ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2025 Справа № 914/2295/25

Господарським судом Львівської області в складі судді Бортник О.Ю у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, розглянуто справу за позовом: Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача: Скуратова Віктора Анатолійовича, с. Городище Рівненської області,

про стягнення 55984,38 грн.

За участі представників: не викликались, розгляд справи здійснювався без проведення судового засідання та без виклику сторін.

Суть спору: Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, м. Львів, звернувся з позовом до Господарського суду Львівської області про стягнення з Фізичної особи підприємця Скуратова Віктора Анатолійовича, с. Городище Рівненської області, 40618,41 грн. заборгованості із сплати збору за місця для паркування транспортних засобів за Договором № 89 П/Т від 01.04.2011 р., 5134,77 грн. пені, 8228,37 грн. інфляційних, 2002,83 грн. трьох процентів річних та судового збору.

Стислий виклад позиції позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 89 П/Т про використання земельної ділянки, спеціально визначеної для забезпечення паркування транспортних засобів, від 01 квітня 2011 р. в частині своєчасної та повної сплати збору за місця для паркування транспортних засобів. На підставі ст. 625 ЦК України та п. 2.2.8. Договору позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості з урахуванням трьох процентів річних та інфляційних, а також пеню.

Позивач посилається на те, що в силу ст. 268-1 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є земельна ділянка, відведена для забезпечення паркування транспортних засобів. Сплачений збір за місця для паркування транспортних засобів надходить до бюджету Львівської міської ради.

У заяві, яка надійшла до суду 07.08.2025 (а.с. 53-58), позивач стверджує, що на підставі розділу ІІ Закону України № 5245-ІV «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», Львівська міська рада є власником земельної ділянки, яка виділена відповідачу для організації паркування транспортних засобів.

Заперечення відповідача.

Відповідач відзиві (а.с. 136-140) у задоволенні позову просить відмовити повністю, оскільки після початку повномасштабного вторгнення, він позбавлений можливості використовувати земельну ділянку, відведену для паркування транспортних засобів.

Відповідач протягом березня-серпня 2022 р. не мав доступу до земельної ділянки та не міг користуватись нею. Тому на підставі ч. 6 ст. 762 ЦК України він звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути ним використано.

На території паркувального майданчика по вул. Поліська, 2, у м. Львові на підставі наказу начальника Львівської обласної військової адміністрації № 5/22 від 03.03.2022 р. «Про організацію тимчасово посилених контрольно-пропускних пунктів (блокпостів) на території Львівської області» встановлено блокпост. В зв`язку з чим на вказаній території знаходились транспортні засоби Збройних Сил України, територіальної оборони, правоохоронних органів, волонтерів. Перебування сторонніх осіб на території блокпоста було заборонене, паркування транспортних засобів не проводилось. Наведене унеможливило здійснення відповідачем підприємницької діяльності.

Відповідач також посилається на п. 4.1. Договору № 89 П/Т та на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1., як на доказ існування форс-мажорних обставин, які унеможливили використання відповідачем майданчика для паркування.

Відповідач долучив до матеріалів справи Довідку від 23.08.2022 р. Добровольчого формування № 26 Львівської територіальної Громади Шевченківського району «Шева» (а.с. 149) про те, що у період з 24 лютого по 10 травня 2022 р. майданчик для паркування транспортних засобів за адресою вул. Поліська, 2 (транспортна розв`язка) використовувався для облаштування та потреб функціонування блокпоста «Галицьке Перехрестя».

Заперечення позивача на відзив (а.с. 151-156).

Позивач посилається на те, що відповідач не довів причинно-наслідкового зв`язку між форс-мажорними обставинами та неможливістю використання майданчика для паркування транспортних засобів при здійсненні господарської діяльності.

Позивач заперечує факт неможливості здійснення відповідачем підприємницької діяльності через відсутність доступу до паркувального майданчика, який розташовано по вул. Поліська, 2, посилаючись на ту обставину, що за цією ж адресою розташований ринок «Галицьке перехрестя», який упродовж березня-серпня 2022 р. не припиняв своєї роботи.

Позивач ставить під сумнів ту обставину, що на паркувальному майданчику, який знаходиться навпроти входу на згаданий вище ринок було встановлено блокпост.

Наказом начальника Львівської обласної військової адміністрації № 5/22 від 03.03.2022 р. «Про організацію тимчасово посилених контрольно-пропускних пунктів (блокпостів) на території Львівської області» на вул. Поліській, 2, блокпост не встановлювався.

Додаткові пояснення відповідача від 21.10.2025 р.

Відповідач зазначає, що рішенням Личаківського районного суду міста Львова у справі № 463/3073/22 встановлено факт розташування блокпоста на перехресті вулиць Б. Хмельницького та Поліської у м. Львові. Крім цього, відповідач наводить висновки Верховного Суду, які викладено у його постанові у справі № 910/7495/16.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду позов залишався без руху, після усунення недоліків позовної заяви її прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін.

