РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.09.2025Справа № 910/7047/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г, за участю секретаря судового засідання Літовки М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/7047/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІР СОМ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕА ЕЛЕКТРОНІКС УКРАЇНА"

про стягнення 2 707 759,12 грн

За участю представників:

від позивача Шабас Г.В.

від відповідача Правило Т.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ІР СОМ» (далі - позивач, ТОВ «ІР СОМ») з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕА ЕЛЕКТРОНІКС УКРАЇНА" (далі - відповідач, Товариство) про стягнення грошових коштів у розмірі 2 707 759,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором від 27.01.2021 № 14 (далі - Договір) в частині поставки обладнання, за яке, як вказує позивач, ним сплачено грошові кошти.

Ухвалою суду від 10.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 10.07.2025, а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій.

17.06.2025 від представника позивача ТОВ «ІР СОМ» надійшло клопотання про участь у судових засіданнях у даній справі у режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 20.06.2025 клопотання представника позивача ТОВ «ІР СОМ» Шабаса Геннадія Вікторовича про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено.

26.06.2025 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

04.07.2025 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

08.07.2025 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

10.07.2025 суд оголосив перерву у підготовчому засіданні до 24.07.2025.

14.07.2025 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

22.07.2025 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.08.2025.

19.08.2025 від відповідача надійшла заява про відшкодування судових витрат.

У судовому засіданні 26.08.2025 було оголошено перерву до 08.09.2025

У судових засіданнях суд, заслухавши вступне слово представників учасників справи, з`ясувавши обставини, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

У судовому засіданні 08.09.2025 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 ГПК України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, письмові пояснення, тощо, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.01.2021 ТОВ "IP СОМ" (Покупець) і Товариством (Постачальник) укладено Договір, за умовами якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця у визначені Договором строки комплектуючі вироби, вимірювальні прилади, паяльне устаткування, промислові комп`ютери та периферійні пристрої, обладнання систем автоматизації, електронні компоненти, зазначені у Специфікації (далі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його на умовах, визначених Договором. У Специфікації зазначається найменування Товару, його кількість, ціна, термін поставки, загальна вартість Товару. Специфікація є невід`ємною частиною Договору (пункти 1.1. та 1.2 Договору).

Відповідно до частин першої - другої статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладений позивачем і відповідачем Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

У пункті 2.1 Договору визначено, що строк поставки Товару зазначається в Специфікації. Постачальник має право на поставку Товару партіями. Поставка Товару може бути здійснена на підставі однієї чи декількох Специфікацій, які за текстом Договору іменуються як «Специфікація» чи «Специфікації».

Відповідно до пункту 2.3 Договору поставка Товару може здійснюватися Постачальником на підставі усних або письмових заявок Покупця, в яких вказано асортимент та певна кількість Товару, що підлягає поставці із зазначеного у Специфікації, на підставі яких складаються рахунок-фактура та/або видаткові накладні, які є невід`ємною частиною Договору.

Сторони Договору погодили, що базисні умови поставки - СРТ місто Харків (Інкотермс-2000), якщо інше не зазначено у Специфікації (пункт 2.5 Договору), тобто продавець несе витрати за перевезення до пункту призначення, в тому числі фрахт.

Сторонами було підписано такі специфікації:

- № 1/18956 від 20.07.2021 на суму 3 622 495,80 грн із зазначенням кінцевого терміну вибірки 20.07.2022;

- № 2/24817 від 20.08.2021 на суму 287 660,16 грн із зазначенням кінцевого терміну вибірки 20.08.2022;

- № 3/27983 від 20.09.2021 на суму 753 452, 40 грн із зазначенням кінцевого терміну вибірки 13.06.2022.

Таким чином, загальна вартість Товару за вказаними вище специфікаціями становить 4 663 608,36 грн.

У пункті 8.3 Договору Сторони домовились, що замість специфікацій можуть використовуватися рахунки-фактури, які складаються на підставі заявок Покупця. Рахунок-фактури, що містять посилання на дату та номер Договору вважаються складеними на підставі заявок Покупця, в тому числі усних, узгодженими Покупцем і підлягають оплаті в повному обсязі на умовах, визначених Договором. Поставка та приймання Товару Покупцем за видатковими накладними, складеними на підставі рахунок-фактур є згодою Покупця з умовами, зазначеними у рахунок-фактурі.

Відповідно до пункту 3.6 Договору Покупець зобов`язаний здійснити оплату Товару (партії Товару) після його отримання, але не пізніше 90 днів з дати поставки Товару (партії Товару).

З акта звірки взаємних розрахунків станом за період січень 2021 року - грудень 2023 року між Товариством і ТОВ «ІР СОМ» вбачається, що Товариство поставило позивачу Товар на загальну суму 3 652 637,42 грн.

