ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року Справа № 906/915/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Олексюк Г.Є.

судді Мельник О.В.

секретар судового засідання Пацьола О.О.

за участю представників сторін:

позивача: Фєтісов Я.Ю. адвокат

відповідача: Шелест Я.Ю. виписка з ЄДРПУО

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Житомирської області від 10.07.2025 у справі №906/915/23 (суддя Вельмакіна Т.Л., м.Житомир, повний текст складено 21.07.2025)

за позовом ОСОБА_1

до Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області

про визнання договору оренди землі недійсним, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання договору оренди землі від 31.12.2019 недійсним; скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0357 площею 6.8445 га за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 247), зареєстроване державним реєстратором Архівного сектору Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області Ільницькою Ольгою Андріївною 03.06.2020 14:31:16 (номер запису про інше речове право 36794029); скасувати рішення державного реєстратора Архівного сектору Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області Ільницької Ольги Андріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52562345 від 09.06.2020 10:42:13 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 10.07.2025 у справі №906/915/23 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення Господарського суду Житомирської області від 10.07.2025 р. по справі №906/915/23 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Ухвалою суду від 10.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Житомирської області від 10.07.2025 у справі №906/915/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 15 жовтня 2025 року.

10 жовтня 2025 року Попільнянською селищною радою подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити повністю, у зв`язку з безпідставністю, рішення Господарського суду Житомирської області від 10.07.2025 року залишити без змін. Клопотання про витребування наглядового провадження, відібрання зразків для можливості проведення повторної судової почеркознавчої експертизи та призначення повторної судової почеркознавчої експертизи щодо проведення судової експертизи залишити без задоволення у зв`язку із необґрунтованістю.

15 жовтня 2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Фєтісова Є.П. на електронну пошту Північно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про витребування наглядового провадження, відібрання зразків для можливості проведення повторної судової почеркознавчої експертизи та призначення повторної судової почеркознавчої експертизи (в новій редакції, у зв`язку із технічною помилкою допущеною в пунктах 2, 4 аналогічного за змістом клопотання від 12.08.2025, доданого до апеляційної скарги).

Колегія суддів, вказане клопотання представника позивача залишила без розгляду, враховуючи наступне.

29 червня 2023 року Верховною Радою України прийнято Закон України N 3200-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" (далі - ЄСІТС, Закон №3200-IX). Цей Закон набрав чинності 21.07.2023.

Статтею 42 ГПК України передбачені права та обов`язки учасників справи, зокрема ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, а також виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частинами 5 та 6 статті 42 ГПК України встановлено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

За змістом розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3200-IX, зміни, що вносяться зазначеним Законом до ГПК України, вводяться в дію 18.10.2023, крім змін до підпунктів 17.3, 17.15 підпункту 17, підпункти 19.1, 19.2 підпункту 19 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, введення в дію яких відбулося одночасно з набранням Законом №3200-IX чинності.

Згідно з новою редакцією статті 6 ГПК України, яка чинна з 18.10.2023 відповідно до Закону України №3200-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами", суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені ГПК України у разі звернення до суду з документом особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат (абзац 2 частини 6 статті ГПК України).

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє особу права на подання документів до суду в паперовій формі, проте саме в електронній формі особа, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до пункту 7.52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.09.2023 у справі №204/2321/22 вимога про звернення до суду через підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи є обов`язковою для осіб, визначених пунктом 10 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, та тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Так, відповідно до пункту 10 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему визначено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи (це, зокрема, фізичні особи, у тому числі фізичні особи-підприємці) реєструють такі кабінети в добровільному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Фєтісова Є.П. (вх.№4454/25 від 15.10.2025), про витребування наглядового провадження, відібрання зразків для можливості проведення повторної судової почеркознавчої експертизи та призначення повторної судової почеркознавчої експертизи (в новій редакції, у зв`язку із технічною помилкою допущеною в пунктах 2, 4 аналогічного за змістом клопотання від 12.08.2025, доданого до апеляційної скарги), подане 15.10.2025 в електронній формі на електронну пошту Північно-західного апеляційного господарського суду з використанням електронного цифрового підпису представника ОСОБА_1 - адвоката Фєтісова Є.П., а не за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, як передбачено абзацом 2 частини 8 статті 6 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, подання електронного документа на офіційну електронну адресу суду з накладенням електронного підпису без використання підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи не допускається для адвокатів та інших, передбачених пунктом 10 Положення про ЄСІТС, осіб.

Таким чином, подане представником ОСОБА_1 - адвокатом Фєтісовим Є.П. клопотання (вх.№4454/25 від 15.10.2025) надіслано на електронну пошту суду, всупереч вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим залишається без розгляду.

Вищевикладене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 20.11.2023 у справі №910/6738/23, від 18.12.2024 у справі №908/1903/19.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.10.2025 підтримав клопотання додане до апеляційної скарги, пояснив що у п.2, 4 прохальної частини помилково зазначено Господарський суд Житомирської області замість Північно-західного апеляційного господарського суду. Підтримав доводи апеляційної скарги та надав відповідні пояснення.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.10.2025 заперечила щодо задоволення клопотання представника позивача. Доводи викладені в апеляційній скарзі заперечила та надала відповідні пояснення.

Північно-західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.