Враховуючи зміст заяви позивача про усунення недоліків позовної заяви, проавадження у справі відкрито щодо відповідача Скуратова В.А.

Господарський суд Львівської області ухвалою від 10.10.2025р. витребував у Львівської обласної військової адміністрації відомості щодо встановлення на території майданчика для паркування транспортних засобів за адресою м. Львів, вул. Поліська, 2, площею 241,5 м кв., якого стосуються Паспорт майданчика для паркування транспортних засобів та Довідка б/н від 23.08.2022р., тимчасового посиленого контрольно-пропускного пункту у період з березня до 15.08.2022р.

Львівська обласна військова адміністрація, на виконання вимог ухвали суду, надала письмову відповідь та Перелік місць розташування блокпостів. Вказані докази надійшли на адресу суду 17.10.2025 р.

Мотивувальна частина рішення.

Враховуючи зміст позовної заяви, характер спірних правовідносин між сторонами, до переліку обставин, які є предметом доказування у справі, належить доказування існування фактів, які свідчать про порушення відповідачем права позивача на своєчасне отримання збору за місця для паркування транспортних засобів на підставі Договору № 89 П/Т, а також про обґрунтованість заявленого до стягнення розміру трьох процентів річних, інфляційних та пені.

До предмета доказування відповідача належить доказування існування обставин, які спростовують факти, викладені у позовній заяві, та доводять відсутність порушення відповідачем умов Договору.

Вичерпний перелік доказів, якими сторони підтверджують наявність обставин, що належать до предмета доказування у справі, зазначено ними у додатках до позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив та додаткових пояснень.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, вірогідність наявних у матеріалах справи та перевірених судом доказів, застосовуючи викладені нижче норми права та вважаючи встановленими наведені нижче обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого.

Між Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради й Фізичною особою-підприємцем Скуратовим В.А. 01 квітня 2011 р. укладено Договір № 89 П/Т про використання земельної ділянки, спеціально визначеної для забезпечення паркування транспортних засобів. У подальшому сторонами Договору укладено Додаткові договори до цього Договору № 1/82 П/Т, № 1/109 П/Т, № 1/24 П/Т, № 1/ 4 П/Т, № 1/13 П/Т, № 1/72 П/Т, № 1/ 4 П/Т, № 1/11 П/Т, № 1/64 П/Т, а також Додатковий договір № 13№ 1/64 П/Т (а.с. 19-29).

Додатковим договором № 1/64 П/Т від 28 грудня 2021 р. Департамент житлового господарства та інфраструктури замінено на Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури.

Позивач стверджує, що відповідач не сплатив встановленого п. 2.2.6. Договору збору за місця для паркування транспортних засобів у міський бюджет Львова за період з березня по 15 серпня 2022 р. у розмірі 40618,41 грн.

У матеріалах справи немає доказів сплати відповідачем вказаної суми.

Відповідач заперечує наявність у нього встановленого Договором обов`язку сплатити цю суму, посилаючись на ч. 6 ст. 762 ЦК України.

Суд встановив, що п. 2.2.6. Договору, з урахуванням Додаткового договору № 1/64 П/Т, встановлено обов`язок відповідача сплачувати збір за місця для паркування транспортних засобів у міський бюджет м. Львова у розмірі 284,05 грн. за кожен день провадження діяльності, у строки, визначені для квартального звітного (податкового) періоду.

Сторони погодили кількість днів провадження діяльності відповідачем у кожному кварталі (І квартал - 77 днів, ІІ квартал - 78 днів та ІІІ квартал - 79).

Таким чином, за 143 дні провадження діяльності з 01 березня до 14 серпня 2022 р., відповідно до умов п. 2.2.6. Договору, відповідач мав сплатити позивачу 40619,15 грн.

Доводи відповідача про те, що у вказаний період він не мав доступу до майданчика для паркування, який розташовувався на вул. Поліській, 2, в зв`язку з організацією на його території тимчасового контрольно-пропускного пункту не підтверджуються належними та достатніми доказами.

Згідно з наказом Львівської обласної військової адміністрації № 5/22 від 03.03.2022 р. «Про організацію тимчасово посилених контрольно-пропускних пунктів (блокпостів) на території Львівської області» блокпост було облаштовано на вулиці Б. Хмельницького (Галицьке перехрестя), а не на вул. Поліська, 2.

Відповідно до листа Львівської обласної військової адміністрації від 16.10.2025 р. № 5/9-11244/0/2-25/1-2.2, безпосереднє облаштування контрольно-пропускних пунктів здійснювалось військовими формуваннями сил оборони.

У рішенні суду у справі № 463/3073/22, на яке посилається відповідач, йдеться про блокпост на перехресті вулиць Поліської та Б. Хмельницького. Тоді як наявним у справі Паспортом майданчика для паркування транспортних засобів на вул. Поліська, 2 (транспортна розв`язка) та наявними у відкритих джерелах картами міста Львова (а.с. 33-34, 165) спростовується факт розташування спірного паркувального майданчика на перехресті вулиць Б. Хмельницького та Поліською, а також факт наявності у паркувального майданчика спільної межі із дорогою по вул. Б. Хмельницького.