З акта звірки взаємних розрахунків за січень 2021 року - грудень 2023 року вбачається, що станом на 31.12.2023 у ТОВ «ІР СОМ» була заборгованість перед Товариством з оплати за поставлений та отриманий відповідно Товар у розмірі 1 117 274, 72 грн.

Слід зазначити, що вказана сума боргу була сплачена позивачем.

Так, обставина сплати ТОВ "IP СОМ" коштів за Товар і відповідно погашення всього основного боргу за Договором була встановлена рішенням Господарського суду Харківської області від 13.03.2024 у справі № 922/5066/23 за позовною заявою Товариства до ТОВ "IP СОМ" про стягнення заборгованості, яке набрало законної сили 12.06.2024.

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Товариство також звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "IP СОМ" про стягнення 4 320 977,07 грн (справа № 922/2272/24).

В обґрунтування вказаного вище позову Товариство посилалося на пункт 2.4 Договору, в якому вказано, що якщо в Специфікації зазначений термін поставки Товару, Покупець зобов`язаний здійснити замовлення, а Постачальник поставку всього обсягу Товару протягом терміну зазначеного в Специфікації. У випадку, якщо Покупець не здійснив замовлення всього обсягу Товару згідно Специфікації по кількості протягом зазначеного терміну, Постачальник має право вимагати сплати вартості Товару, а Покупець зобов`язаний здійснити оплату протягом 3-х банківських днів з дати вимоги.

Товариство стверджувало, що ТОВ "IP СОМ" не вибрало всю кількість Товару, що передбачена трьома Специфікаціями, тому зобов`язане сплатити вартість невибраного Товару з урахуванням курсу гривні до долара США на міжбанківському валютному ринку згідно із розділом 3 Договору.

Так, на підтвердження кількості невибраного Товару за трьома Специфікаціями та його наявності на складі Товариство надало оборотно-сальдову відомість по рахунку 281 станом на 19.06.2024.

Рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/2272/24 від 06.11.2024, яке набрало законної сили, задоволено позов Товариства та стягнуто з ТОВ «ІР СОМ» на користь Товариства основний борг - 4 320 977,07 грн, що становить 106 428,01 доларів США, у тому числі ПДВ 720 162,84 грн, а також судовий збір - 51 851,73 грн.

Під час розгляду справи № 922/2272/24 було встановлено, що:

- за Специфікацією № 1/18956 від 20.07.2021 кількість не вибраного Товару становить: 1390 шт. Р-12: (обмотк. 12V неполяриз. 2 пер. конт. низкоп. размер 14*9*5 до 0,5А до 125ВАС) типа FP2 /TYC TQ-2 12/ (Ningbo Forward Relay); 40 шт. TS-1000-248B : DC/AC, 1000W, вхід 42.60 VDC, вихід 230VAC/50Hz, 0...+40 C (MEAN WELL); 10 шт. TS-1500-248B : DC/AC, 1500W, вхід 42...60 VDC, вихід 230VAC/50Hz, 0...+40 C (MEAN WELL); 7979 HIT. NSD10-48S12: DC/DC, 9.96W, Вхід: 22-72VDC, Вихід: 12V/0.83A, ізоляція 1000VDC, розміри 50.8x25.4x10 мм, -25... + 70 С (MEAN WELL);

- за Специфікацією № 2/24817 від 20.08.2021: 30 шт. TS-1500-248B: DC/AC, 1500W, вхід 42...60 VDC, вихід 230VAC/50Hz, 0...+40 С (MEAN WELL);

- за Специфікацією № 3/27983 від 20.09.2021: 69 шт. TS-1000-248B: DC/AC, 1000W, вхід 42...60 VDC, вихід 230VAC/50Hz, 0...+40 С (MEAN WELL).

Позивач вказує, що Товариство поданою у межах справи № 922/2272/24 оборотно-сальдовою відомістю, а представники Товариства у суді підтверджували наявність Товару на складі.

На виконання рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/2272/24 від 06.11.2024 ТОВ "IP СОМ" перерахувало на розрахунковий рахунок Товариства 4 320 977,07 грн, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті № 0013907 від 23.04.2025 і відповідно, на перконання позивача, у нього виникло право на отримання всієї кількості Товару, що ним була оплачена.

Також, суд першої інстанції у рішенні від 06.11.2024 у справі № 922/2272/24 вказав, що: "за умови невиконання Покупцем умов пункту 2.3. та п.2.4 Договору сторони обумовили зміну порядку оплати та передбачили право Постачальника вимагати здійснити оплату та обов`язок Покупця виконати вимогу щодо оплати протягом 3 днів з моменту отримання вимоги, тобто здійснити попередню оплату, що не виключає обов`язку Постачальника здійснити поставку. При цьому обов`язок Постачальника виконати поставку після здійснення оплати випливає з умов, визначених як положеннями Договору (п. 2.3), так і законодавством.