Суд першої інстанції, встановивши обставини справи, відповідність висновку експерта вимогам ст. 98 ГПК України, а також перевірив кваліфікацію експерта, з огляду на те, що висновок експерта не викликає сумнівів у його достовірності, правильності та повноті, підстави для відхилення судом висновку експерта відсутні, суд першої інстанції прийняв до уваги висновок експерта від 07.11.2024 №1725/24-32 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у господарській справі №906/915/23 на підтвердження обставин виконання позивачем - ОСОБА_1 підписів на договорі оренди землі, акті приймання-передачі та розрахунку з попередньою технічною підготовкою. При цьому суд першої інстанції врахував, що пояснення позивача та показання свідка ОСОБА_2 щодо підроблення підпису ОСОБА_1 на договорі оренди землі, акті приймання-передачі та розрахунку повністю спростовуються висновком експерта. Вказане узгоджується і з твердженнями представника відповідача про те, що саме ОСОБА_1 отримував для підписання примірники договору у Попільнянській селищній раді, а ОСОБА_2 вона раніше не бачила.

Суд першої інстанції враховував і те, що матеріалами справи підтверджується та не заперечувалося позивачем, що він є власником нерухомого майна, яке знаходиться на вказаній земельній ділянці, та те, що він вживав заходи, спрямовані на отримання цієї земельної ділянки в оренду, зокрема подав заяву на ім`я селищного голови Можарівського О.О. від 20.09.2018 про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що свідчить про наявність у нього, зокрема, на дату звернення з цією заявою, волевиявлення на встановлення правовідносин оренди відповідної земельної ділянки.

При цьому, суд першої інстанції зауважив, що звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди землі, позивач фактично стверджує про неукладеність такого правочину, у зв`язку з підробкою його підпису, тому наведені позивачем обставини у випадку їх підтвердження не могли б бути підставою для визнання договору оренди землі недійсним, а лише свідчили б про його неукладеність.

Суд першої інстанції зазначив, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами існування обставин, які є підставами стверджувати, що оспорюваний правочин не був вчинений позивачем та є неукладеним. При цьому жодних підстав для визнання договору оренди землі недійсним позивач не навів.

В контексті вищевказаного, суд першої інстанції вважав, що звернення позивача з цим позовом до суду спрямовано безпосередньо на ухилення від сплати орендної плати за землю, враховуючи, що воно відбулося лише після подання Головним управлінням ДПС у Житомирській області позову про стягнення з позивача заборгованості з орендної плати за землю, хоча у судовому засіданні 16.05.2025 при наданні відповідей на питання як свідок, ОСОБА_1 пояснив, що про заборгованість дізнався з повідомлень податкової щодо сплати орендних платежів.

При цьому, суд першої інстанції зауважив, що оскільки позивач є власником нерухомого майна, яке знаходиться на вказаній земельній ділянці, навіть неукладеність договору оренди землі або визнання його недійсним не призведе до уникнення позивачем сплати належних платежів за землю, оскільки у такому випадку відповідач матиме право на звернення до суду про стягнення з позивача безпідставно збережених коштів з орендної плати.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним договору оренди землі. З огляду на відмову у задоволенні основної позовної вимоги, у задоволенні позовних вимог в частині скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, які є похідними, суд першої інстанції також відмовив.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення інших учасників справи

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що він не підписував договір оренди землі від 31 грудня 2019 року, акт приймання-передачі об`єкта оренди та розрахунок розміру орендної плати, а також не уповноважував жодну особу на укладення цього правочину. Заперечує свою участь у підписанні цих документів, стверджуючи, що його підпис підроблено. Скаржник зазначає, що ухвалою суду від 18 січня 2024 року було призначено судову почеркознавчу експертизу, проведену Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз. Однак, наданий експертний висновок №1725/24-32 від 7 листопада 2024 року на думку позивача є сумнівним, оскільки суперечить фактичним обставинам справи та показанням свідків.

Позивач зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про виклик експерта для надання усних пояснень і відмовив у витребуванні наглядового провадження Київського НДІ судових експертиз, хоча відповідно до Науково-методичних рекомендацій Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року експерт повинен мати достатні вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки для проведення повного дослідження. Натомість, за твердженням позивача, експертиза проведена з порушенням цих вимог, що викликає сумніви у достовірності її висновків.

Крім того, позивач зазначає, що під час судового розгляду був допитаний свідок ОСОБА_2 , який визнав, що саме він підписав спірний договір, акт і розрахунок, і зробив це без відома позивача, шляхом підроблення його підпису з використанням трафарету. ОСОБА_2 підтвердив це під присягою, будучи попередженим про кримінальну відповідальність.

Таким чином, на переконання апелянта, показання свідка беззаперечно доводять підроблення документів та відсутність волевиявлення позивача на укладення договору оренди. За таких умов висновок експерта суперечить іншим доказам у справі та не може мати вирішального значення.

Скаржник також звертає увагу, що суд першої інстанції протиправно відмовив у задоволенні клопотання про відібрання зразків підпису свідка ОСОБА_2 для проведення повторної почеркознавчої експертизи. Він просив відібрати вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку свідка, зокрема через Посольство України в Ізраїлі, де той перебуває на лікуванні, і доручити повторне дослідження Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса».

Посилаючись на статтю 107 Господарського процесуального кодексу України та пункт 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №8, апелянт доводить, що суд мав призначити повторну експертизу, оскільки наявні сумніви у правильності попереднього висновку експерта, пов`язані з його необґрунтованістю та суперечністю іншим матеріалам справи.

Позивач стверджує, що суд першої інстанції надав експертному висновку заздалегідь встановлену силу, фактично ігноруючи показання свідків, що є порушенням статті 86 ГПК України, якою передбачено, що жоден доказ не має для суду наперед установленої сили. Суд, на його думку, не здійснив всебічного та об`єктивного дослідження доказів, не надав належної оцінки показанням, що підтверджують підроблення підписів, і цим порушив засади господарського судочинства.

Таким чином, позивач вказує, що відповідно до статей 11, 203, 215 Цивільного кодексу України відсутність вільного волевиявлення сторони свідчить про недійсність правочину. Оскільки позивач не мав наміру укладати спірний договір оренди і не підписував його, договір не породжує юридичних наслідків і має бути визнаний недійсним.

