/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів О.І. Матущака Н.М. Кравчук,

секретар судового засідання Копець Х.А.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» б/н від 04.07.2025 (вх № 01-05/2094/25 від 07.07.2025р.)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 25 червня 2025 року (суддя Гоменюк З.П., м. Львів)

у справі №914/2587/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», м. Київ

до відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за первісним позовом, - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м. Київ

про стягнення 899284368,23 грн

за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м. Львів

до відповідача за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача за зустрічним позовом, - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м. Київ

про зобов`язання до вчинення дій.

за участю представників:

від позивача: Митюк С.П.

від відповідача: Гарбузюк Р.О.

третя особа: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про стягнення 899284368,23 грн та за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про зобов`язання до вчинення дій.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.08.2022 у справі №914/2587/21 у задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково. Зобов`язано ТОВ «Оператор ГТС України» привести свої дії у відповідність до пунктів 9.1, 9.2, 9.3 договору транспортування природного газу № від 04.02.2020 та положень розділу ХІІІ Кодексу газотранспортної системи, розділу XIV Кодексу газотранспортної системи шляхом здійснення розрахунку маржинальної ціни, що покладена в основу визначення розміру добового негативного небалансу за лютий-березень 2021 року, у відповідний спосіб, передбачений пунктом 7, пунктами 8-11 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи. У задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Оператор ГТС України» на користь АТ «Львівгаз» 2270,00 грн судового збору.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 рішення Господарського суду Львівської області від 15.08.2024 у справі №914/2587/21 скасовано. Прийнято нове рішення, яким первісний позов задоволено частково; стягнуто з АТ «Львівгаз» на користь ТОВ «Оператор ГТС України» 640448273,45 грн основного боргу, 40692451,67 пені, 7789171,87 грн 3% річних та 15031889,39 грн інфляційних втрат, закрито провадження у справі в частині первісних позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 195322581,85 грн. В задоволенні зустрічного позову відмовлено. Здійснено розподіл судового збору.

06.11.2024 Господарським судом Львівської області видано наказ про примусове виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2024, яка набрала законної сили 30.09.2024.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.12.2024 касаційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» задоволено. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 в частині стягнення акцесорних вимог на загальну суму 41753629,60 грн, а саме в частині стягнення 23193925,09 грн пені, 4638785,02 грн 3% річних та 13920919,49 грн інфляційних втрат, у справі №914/2587/21 скасовано. Справу №914/2587/21 у скасованій частині передано на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» задоволено частково. Рішення Господарського суду Львівської області від 15.08.2022 року у справі №914/2587/21 скасовано частково в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафних санкцій. Прийнято нове рішення в цій частині, яким первісний позов задоволено частково. Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» 12287316, 10 грн пені, 2412672, 28 грн 3% річних та 720324,74 грн інфляційних втрат. Здійснено розподіл судових витрат.

В подальшому, 17.06.2025 через систему «Електронний суд» до суду першої інстанції (документ сформовано 15.06.2025) від представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» надійшла заява про визнання виконавчих документів в частині такими, що не підлягають виконанню у справі №914/2587/21 (ВХ.№2618/25).

У прохальній частині вказаної заяви Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» просить суд на підставі статті 328 Господарського процесуального кодексу України визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчий документ, виданий на виконання постанови від 30.09.2024 Західного апеляційного господарського суду в частині стягнення з АТ «Львівгаз» на користь ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» акцесорних вимог, виконавчий документ, виданий на виконання постанови від 28.05.2025 Західного апеляційного господарського суду в частині стягнення з АТ «Львівгаз» на користь ТОВ «Оператор газатранспортної системи України» сум судового збору за розгляд справи.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25 червня 2025 року заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» за вх.№2618/25 від 17.06.2025 про визнання виконавчих документів в частині такими, що не підлягають виконанню у справі №914/2587/21 задоволено частково. Визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Львівської області від 06.11.2024 у справі №914/2587/21 щодо стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» в частині стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» акцесорних вимог: 40692451,67 пені, 7789 171,87 грн 3% річних та 15031889,39 грн інфляційних втрат. У задоволенні решти заяви відмовлено.

Місцевий суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що наказ Господарського суду Львівської області від 06.11.2024 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» акцесорних вимог, адже такі були скасовані постановою Верховного Суду від 11.12.2024 та у подальшому, постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 прийнято нове рішення в частині сум акцесорних вимог, що підлягають стягненню з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України».

Разом з тим, суд першої інстанції вказав про те, що наказ Господарського суду Львівської області від 06.11.2024, виданий на виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 підлягає до виконання в частині стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» 640448273,45 грн основного боргу.

Окрім того, місцевий суд, зважаючи на відсутність виданого наказу Господарського суду Львівської області на виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025, дійшов висновку, що заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (вх.№2618/25 від 17.06.2025) про визнання виконавчих документів в цій частині не підлягає до задоволення.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Львівської області від 25 червня 2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» звернулась до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 04.07.2025 (вх № 01-05/2094/25 від 07.07.2025р.) у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.06.2025 у справі №914/2587/21 в частині часткового задоволення заяви АТ «Львівгаз» про визнання виконавчих документів в частині такими, що не підлягають виконанню, а саме скасувати оскаржувану ухвалу в частині: визнання таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Львівської області від 06.11.2024 у справі №914/2587/21 в частині стягнення з АТ «Львівгаз» на користь ТОВ «Оператор ГТС України» 40692451,67 грн пені, 7789171,87 грн 3% річних та 15031889,39 грн інфляційних втрат. Ухвалити в зазначеній частині нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви АТ «Львівгаз» про визнання виконавчих документів в частині такими, що не підлягають виконанню.