… оскільки відповідно до ст. 663 ЦК України Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 2 статті 530 цього Кодексу боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства".

З огляду на вище викладене, ТОВ "IP СОМ" виконало рішення суду та здійснило попередню оплату за Товар Товариству.

З метою визначення строку на поставку Товару у кількості, яка зазначена у рішенні суду у справі № 922/2272/24, позивач звернувся до відповідача з вимогою про поставку Товару протягом семи днів після пред`явлення вимоги з вказівкою адреси складу, інформації про відповідальну особу з питань поставки такого Товару.

Вказана вимога була направлена на адреси електронної пошти відповідача 24.04.2025 та 28.04.2025, а також засобами поштового зв`язку.

Вимога була отримана Товариством засобами поштового зв`язку 28.04.2025.

Таким чином, семиденний строк для поставки Товару сплинув 05.05.2025.

З огляду на непоставку Товару, відсутність реагування у строк для поставки Товару на вимогу, позивач звернувся 06.05.2025 з вимогою про повернення попередньої оплати з посиланням на частину другу статті 693 ЦК України.

Того ж дня на адресу електронної пошти ТОВ "IP СОМ" надійшла відповідь від відповідача з запереченнями щодо прострочення поставки Товару і вказівкою на Товар, який буде поставлено. У відповіді також було вказано про готовність поставки всієї кількості Товару.

Позивач вказує, що незважаючи на непоставку Товару у семиденний строк з дня пред`явлення вимоги, не беручи до уваги вимогу позивача про повернення попередньої оплати через непоставку Товару у визначений строк, 09.05.2025 на склад ТОВ "IP СОМ" перевізником ТОВ "НОВА ПОШТА" було доставлено Товар від Товариства.

Втім, як вказує позивач, Товар був поставлений не у кількості, яка була попередньо оплачена ТОВ "IP СОМ", зазначена у рішенні суду, що набрало законної сили і вказана відповідачем у листі від 06.05.2025 про готовність Товару до поставки.

Так, поставка Товару у меншій кількості підтверджується видатковими накладними, направленими Товариством у системі електронного документообігу Вчасно, а саме:

- за видатковою накладною № 10136 Товариство поставляє ТОВ «IP COM»_DC/AC-інвертор TS-1500-248B : DC/AC, 1500W, вхід 42...60 VDC, вихід 230VAC/50Hz, 0...+40 С у кількості 15 шт. з необхідних 40 шт., зазначених у вимозі від 24.04.2025 (залишок непоставленого товару становить 25 шт.);

- за видатковою накладною № 10137 Товариство поставляє ТОВ «ІР СОМ» DC/AC-інвертор TS-1000-248B : DC/AC, 1000W, вхід 42...60 VDC, вихід 230VAC/50Hz, 0...+40 С у кількості 32 шт. з необхідних 109 шт., зазначених у вимозі від 24.04.2025 (залишок непоставленого товару становить 77 шт.);

- за видатковою накладною №10135 Товариство поставляє ТОВ «ІР СОМ» Реле Р-12 : (обмотк. 12V неполяриз. 2 пер. конт. низкоп. размер 14*9*5 до 0,5А до 125ВАС) типа FP2 /TYC TQ-2 12/ у кількості 1390 шт. з необхідних 1390 шт., зазначених у вимозі від 24.04.2025 (залишок відсутній) та DC/DC-перетворювач NSD10-48S12 : DC/DC, 9.96W, Вхід: 22-72VDC, Вихід: 12V/0.83A, ізоляція 1000VDC, розміри 50.8x25.4x10 мм, -25... + 70 С у кількості 6579 шт. з необхідних 7979 шт., зазначених у вимозі від 24.04.2025 (залишок непоставленого товару становить 1400 шт.).

Слід зазначити, що невідповідність Товару щодо кількості підтверджується також і актами приймання-передачі від 09.05.2025 за експрес-накладною №3411 та № 8962, складеними представником ТОВ "IP СОМ" та представником ТОВ "НОВА ПОШТА".

Також вказаними актами було встановлено:

- невідповідність деяких одиниць Товару характеристиці "новий товар";

- пошкодження заводських коробок, значне пошкодження зовнішнього пакування;

- наявність слідів розкриття заводських коробок;

- не співпадіння серійних номерів, вказаних на коробках, з обладнанням;

- відсутність маркування.

Позивачем на підставі вище вказаних актів було оформлено відмову від отримання Товару.

У зв`язку з поставкою Товару у меншій кількості та виявленням недоліків, ТОВ "IP СОМ" направило відповідачу вимогу про повернення попередньої оплати повністю та додало до вимоги копії вказаних актів.