Відповідач, заперечуючи доводи апеляційної скарги позивача у відзиві на апеляційну скаргу, зазначив, що під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що позивач набув право власності на нерухоме майно - цілісний майновий комплекс загальною площею 8821,7 кв. м, розташований у АДРЕСА_1 . Це право виникло на підставі договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором №2873 від 30 жовтня 2017 року. Відтак ОСОБА_1 є законним власником вказаного об`єкта нерухомості. Відповідач зазначає, що норми статті 120 Земельного кодексу України чітко передбачають перехід права на земельну ділянку у разі набуття права власності на будівлю або споруду, яка на ній розміщена. Якщо така земельна ділянка перебувала у користуванні, до нового власника переходить відповідне право користування на тих самих умовах і в тому самому обсязі, що й у попереднього землекористувача. Так само стаття 141 ЗК України визначає, що право користування земельною ділянкою припиняється у зв`язку з набуттям іншою особою права власності на будівлю або споруду, розташовану на ній. У поєднанні цих приписів із частиною 3 статті 7 Закону України «Про оренду землі» відповідач підкреслює, що разом із переходом права власності на будівлю автоматично переходить і право оренди земельної ділянки, на якій вона розташована. Таким чином, після відчуження нерухомого майна договір оренди землі продовжує діяти - змінюється лише особа орендаря, яким стає новий власник нерухомості. Таким чином, відповідач вважає, що із моменту набуття ОСОБА_1 права власності на майновий комплекс у нього виник обов`язок законно користуватися земельною ділянкою, на якій цей комплекс розміщено, і здійснювати належну орендну плату. Використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів заборонене чинним законодавством. Відповідач також посилається на приписи Цивільного кодексу України щодо дійсності правочинів, зокрема статей 202, 203, 204, 205 та 215, наголошуючи, що правочин є правомірним, якщо його недійсність не встановлена законом або не визнана судом. Відповідно, укладений договір оренди землі від 31 грудня 2019 року є чинним і породжує юридичні наслідки. Також відповідач зазначає, що сам позивач неодноразово звертався до Попільнянської селищної ради з метою оформлення орендних відносин. Зокрема, 20 вересня 2018 року він подавав заяву про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою, а 1 листопада 2019 року - про його затвердження та передачу ділянки площею 6,8445 га в оренду. На підставі цих дій і було укладено договір оренди на сім років, що беззаперечно свідчить про усвідомлене волевиявлення позивача.

Попільнянська селищна рада зазначає, що підставою для позову ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди стала нібито відсутність його волевиявлення при підписанні договору. Проте суд першої інстанції, дослідивши докази, зокрема матеріали судової почеркознавчої експертизи, дійшов обґрунтованого висновку, що договір підписано самим позивачем. Даний висновок підтверджується наданими зразками підпису, експертними дослідженнями та показаннями свідків. Рада наголошує, що покази свідка ОСОБА_2 є суперечливими, непослідовними та не підтверджені жодними доказами. Навпаки, висновок судової експертизи №1725/24-32 від 7 листопада 2024 року беззаперечно підтвердив, що підпис на оригіналах договору, акті приймання-передачі та розрахунку орендної плати виконано власноруч ОСОБА_1 . Експерт неодноразово давала пояснення у судових засіданнях суду першої інстанції, підтвердила достовірність дослідження, виключила можливість підробки підписів технічними засобами, а також пояснила, що відсутні будь-які ознаки виконання підпису з попередньою технічною підготовкою чи використанням шаблонів. Таким чином, твердження позивача про підроблення договору є безпідставними.

Попільнянська селищна рада також звертає увагу, що упродовж усього періоду дії договору ОСОБА_1 отримував податкові повідомлення-рішення про сплату орендної плати, у тому числі особисто, і не заперечував своє зобов`язання як орендаря. Крім того, він неодноразово отримував письмові претензії від ради про наявність заборгованості з орендної плати, що свідчить про його усвідомлення факту дії договору та обов`язку з його виконання.

Щодо клопотання представника позивача про призначення повторної почеркознавчої експертизи, відповідач у відзиві зазначає про його безпідставність. Сторона не надала жодних нових доказів, які б ставили під сумнів уже наданий експертний висновок, тому підстав для повторного дослідження немає.

3. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №134421907 від 15.08.2018, за ОСОБА_1 03.08.2018 зареєстровано право власності на цілісний майновий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором №2873 від 30.10.2017, договору відступлення прав вимоги №47/к від 30.10.2017, договору відступлення прав вимоги б/н від 30.10.2017, повідомлення Приватного нотаріуса Гамаль І.М. №2707 від 18.06.2018, іпотечного договору від 19.10.2007 (а.с.84-85 т.1).

20 вересня 2018 року позивач звернувся до селищного голови Попільнянської селищної ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у користування на умовах оренди строком на 7 років орієнтовною площею 6,8445 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.71 т.1).

Рішенням Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області №665 від 02.10.2018 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі в оренду", надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності Попільнянської селищної ради орієнтовною площею 6,8445 га з метою передачі в користування на умовах оренди терміном на 7 (сім) років для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.70 т.1).

28 травня 2019 року позивач звертався до ФОП Барсука І.В. із заявою про виконання проектно-вишукувальних робіт із землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки (а.с.82 т.1).

ФОП Барсуком І.В. розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр.ОСОБА_1 площею 6,8445 га для передачі у користування на умовах оренди для розміщення експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка розташована за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, селище міського типу Попільня, АДРЕСА_1 (а.с.76-121 т.1).