Крім цього, сама по собі організація контрольно-пропускних пунктів (блокпостів) на дорогах міста не унеможливлювала руху транспортних засобів вулицями міста та їхнього паркування, у тому числі й на паркувальному майданчику.

У матеріалах справи немає доказів того, що саме Добровольче Формування № 26 Львівської територіальної громади Шевченківського району «Шева» на підставі наказу Львівської обласної військової адміністрації № 5/22 від 03.03.2022 р. «Про організацію тимчасово посилених контрольно-пропускних пунктів (блокпостів) на території Львівської області» організовувало на вулиці Б. Хмельницького (Галицьке перехрестя) у м. Львові діяльність тимчасового посиленого контрольно-пропускного пункту протягом березня-серпня 2022 р.

За наведених обставин, 40618,41 грн. заборгованості із збору за місця для паркування транспортних засобів підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі п. 2.2.8. Договору та ст. ст. 549, 625 ЦК України, враховуючи, що у п. 2.2.6. договору (а.с. 28) встановлено обов`язок відповідача сплачувати щомісячні авансові внески у сумі 7101,25 грн., позивачем обґрунтовано заявлено до стягнення з відповідача 5134,65 грн. пені, 2002,83 грн. трьох процентів річних та 7473,99 грн. інфляційних. Решта позовних вимог в частині пені та інфляційних задоволенню не підлягають в зв`язку з допущеними арифметичними помилками при їх обрахунку.

Беручи до уваги встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин між сторонами у справі, суд при вирішенні спору виходив із того, що згідно із ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Організацію та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів регулюють Правила паркування транспортних засобів, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1342 із змінами та доповненнями (надалі - Правила). Правила поширюються на осіб, які розміщують транспортні засоби на майданчиках для паркування, а також на суб`єктів господарювання, які утримують такі майданчики (п.п. 1, 2 Правил).

Відповідно до Правил, спеціально обладнані майданчики для паркування - це майданчики для паркування, розміщені поза межами проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху (п. 4 Правил). Згідно з п. 7 Правил майданчики для паркування є об`єктами благоустрою і повинні відповідати нормам, нормативам, стандартам у сфері благоустрою населених пунктів.

Ухвалою Львівської міської ради від 27.01.2011 № 120 «Про затвердження збору за місця для паркування транспортних засобів та плати за паркування транспортних засобів на території м. Львова», затверджено: ставки збору за місця для паркування транспортних засобів та плату за паркування транспортних засобів на території м. Львова; перелік спеціальних земельних ділянок, визначених для забезпечення паркування транспортних засобів із зазначенням місця розташування, загальної площі та кількості місць для паркування; межі зон паркування на території м. Львова для паркування транспортних засобів.

Додатком № 1 до ухвали, встановлено ставки збору за місця для паркування транспортних засобів за кожний день провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів (у грн.) за 1 кв. м площі земельної ділянки, визначеної для організації та провадження такої діяльності відповідно до зон паркування на території м. Львова для паркування транспортних засобів.

Згідно з додатком № 2 до ухвали, встановлено перелік спеціальних земельних ділянок, визначених для забезпечення паркування транспортних засобів із зазначенням місцезнаходження та кількості місць для паркування.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про дорожній рух», до компетенції міських рад та їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху належить: прийняття рішень про розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів та стоянок таксі на вулицях і дорогах населених пунктів, здійснення контролю за дотриманням визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування.

Згідно з п. 4 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, прийняття рішень про організацію стоянок та майданчиків для паркування.

В силу приписів ст.ст. 525, 526, 530, 546, 549, 610, 629 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Що стосується підсудності справи, то згідно з частиною 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів. Крім цього, згідно п. 4 ч. 1 ст. 532 ЦК України, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання.

Крім цього, Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 47-48) підтверджується та обставина, що 01.05.2025 р. здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності Фізичної особи-підприємця Скуратова Віктора Анатолійовича.

Проте відповідно до статей 51, 52, 598-609 ЦК, статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для Фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже спори щодо виконання господарських договорів, зобов`язання за якими у сторони із втратою нею статусу Фізичної особи-підприємця не припинились, виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін належать до господарської юрисдикції. Такий висновок суду відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, які викладено у її постанові від 03.07.2018 у справі № 12-113гс18. За таких обставин, спір у справі належить до юрисдикції господарських судів.

Згідно з ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 126, 129, 236, 238, 239, 240, 241, 242, 247-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок, 1, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Стягнути з Скуратова Віктора Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок, 1, ) 40618,41 грн. заборгованості із збору за місця для паркування транспортних засобів, 5134,65 грн. пені, 2002,83 грн. трьох процентів річних, 7473,99 грн. інфляційних та 2987,19 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

2. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бортник О.Ю.