У свою чергу, від Товариства надійшов лист з проєктом Угоди про виконання зобов`язань за Договором та доказ повернення попередньої оплати у розмірі 1 613 217,95 грн.

Позивач відреагував на лист Товариства та вказав, що враховуючи непоставку Товару у необхідній кількості, яка передбачена у рішенні суду, вказана ТОВ "IP СОМ" у вимозі від 24.04.2025 та повністю сплачена, з огляду на наявність недоліків, які були виявлені при огляді Товару, беручи до уваги відмову від відправлення, оформлену двома актами від 09.05.2025 за участю представника ТОВ "НОВА ПОШТА", повернення частини попередньої оплати як доказ поставки Товару не у відповідній кількості, ТОВ "IP СОМ" вимагає повернення попередньої оплати у розмірі 2 707 759,12 грн.

Товариство листом від 20.05.2025 повідомило про відмову у задоволенні вимоги про повернення попередньої оплати.

З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача попередню оплату у розмірі 2 707 759,12 грн.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що позивач безпідставно відмовився від прийняття Товару, який було доставлено перевізником ТОВ «НОВА ПОШТА».

Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з такого.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 24.04.2025 позивач направив вимогу про поставку Товару відповідачу, яка отримана Товариством за допомогою послуг поштового зв`язку 28.04.2025.

Таким чином, останнім днем для виконання зобов`язання з поставки Товару було 05.05.2025.

У силу приписі частини першої статті 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що Товар не був поставлений позивачу до 05.05.2025 (включно), а тому у ТОВ "IP СОМ" виникло право на повернення суми попередньої оплати, про яке позивач заявив ще 06.05.2025.

Відповідно до частини першої статті 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Оскільки позивачем здійснено розрахунок за товар в порядку попередньої оплати, а відповідач свої зобов`язання в частині поставки товару не виконав, тому в силу приписів статей 670, 693 ЦК України у позивача є право вимагати повернення суми попередньої оплати.

Слід зазначити, що Верховний Суд у застосуванні положень частини другої статті 693 ЦК України неодноразово наголошував на тому, що умовою їх застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки закон не визначив форми пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову. Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі № 910/3611/23, від 09.02.2023 у справі № 910/5041/22, від 07.02.2018 у справі № 910/5444/17.

Таким чином, позивач в активній та однозначній формі вимагав у відповідача повернення попередньої оплати, втім така вимога не була виконана Товариством.

Стосовно посилань відповідача на те, що Товар ним було поставлено у повній кількості шляхом перевезення його ТОВ «НОВА ПОШТА», що, на переконання Товариства підтверджується експертним висновком від 30.06.2025 № І-550 Київської торгово-промислової палати, слід зазначити таке.

Суд виходить з того, що обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Стаття 79 ГПК України містить такий стандарт доказування як "вірогідність доказів", який підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач і відповідач. Тобто з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї їх кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Іншими словами, тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Одночасно статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи, які входять до кола доказування, має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України, щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому, ураховуючи взаємозв`язок і вірогідність.

Також слід зазначити, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний [постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17]. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Зважаючи на подані позивачем і відповідачем докази, які досліджені та оцінені судом та долучені до матеріалів справи, більш вірогідною є саме обставина непоставки Товару у визначений строк (сім днів з моменту отримання відповідної вимоги) та поставка в подальшому Товару не у повній кількості.

Наданий відповідачем експертний висновок не спростовує того, що працівниками ТОВ «НОВА ПОШТА» та позивача встановлено, що Товар було поставлено у меншій кількості, що мало своїм наслідком відмову від його отримання та подальше повернення Товариству.

Оскільки відповідач у визначений строк не поставив Товар, чим порушив умови Договору та приписи статті 663 ЦК України, позивач скористався своїм правом, передбаченим частиною другою статті 693 ЦК України, та звернувся до Товариства з вимогою повернути суму попередньої оплати, яка не була виконана відповідачем, позовна вимога в частині стягнення суми попередньої оплати у розмірі 2 707 759,12 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою ЄСПЛ очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні ЄСПЛ «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункті 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, п. 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому, суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже вони не спростовують встановлених судом обставин та не впливають на результат прийнятого рішення.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів на підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані учасниками справи докази, які оцінені судом у порядку статті 86 ГПК України, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕА ЕЛЕКТРОНІКС УКРАЇНА" (02094, місто Київ, вул. Краківська, будинок 13-Б, корпус 2, код 38013262) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІР СОМ» (61072, Харківська область, м. Харків, вул. 23 серпня, 31-б, код 32338465) попередню оплату в сумі 2 707 759 (два мільйони сімсот сім тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) грн 12 коп., судовий збір у сумі 32 493 (тридцять дві тисячі чотириста дев`яносто три) грн 11 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.10.2025.

Суддя О.Г. Удалова