07 листопада 2019 року рішенням Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області №947 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою передачі в користування на умовах оренди", затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності Попільнянської селищної ради смт. Попільня загальною площею 6,8445 га з метою передачі в користування на умовах оренди громадянину ОСОБА_1 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розроблений ФОП Барсук І.В.; передано ОСОБА_1 в користування на умовах оренди із земель комунальної власності Попільнянської селищної ради смт. Попільня терміном на 7 (сім) років земельну ділянку площею 6,8445 га (кадастровий номер :01:010:0357) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; встановлено орендну плату за користування земельними ділянками згідно діючих ставок орендної плати за земельні ділянки, встановлених на території Попільнянської селищної ради; доручено селищному голові укласти договори оренди земельних ділянок; рекомендовано орендарям зареєструвати договори оренди землі та оформити речове право на земельну ділянку згідно чинного законодавства (а.с.74 т.1).

31 грудня 2019 року між Попільнянською селищною радою (орендодавець) та ФОП Макаренко Павло Борисович (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до п.1 якого на підставі рішення Попільнянської селищної ради від 07.11.2019 №947 орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться за адресою: вул. Мічуріна, 92, смт. Попільня Попільнянського району Житомирської області в межах населеного пункту (а.с.19-20 т.1).

Згідно з п.2 договору, в оренду передається земельна ділянка площею 6,8445 га, у тому числі земель несільськогосподарського призначення 6,8445 га, кадастровий номер - :01:010:0357.

На земельній ділянці наявні об`єкти нерухомого майна (нежитлові будівлі і споруди: головний корпус, склад готової продукції, модуль "Кисловодськ", котельня, тарно-бондарний цех, контора з ваговою, овочесховище, квасильно-засолочний цех, фруктовий цех, матеріальний склад) (п.3 договору).

За умовами п.8 договір укладено на 7 (сім) років.

Відповідно до пунктів 9, 10, 11 договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 1047144,80 грн у рік (10% від нормативної грошової оцінки землі), 67262,07 грн у місяць. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації. Орендна плата вносить у строки, визначені Податковим кодексом України: помісячно до 30 числа наступного за звітним місяцем у розмірі 1/12 частини річної орендної плати.

Згідно з актом приймання-передачі від 31.12.2019, орендодавець - Попільнянська селищна рада передала, а орендар - ФОП Макаренко Павло Борисович прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 6,8445 га, кадастровий номер :01:010:0357, для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21 т.1).

Договір оренди землі від 31.12.2019, акт приймання-передачі від 31.12.2019 та розрахунок розміру орендної плати на вказану вище земельну ділянку підписані орендодавцем та орендарем.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 03.06.2020 за ОСОБА_1 зареєстровано право оренди зазначеної земельної ділянки зі строком дії до 31.12.2026 (а.с.16-17 т.1).

Попільнянська селищна рада зверталася до відповідача з претензіями №02-131883 від 22.12.2021 про сплату заборгованості на суму 2094289,60 грн та №405/02-13 від 27.04.2022 про сплату заборгованості на суму 2296075,72 грн (а.с.122-125 т.1), у яких повідомляла про порушення умов договору оренди землі та вимагала сплатити заборгованість з орендної плати.

Листом Головного управління ДПС у Житомирській області №10551/6/06-30-13-05 від 05.05.2023 за результатами розгляду адвокатського запиту Євгена Фетісова від 01.05.2023 повідомлено, що на земельну ділянку площею 6,8445 га, кадастровий номер :01:010:0357, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в межах населеного пункту, фізичній особі ОСОБА_1 відповідно до умов договору оренди сформовано податкові повідомлення-рішення по орендній платі за землю, а саме:

- за 2020 рік - №84332-5063-0603 від 22.06.2020 на суму 1047144,80 грн, вручено особисто платнику;

- за 2021 рік - №2-0625 від 20.04.2021 на суму 1047144,80 грн, направлено на податкову адресу платника, а саме: АДРЕСА_2 та отримано особисто платником;

- за 2022 рік - №1-0625 від 20.10.2022 на суму 1151859,28 грн, направлено на податкову адресу платника та повернулося з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

За період з 2020 по 2022 роки платником орендна плата за землю до місцевого бюджету не сплачувалась. ГУ ДПС сформовано податкову вимогу від 29.10.2020 №2026-13 та відправлено її на податкову адресу ОСОБА_1 25.10.2022 ГУ ДПС звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості у розмірі 1047144,80 грн. Ухвалою ЖОАС від 20.12.2022 у справі №240/27468/22 цю справу передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду за підсудністю (а.с.15 т.1).

Разом з тим, позивач стверджує, що він не укладав із Попільнянською селищною радою Попільнянського району Житомирської області договору оренди землі від 31.12.2019 і не уповноважував жодну особу на укладення цього договору, не підписував ні акту приймання-передачі об`єкта оренди від 31.12.2019, ні розрахунку і не уповноважував жодну особу на їх підписання, та не мав волевиявлення бути орендарем вищевказаної земельної ділянки і укладення цього правочину не відповідає його внутрішній волі.

Таким чином, позивач наполягає на тому, що він не мав волевиявлення на укладення договору оренди землі від 31.12.2019 та укладення цього правочину не відповідає його внутрішній волі, а також що цей договір є підробним, то договір оренди землі від 31.12.2019 має бути визнаний судом недійсним. Поряд з цим, позивач просить скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0357 площею 6.8445 га за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, смт. Попільня, вулиця Мічуріна, 92 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 247), зареєстроване державним реєстратором Архівного сектору Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області Ільницькою Ольгою Андріївною 03.06.2020 14:31:16 (номер запису про інше речове право 3 6794029) та скасувати рішення державного реєстратора Архівного сектору Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області Ільницької Ольги Андріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52562345 від 09.06.2020 10:42:13 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

4. Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин та правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

За частиною першою статті 14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

За частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим, у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірного договору у мотивувальній частині судового рішення.

