УХВАЛА

23 жовтня 2025 року

м. Київ

cправа № 902/262/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Вінницяобленерго"

на рішення Господарського суду Вінницької області

у складі судді Тварковського А. А.

від 29.05.2025 та

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Юрчук М. І., Павлюк І. Ю., Розізнана І. В.

від 10.09.2025

за позовом Акціонерного товариства "Вінницяобленерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Залізобетон"

про стягнення 876 728,08 грн вартості необлікованої електричної енергії

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Залізобетон"

до Акціонерного товариства "Вінницяобленерго"

про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 29.05.2025 у справі № 902/262/25 у задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено: визнано незаконним та скасовано рішення комісії Структурної одиниці "Вінницькі міські електричні мережі" Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" по розгляду Акту про порушення № 04253 від 25.10.2023, оформлене протоколом № 84 від 23.11.2023; присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Залізобетон" 2 422,40 грн витрат по сплаті судового збору за подання зустрічного позову.

Постановою від 10.09.2025 Північно-західний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Вінницької області від 29.05.2025 у справі № 902/262/25.

03 жовтня 2025 року Акціонерне товариство "Вінницяобленерго" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 29.05.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2025 у справі № 902/262/25; постановити нове рішення, яким позов Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" задовольнити та стягнути на користь Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" вартість необлікованої електричної енергії в сумі 876 728,08 грн.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Вінницяобленерго", Судом встановлено, що її слід залишити без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовної заявою) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення із зустрічною позовної заявою) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 5 статті 6 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовної заявою та зустрічною позовною заявою) за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Оскільки у справі № 902/262/25 і первісний і зустрічний позови подані у 2025 році, для вирахування розміру сплати судового збору застосовується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3 028,00 грн, оскільки статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року встановлений у розмірі 3 028,00 грн.

Враховуючи викладене, при зверненні до господарського суду у даній справі, судовий збір підлягав сплаті у таких розмірах:

- 13 150,92 грн - за подання позовної заяви майнового характеру (1,5% від 876 728,08 грн);

- 3 028,00 грн - за подання зустрічної позовної заяви немайнового характеру (одна вимога немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Згідно з підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що у контексті визначення розміру судового збору за подання касаційної скарги "ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви", має визначатися за розміром ставок, встановлених статтею 4 Закону України "Про судовий збір" на момент пред`явлення відповідного позову. Об`єктом, з якого розраховується розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги, є саме позовна заява (зустрічна позовна заява), а базою для такого розрахунку - ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні відповідної позовної заяви (у разі об`єднання в одній заяві вимог майнового та/або немайнового характеру, декількох вимог немайнового характеру - загальна сума усіх вимог у відсотковому співвідношенні до ціни позову та/або у фіксованому розмірі).

Оскільки кожна позовна заява є самостійним, окремим об`єктом справляння судового збору, то за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у відсотковому співвідношенні до розміру судового збору, що підлягав сплаті при поданні кожної окремої відповідної позовної заяви.

У разі оскарження в касаційному порядку судового рішення, ухваленого за наслідками розгляду первісного та зустрічного позовів, якщо сторона не згодна з таким рішенням у цілому, судовий збір має сплачуватися з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною 2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на викладене, оскільки Акціонерне товариство "Вінницяобленерго" у касаційній скарзі просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 29.05.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2025 у справі № 902/262/25 у повному обсязі, то за подання касаційної скарги до Верховного Суду у даному випадку судовий збір підлягав оплаті у сумі 25 886,27 грн, а саме: (13 150,92 грн + 3 028,00 грн) х 200% х 0,8.

Однак до касаційної скарги Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Крім того, відповідно до пункту 6 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено вимоги особи, яка подає скаргу.

В свою чергу, з огляду на те, що суд, як державний орган, відповідно до вимог статті 19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні кореспондуватися з повноваженнями суду касаційної інстанції, передбаченими положеннями статті 308 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1 - 6 частини першої цієї статті.

Аналіз положень статті 308 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні бути повними та однозначними, тобто містити інформацію не лише про те, які судові рішення оскаржуються, а й про те, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень.

При постановленні судового рішення суд касаційної інстанції застосовує і повноваження, передбачені статтею 308 Господарського процесуального кодексу України, і вирішує питання про розподіл судових витрат виходячи саме з прохальної частини касаційної скарги, у зв`язку з чим застосування повноважень суду безпосередньо залежить від того, які з них просить заявник касаційної скарги застосувати за результатами перегляду оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Втім подана касаційна скарга зазначеним вимогам не відповідає.

Всупереч наведеному, Акціонерне товариство "Вінницяобленерго" просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 29.05.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2025 у справі № 902/262/25; постановити нове рішення, яким позов Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" задовольнити та стягнути на користь Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" вартість необлікованої електричної енергії в сумі 876 728,08 грн. Водночас Акціонерне товариство "Вінницяобленерго" не вказує що саме має зробити Суд із зустрічним позовом та які повноваження Суд повинен застосувати за результатом касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень в цій частині.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до приписів частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом 2 частини 1 цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

З огляду на викладене, касаційна скарга Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків шляхом:

- надання Суду документів, що підтверджують сплату судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 29.05.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2025 у справі № 902/262/25 у встановленому законом порядку та розмірі, а саме у сумі 25 886,27 грн;

- уточнення вимог касаційної скарги стосовно зустрічного позову.

Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" на рішення Господарського суду Вінницької області від 29.05.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2025 у справі № 902/262/25 залишити без руху.

2. Надати Акціонерному товариству "Вінницяобленерго" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Акціонерному товариству "Вінницяобленерго", що якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Н. М. Губенко