На переконання скаржника, із врахуванням предмету касаційного оскарження та, відповідно, меж касаційного перегляду, після ухвалення Верховним Судом постанови від 11.12.2024 у справі №914/2587/21, постанова Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 у справі №914/2587/21 залишилась чинною та такою, що набрала законної сили в частині стягнення з АТ «Львівгаз» на користь ТОВ «Оператор ГТС України» основного боргу у розмірі 640448273,45 грн та акцесорних вимог в загальному розмірі 21759883,33 грн.

Апелянт зазначає, що Господарським судом Львівської області оскаржуваною ухвалою було визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Львівської області від 06.11.2024 у справі №914/2587/21 щодо стягнення з АТ «Львівгаз» на користь ТОВ «Оператор ГТС України» в частині всіх акцесорних вимог, у тому числі тих, які не оскаржувались боржником та не були предметом касаційного перегляду, а відтак тих, які не були скасовані.

Разом з тим, апелянт вказує, що задовольняючи заяву боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, суд фактично вдався до повторного розгляду справи по суті, чим порушив принцип правової визначеності та фактично переглянув судове рішення по суті у частині стягнутих:17498526,58 грн пені, 3150386,85 грн 3% річних, 1110969,90 грн інфляційних втрат. Відтак, не можна казати, що розгляд був справедливим, а спір, постановлений на вирішення суду таким, що розглянутий судом, встановленим законом.

У судове засідання 15.10.2025 з`явився представник позивача надав пояснення, доводи апеляційної скарги підтримав.

У судове засідання 15.10.2025 з`явився представник відповідача надав пояснення, проти доводів апеляційної скарги заперечив.

У судове засідання 24.09.2025 третя особа явки уповноважених представників не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про час та дату судового засідання.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає за доцільне зазначити наступне.

В обґрунтуванні заяви про визнання виконавчих документів в частині такими, що не підлягають виконанню заявник (відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом, боржник) повідомляє про те, що постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» основну заборгованість та акцесорні вимоги: 40692451,67 грн пені, 7789171,87 грн 3% річних та 15031889,39 грн інфляційних втрат. Однак, заявник повідомляє про те, що згадану постанову в частині стягнення акцесорних вимог було скасовано постановою Верховного Суду від 11.12.2024, справу №914/2587/21 передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. За результатами нового розгляду справи №914/2587/21 постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 визначено інші суми стягнення акцесорних вимог. Враховуючи наведене, заявник вважає, що виданий виконавчий документ на виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 в частині стягнення акцесорних вимог не підлягає виконанню як такий, що виданий на виконання скасованого судового рішення, яке боржником не було виконано.

Крім того, заявник також просив суд визнати виконавчий документ, виданий на виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з боржника на користь стягувача суми відшкодування судового збору, враховуючи те, що заявником на виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 перераховано на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» 34058,85 грн судового збору згідно платіжної інструкції №2283 від 13.06.2025.

За змістом ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд враховує, що ч. 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України встановлює перелік підстав (якій не є вичерпним) для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Частинами 1-4 статті 327 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Накази суду викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), та оприлюднюються в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). На наказ суду, викладений в електронній формі, накладається кваліфікований електронний підпис судді (у разі колегіального розгляду - кваліфіковані електронні підписи всіх суддів, що входять до складу колегії). Підставою для виконання суб`єктом державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань судового рішення, що набрало законної сили, є його примірник в електронній формі, надісланий суб`єкту державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром судових рішень та Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженому Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Протягом п`яти днів після набрання судовим рішенням законної сили виконавчий документ, зазначений у частині третій цієї статті, вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, а його копія (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого документа у Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, надсилається стягувачу до електронного кабінету, а в разі його відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи цінним листом.

Так, постановою Верховного Суду від 11.12.2024 касаційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» задоволено, постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 в частині стягнення акцесорних вимог на загальну суму 41753629,60 грн, а саме в частині стягнення 23193925,09 грн пені, 4638785,02 грн 3% річних та 13920919,49 грн інфляційних втрат у справі №914/2587/21 скасовано, справу №914/2587/21 у скасованій частині передано на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 прийнято нове рішення в цій частині та стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» 12287316, 10 грн пені, 2412672, 28 грн 3% річних та 720324, 74 грн інфляційних втрат.

З урахуванням викладеного, наказ Господарського суду Львівської області від 06.11.2024 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» акцесорних вимог, адже такі були скасовані постановою Верховного Суду від 11.12.2024 та у подальшому, постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 прийнято нове рішення в частині сум акцесорних вимог, що підлягають стягненню з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України».

Разом з тим, наказ Господарського суду Львівської області від 06.11.2024, виданий на виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 підлягає до виконання в частині стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» 640448273,45 грн основного боргу.

Окрім того, зважаючи на відсутність виданого наказу Господарського суду Львівської області на виконання постанови Західного апеляційного господарського суду від 28.05.2025, заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (вх.№2618/25 від 17.06.2025) про визнання виконавчих документів в цій частині не підлягає до задоволення.

Підсумовуючи все вищевказане, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу ухвали Господарського суду Львівської області від 25.06.2025 року у справі №914/2587/21.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ :

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» б/н від 04.07.2025 (вх № 01-05/2094/25 від 07.07.2025) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.06.2025 у справі № 914/2587/21 залишити без змін.

3. Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя О.І. Матущак