Неукладеність договору у зв`язку з недотриманням установленої для нього законом обов`язкової письмової форми, зокрема й щодо його підписання, повинна насамперед корелюватися з відсутністю у сторони правочину волевиявлення на його укладення, про що може свідчити факт непідписання договору цією особою чи підписання його від імені сторони іншою неуповноваженою особою (підроблення підпису).

Наведений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2024 у справі №204/8017/17.

Отже, відсутність або підроблення підпису сторони (яка у зв`язку із цим фактично не є учасником договірних правовідносин) на письмовому правочині створює презумпцію від сутності волевиявлення сторони на виникнення, зміну чи припинення цивільних правовідносин, яка може бути спростована письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами, що підтверджують факт наявності волевиявлення на укладення правочину у сторони, яка заперечує проти цього. Натомість неспростування цієї презумпції свідчить про неукладеність договору, яка ґрунтується на положеннях абзацу першого частини першої статті 638 Цивільного кодексу України - договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Таким чином, відсутність (підроблення) підпису сторони правочину, щодо якого передбачена обов`язкова письмова форма, за загальним правилом не свідчить про недійсність цього правочину, а вказує на дефект його форми та за відсутності підтвердження волевиявлення сторони на його укладення, свідчить про неукладеність такого правочину.

Неукладений правочин не може бути визнаний недійсним чи вважатися нікчемним (недійсним у силу вимог закону), оскільки недійсність правочину як приватноправова категорія покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів, щодо яких було виражено волевиявлення сторін правочину, або ж їх відновлювати.

При цьому, такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

У випадку заперечення самого факту укладення правочину, як і його виконання, такий факт може бути спростований під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірного договору у мотивувальній частині судового рішення.

Порушенням права у такому випадку є не саме по собі існування письмового тексту правочину, волевиявлення позивача щодо якого не було, а вчинення конкретних дій, які порушують право позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.01.2025 у справі №922/3921/21.

Колегія суддів зазначає, що позивач в обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржуваний договір оренди землі від 31 грудня 2019 року, акт приймання-передачі об`єкта оренди та розрахунок розміру орендної плати особисто не підписував, інших осіб на їх підписання не уповноважував, наміру укладати договір оренди не мав та не виказував у будь-який спосіб.

Зокрема позивач у позовній заяві стверджував, що не знав про укладення договору оренди землі до звернення Головного управління ДПС у Житомирській області до нього з позовом про стягнення заборгованості з орендної плати за землю, який розглядається Київським окружним адміністративним судом, а про реєстрацію за ним права оренди земельної ділянки дізнався з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № від 23.04.2023, не мав волевиявлення на укладення договору оренди землі, не підписував цей договір, акт приймання-передачі та розрахунок, а його підписи на цих документах були підроблені ОСОБА_2 .

Разом із позовною заявою позивач подав до суду першої інстанції, клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та зупинення провадження у справі від 03.07.2023, а також клопотання про витребування доказів (а.с.23-27 т.1).

З метою з`ясування вищевикладених обставин з урахуванням витребуваних документів, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 18.01.2025 клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи від 03.07.2023 задоволено. Призначено судову почеркознавчу експертизу у справі №906/915/23, проведення якої доручено Київському науково-дослідного інституту судових експертиз.

На вирішення експерту поставлені такі питання:

1) Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 в спірному договорі оренди землі від 31.12.2019 ОСОБА_1 чи іншою особою?

2) Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 в акті приймання - передачі об`єкта оренди від 31.12.2019 ОСОБА_1 чи іншою особою?

3) Чи виконаний підпис від імені Макаренка Павла Борисовича в розрахунку розміру орендної плати на земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_1, Попільнянської селищної ради, грошова оцінка якої була проведена станом на 01.06.2013. (кадастровий номер :01:010:0357) ОСОБА_1 чи іншою особою?

4). Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 в заяві від 01.11.2019 на ім`я Попільнянського селищного голови Можарівського О.О. (з проханням затвердити проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки) - ОСОБА_1 чи іншою особою?

Згідно висновку експерта від 07.11.2024 №1725/24-32 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у господарській справі №906/915/23 (а.с.106-146 т.2) експертом зроблені наступні висновки:

1. Підпис від імені ОСОБА_1 в графі "Орендар" договору оренди землі від 31.12.2019 виконаний ОСОБА_1 .

2. Підпис від імені ОСОБА_1 в графі "Орендар" в акті приймання-передачі об`єкта оренди від 31.12.2019 виконаний ОСОБА_1 .

3. Підпис від імені ОСОБА_1 в графі "Орендар" в розрахунку розміру орендної плати на земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , грошова оцінка якої була проведена станом на 01.06.2013 (кадастровий номер :01:010:0357) виконаний ОСОБА_1 .

4. Питання ухвали "4. Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 в заяві від 01.11.2019 на ім`я Попільнянського селищного голови Можарівського О.О. (з проханням затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки) - ОСОБА_1 чи іншою особою?" експертом не вирішувалося, оскільки вказаний підпис відтворено за допомогою знакодрукуючого технічного пристрою та не є рукописним почерковим об`єктом.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що у дослідницькій частині висновку експерта від 07.11.2024 №1725/24-32 зазначено що, як досліджувані підписи від імені ОСОБА_1 , які містяться в графі "Орендар" договору оренди землі від 31.12.2019, в графі "Орендар" в акті приймання-передачі об`єкта оренди від 31.12.2019, в графі "Орендар" в розрахунку розміру орендної плати на земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , грошова оцінка якої була проведена станом на 01.06.2013 (кадастровий номер :01:010:0357), так і зразки підписів ОСОБА_1 , надані в якості порівняльного матеріалу, виконані в літерно-штриховій транскрипції, мають зв`язність і складається з літери "М" - безлітерні елементи + розчерк/ з окремим додатковим безлітерним елементом або без нього. Підписи виконано рухами із середнім ступенем виробленості, координація - середня, у серед ньому темпі письма. Розмір елементів підписів - від великого до середнього, розгін - в межах середнього, розстановка - в межах середньої, нахил - правий. Натиск - середній, диференційований. Форма лінії основи підписів - ступінчаста, її напрямок - дещо вгору, розміщення відносно бланкового рядка - початкова частина перетинає бланковий рядок, основна частина над бланковим рядком, заключна частина перетинає бланковий рядок.

