24.10.2025Справа № 910/1819/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали справи
за позовом заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Національної поліції України
до приватного акціонерного товариства «Київський річковий порт»
Головного управління Національної поліції України у місті Києві
про визнання недійсними договорів та стягнення 5040000,00 грн,
Представники: не викликались
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До суду звернувся заступник керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Національної поліції України з позовом до приватного акціонерного товариства «Київський річковий порт» (відповідача-1) та Головного управління Національної поліції України у місті Києві (відповідача-2) про визнання недійсними договорів та стягнення 5040000 грн.
На думку прокурора, оспорювані договори є прихованими договорами оренди земельної ділянки, які укладені без погодження з власником земельної ділянки - Київської міської ради, а тому суперечать інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та призвели до втрати бюджетних коштів (втрату бюджетних коштів прокурор визначає розміром сплаченої відповідаченм-2 за договорами протягом 2021-2023 років орендної плати у розмірі 5040000 грн).
Обґрунтовуючи подачу позову в інтересах держави в особі Національної поліції України прокурор посилався на те, що метою звернення з цим позовом є відновлення інтересів держави у бюджетній сфері, оскільки укладення приватним акціонерним товариством «Київський річковий порт» оспорюваних договорів безумовно порушує державний та суспільний інтерес, вказані договори укладені товариством, яке не є власником земельної ділянки, що призвело до негативних наслідків шляхом безпідставного розпорядження неналежним товариству майном та неправомірного отримання ним прибутку, який і підлягає стягненню в дохід Державного бюджету України. Національна поліція України є головним розпорядником бюджетних коштів та центральним органом виконавчої влади, має повноваження здійснювати контроль законності використання її територіальним органом коштів Державного бюджету України та контроль за ефективністю використання бюджетних коштів при укладенні договорів.
Національна поліція України не підтримала позов прокурора. Як особа, яка набула статус позивача за позовом прокурора, Національна поліція України (далі - НПУ) заперечила факт належності до головних розпорядників бюджетних коштів, оскільки є розпорядником нижчого рівня і прокурор не обґрунтував, які з цих повноважень НПУ не здійснила або неналежним чином здійснила, що зумовило його звернення з позовом. Також НПУ не вважає, що оскаржувані договори укладені всупереч інтересам держави та суспільства, оскільки їх метою є виконання приписів законодавства щодо забезпечення функціонування спеціальних майданчиків і стоянок для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
28 липня 2025 року суд ухвалив рішення про відмову заступнику керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Національної поліції України у позові до приватного акціонерного товариства «Київський річковий порт» та Головного управління Національної поліції України у місті Києві. Суд поклав судові витрати на Київську міську прокуратуру.
Додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою, ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й первісне судове рішення.
Порядок та підстави ухвалення додаткового рішення врегульовано ст. 244 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України, за приписами п. 3 ч. 1 якої однією з підстав ухвалення додаткового рішення є не вирішення при ухваленні рішення питання про судові витрати.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 123 ГПК України). Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Згідно ч. 3 ст. 53 та ч. 1 ст. 55 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами та має процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої він діє.
Відповідно до 4 ст. 129 ГПК України у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.
Враховуючи необґрунтованість позову прокурора та заперечення проти позову Національної поліції України відсутні підстави для покладення на Національну поліцію України витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись статтями 221, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Відмовити приватному акціонерному товариству «Київський річковий порт» у задоволенні заяви про прийняття додаткового рішення.
Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.
Суддя С. А. Ковтун