При порівнянні зразків підписів ОСОБА_1 між собою експертом було встановлено збіжності вказаних вище загальних та суттєвих окремих ознак, які утворюють індивідуальну сукупність і тому достатні для висновку про те, що вищезазначені підписи, надані в якості порівняльного матеріалу, виконані однією особою та в подальшому використовуються як єдиний почерковий матеріал.

Наданий порівняльний матеріал має необхідний об`єм графічного матеріалу та володіє комплексом ознак, які визнані суттєвими та достатніми для визнання їх придатними для проведення за ними ідентифікаційного дослідження.

При порівнянні досліджуваних підписів зі всіма наданими зразками підпису ОСОБА_1 в кожному випадку порівняння були встановлені збіжності всіх вищезазначених загальних ознак і таких окремих ознак почерку:

- форми рухів при виконанні: початкової частини першого елемента літери "М" (прямолінійні), першого безлітерного елемента (дугова), початкової частини розчерку (наближена до прямолінійної), заключної частини розчерку (кутова, варіанти - хвиляста, прямолінійна), середньої частини окремого безлітерного елемента (варіант - кутова);

- форми рухів при виконанні поєднання: першого і другого елементів літери "М" (петлева), другого і третього елемента літери "М" (зворотно-прямолінійна (варіант - кутова), першого безлітерного елемента з наступним (петлева), безлітерного елементу з початковою частиною розчерку (петлева, варіант - зворотно-прямолінійна);

- способу початку рухів при виконанні першого елемента літери "М" (рефлекторним штрихом (варіант - крапкою);

- напрямку рухів при виконанні: заключної частини розчерку (вверх праворуч (варіант - вниз ліворуч);

- протяжності рухів по вертикалі при виконанні: початкової частини літери першого елемента літери "М" (велика), початкової частини розчерку (велика);

- розміщення рухів по вертикалі при виконанні: верхніх частин першого і третього елементу літери "М" (третій елемент нижче), нижніх частин першого і другого елементу літери "М" (другий елемент вище).

Суттєвих в ідентифікаційному аспекті розбіжностей почеркових ознак дослідженням не встановлено.

Крім того, судом апеляційної інстанції з`ясовано, що експерт у судових засіданнях 01.04.2025, 17.06.2025 під час розгляду даної справи в суді першої інстанції також зазначала, що під час проведення почеркознавчої експертизи не було виявлено ознак застосування технічних засобів або виконання підписів на договорі оренди землі, акті приймання-передачі та розрахунку з попередньою технічною підготовкою. Пояснила, що наведені у висновку збіжні ознаки встановлені при порівнянні досліджуваних підписів від імені ОСОБА_1 , які містяться в договорі оренди землі, акті приймання-передачі та розрахунку зі всіма наданими зразками підпису ОСОБА_1 є суттєвими і в сукупності індивідуалізують підписний почерк певної особи і тому достатні для висновку про те, що підписи від імені ОСОБА_1 , які містяться в графі "Орендар" договору оренди землі від 31.12.2019, в графі "Орендар" в акті приймання-передачі об`єкта оренди від 31.12.2019, в графі "Орендар" в розрахунку розміру орендної плати на земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , грошова оцінка якої була проведена станом на 01.06.2013 (кадастровий номер :01:010:0357) виконані ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновком експерта підтверджується виконання ОСОБА_1 підписів у договорі оренди землі від 31.12.2019, акті приймання-передачі об`єкта оренди від 31.12.2019, розрахунку розміру орендної плати на земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , грошова оцінка якої була проведена станом на 01.06.2013 (кадастровий номер :01:010:0357).

Проте, позивач, заперечуючи висновки експерта та доводи останнього надані у судових засіданнях 01.04.2025, 17.06.2025 під час розгляду даної справи в суді першої інстанції посилається на те, що оскаржуваний договір є підробленим, що підтверджується показаннями свідків позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та надані в судовому засіданні 16.05.2025 під час розгляду справ в суді першої інстанції.

Однак, колегія суддів відзначає, що правові підстави для відхилення висновку судового експерта відсутні у зв`язку з чим він правомірно та обґрунтовано прийнятий до розгляду і підлягає оцінюванню разом з іншими доказами за правилами, встановленими ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія дослідивши та проаналізувавши висновок судового експерта від 07.11.2024 №1725/24-32 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у господарській справі №906/915/23, вважає, що він відповідає вимогам законодавства. Висновки надані в межах компетенції експерта, висновки чіткі, логічні, послідовні, висновок містить вичерпні відповіді на порушені питання, які є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи. Експертне дослідження проведено кваліфікованим експертом з дотриманням приписів Закону України "Про судову експертизу" та ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта належним чином мотивований та обґрунтований.

Водночас, судова колегія зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 87 ГПК України, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах.

Частиною 1 ст. 218 ЦК України встановлено, що заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Крім того, колегія суддів відзначає, що доводи апелянта щодо показань свідка ОСОБА_2 є суперечливими та позбавлені доказової бази. Зокрема, вказаний свідок заявив, що підписував документи замість ОСОБА_1 , використовуючи трафарет, однак ці слова не підтверджені жодним об`єктивним доказом - відсутні будь-які матеріальні сліди технічної підробки, не надано трафарету чи фотофіксації таких дій, що саме по собі додатково породжує справедливі сумніви щодо правдоподібності його показів. Ба більше, експерт чітко виключила можливість виконання підпису технічними засобами.

Сам по собі факт твердження свідка без підтвердження не може переважати над висновком офіційного експертного дослідження. Відповідно до статей 76, 77 та 86 ГПК України, показання свідків оцінюються у сукупності з іншими доказами.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини спору, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що пояснення позивача та показання свідка ОСОБА_2 щодо підроблення підпису ОСОБА_1 на договорі оренди землі, акті приймання-передачі та розрахунку повністю спростовуються висновком експерта.

Колегія суддів відзначає, що висновок судової почеркознавчої експертизи №1725/24-32 від 07.11.2024, виконаний Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, є належним, допустимим і достовірним доказом, який чітко підтвердив, що всі підписи у договорі оренди землі від 31.12.2019, акті приймання-передачі та розрахунку орендної плати виконані власноруч саме ОСОБА_1 . Експерт провела дослідження відповідно до вимог Інструкції Мін`юсту №53/5, застосувавши достатню кількість вільних, умовно-вільних і експериментальних зразків підпису позивача, які були відібрані у судовому засіданні. Жодних порушень методики проведення експертизи не встановлено.

Посилання апелянта на очевидну недостатність зразків є необґрунтованим та не підтверджені жодними документами. Суд апеляційної інстанції зазначає, що експерт мала достатній обсяг порівняльних матеріалів для ідентифікації підпису. Саме тому твердження позивача про недотримання експертом пунктів 1.5., 1.8. і 1.13. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. №53/5 не відповідають дійсності.

З огляду на досліджені докази та встановлені фактичні обставини у цій справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказаний вище висновок експерта від 07.11.2024 №1725/24-32 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у даній справі є належним та допустимим доказом у розуміння ст. 73, 76, 86, 91, 103, 104 ГПК України на підтвердження, що ОСОБА_1 підписано договір оренди землі від 31.12.2019, акт приймання-передачі об`єкта оренди від 31.12.2019, розрахунок розміру орендної плати на земельну ділянку.

Законодавцем, як одну із засад (принципів) господарського судочинства визначено змагальність сторін (п. 4 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України). Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення своїх вимог. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Принцип змагальності передбачає покладення тягаря доказування на сторони, однак не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою ту обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню у спосіб, який дозволить дотриматись переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної стороною обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.08.2020 у справі №927/718/17.

Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції обґрунтовано застосував принцип вільної оцінки доказів (ст. 86 ГПК України). На відміну від безпідставних тверджень апелянта, суд не надавав заздалегідь встановленої сили жодному доказу, а оцінив усі матеріали справи у їх сукупності. Висновок експерта визнано достовірним не за відомчим статусом, а з огляду на його зміст, обґрунтованість і відсутність будь-яких суперечностей із фактами.

Разом з тим, судова колегія відзначає, що матеріалами справи підтверджено, що позивач неодноразово своїми діями підтверджував наявність волевиявлення на укладення договору оренди землі. З матеріалів справи справи вбачається, що у 2018- 2019 роках він звертався до Попільнянської селищної ради з письмовими заявами про дозвіл на розроблення проєкту землеустрою та про затвердження цього проєкту, а згодом особисто отримував документи, пов`язані з орендними відносинами. Саме на підставі цих звернень і був укладений договір оренди землі від 31.12.2019. Ці обставини підтверджуються офіційними документами, зокрема: заявою про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у користування на умовах оренди строком на 7 років орієнтовною площею 6,8445 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.71 т.1); рішенням Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області №665 від 02.10.2018 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі в оренду" (а.с.70 т.1), яким надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності Попільнянської селищної ради орієнтовною площею 6,8445 га з метою передачі в користування на умовах оренди терміном на 7 (сім) років для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; розроблений ФОП Барсуком І.В. проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр.ОСОБА_1 площею 6,8445 га для передачі у користування на умовах оренди для розміщення експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка розташована за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, селище міського типу Попільня, АДРЕСА_1 (а.с.76-121 т.1); рішенням Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області №947 від 07 листопада 2019 року "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою передачі в користування на умовах оренди", яким затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності Попільнянської селищної ради смт. Попільня загальною площею 6,8445 га з метою передачі в користування на умовах оренди громадянину ОСОБА_1 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розроблений ФОП Барсук І.В.; передано ОСОБА_1 в користування на умовах оренди із земель комунальної власності Попільнянської селищної ради смт. Попільня терміном на 7 (сім) років земельну ділянку площею 6,8445 га (кадастровий номер :01:010:0357) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (11.02), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; встановлено орендну плату за користування земельними ділянками згідно діючих ставок орендної плати за земельні ділянки, встановлених на території Попільнянської селищної ради; доручено селищному голові укласти договори оренди земельних ділянок; рекомендовано орендарям зареєструвати договори оренди землі та оформити речове право на земельну ділянку згідно чинного законодавства (а.с.74 т.1), що наявні у матеріалах справи, і повністю з урахуванням вірогідності доказів спростовують позицію позивача про відсутність внутрішньої волі на укладення договору.

Колегія суддів також вважає, безпідставними твердження позивача про необґрунтованість відмови суду першої інстанції в задоволенні клопотань про витребування наглядового провадження та про відібрання зразків для можливості проведення повторної судової почеркознавчої експертизи і призначення повторної судової почеркознавчої експертизи, враховуючи наступне.

Згідно ч.2 ст. 107 ГПК України, за наявності сумнівів у правильності висновку експерта (необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо) за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, доручивши її проведення іншим експертам.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача в обґрунтування вказаного клопотання послався на те, що наявні сумніви у правильності висновку експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 07.11.2024 р. № 1725/24-32, складеного судовим експертом відділу почеркознавчих досліджень лабораторії криміналістичних видів досліджень Київського НДІ судових експертиз ОСОБА_4 , оскільки наявна суперечність з іншими матеріалами справи, зокрема у судових засіданнях по даній справі позивач неодноразово категорично стверджував та наголошував на тому, що він не укладав із Попільнянською селищною радою Попільнянського району Житомирської області договору оренди землі від 31.12.2019 (і не уповноважував жодну сторону на укладення цього договору), не підписував ні акту приймання-передачі об`єкта оренди від 31.12.2019, ні розрахунку розміру орендної плати на земельну ділянку (і не уповноважував жодну особі на їх підписання), та не мав волевиявлення бути орендарем вищевказаної земельної ділянки і укладення цього правочину не відповідає його внутрішній волі. Крім того, у судовому засіданні 16.05.2025 був допитаний в якості свідка ОСОБА_2 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази, якому була роз`яснена кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 Кримінального кодексу України та який категорично ствердив, що договір оренди землі від 31.12.2019, акт приймання-передачі об`єкта оренди від 31.19.2019 та розрахунок розміру орендної плати на земельну ділянку він підписав особисто, шляхом підроблення підпису позивача за допомогою трафарету і він не ставив позивач до відома щодо цього.

Проте, колегія суддів вважає, вказане клопотання безпідставним, оскільки з його змісту не вбачається обґрунтованого сумніву у правильності висновку експерта від 07.11.2024 №1725/24-32. Суд може призначити повторну експертизу лише за наявності обґрунтованих сумнівів у правильності висновку експерта, проте жодних нових даних, які ставили б під сумнів вказаний висновок експерта, апелянтом не наведено. Всі аргументи це лише повторення раніше відхилених тверджень, що не становить правової підстави для повторного дослідження. Суд першої інстанції цілком обґрунтовано відмовив у задоволенні відповідних клопотань.

Крім того, розглянувши додане до апеляційної скарги клопотання представника позивача про витребування матеріалів наглядового провадження Київського НДІ судових експертиз, відібрання нових зразків підпису свідка ОСОБА_2 та призначення повторної почеркознавчої експертизи, колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Так, представник позивача у вказаному клопотанні послався на те, що наявні обґрунтовані сумніви у правильності висновку експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 07.11.2024 №1725/24-32, складеного судовим експертом відділу почеркознавчих досліджень лабораторії криміналістичних видів досліджень Київського НДІ судових експертиз ОСОБА_4 , оскільки наявна суперечність з іншими матеріалами справи, а саме те, що позивач, допитаний як свідок, зазначив, що не підписував договір оренди землі від 31.12.2019, щодо інших документів не пам`ятає; про його існування дізнався лише після отримання повідомлень з податкової; про підписання договору ОСОБА_2 дізнався наприкінці 2024 або на початку 2025 року; наміру укладати договір не мав через зміну планів; підтвердив, що є власником нерухомості на спірній ділянці. Свідок ОСОБА_2 пояснив, що без відома позивача підписав три документи - договір оренди, акт приймання-передачі та розрахунок орендної плати, підробивши підпис позивача власноруч за допомогою створеного ним трафарету, після тренувань протягом 20- 50 хвилин, і повернув документи до селищної ради 31.12.2019, не ознайомлюючись зі змістом. Таким чином, попереджений про кримінальну відповідальність, свідок ОСОБА_2 категорично підтвердив, що зазначені документи підписав особисто шляхом підроблення підпису позивача за допомогою трафарету, не повідомляючи його про це.

Таким чином, представник позивача просить у суду апеляційної інстанції: 1. Витребувати з Київського НДІ судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 6, номери засобів зв`язку: 044-200-29-11, 044-200-29-29) належним чином засвідчені копії матеріалів наглядового провадження за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 07.11.2024 р. №1725/24-32; 2. Зобов`язати свідка ОСОБА_2 надати до Північно- Західного апеляційного господарського суду вільні та умовно-вільні зразки його підпису та почерку; 3. Зобов`язати свідка ОСОБА_2 звернутись до Посольства України в Державі Ізраїль (https://israel.mfa.gov.ua/, адреса: 6259440, м. Тель- Авів, вул. Ірміягу, 50, телефон: +972-3-627-33-00, канцелярія +972-3-627-33-03 (дод. 0), факс: +972-3-604-25-12, канцелярія +972-3-544-67-44 консульський відділ, e-mail: , веб-сайт: http://israel.mfa.gov.ua) та надати експериментальні зразки його підпису та почерку; 4. Зобов`язати Посольство України в Державі Ізраїль (https://israel.mfa.gov.ua/, адреса: 6259440, м. Тель-Авів, вул. Ірміягу, 50, телефон: +972-3-627-33-00, канцелярія +972-3-627- 33-03 (дод. 0), факс: +972-3-604-25-12, канцелярія +972-3-544-67-44 консульський відділ, е- mail: , веб-сайт: http://israel.mfa.gov.ua) організувати відбір експериментальних зразків підпису та почерку свідка ОСОБА_2 та забезпечити документування (фото- та відео- фіксацію) такого відбору, після чого такі задокументовані відібрані зразки надати до Північно-Західного апеляційного господарського суду; 5. Призначити повторну судову почеркознавчу експертизу у справі № 906/915/23, проведення якої доручити Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» (https://nncise.org.ua/, адреса: м. Харків, вул. Золочівська, 8-А, телефон: +38 , e-mail: ); 6. На вирішення експерту поставити такі питання: 6.1) Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 в спірному договорі оренди землі від 31.12.2019 ОСОБА_1 чи іншою особою? 6.2) Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 в акті приймання - передачі об`єкта оренди від 31.12.2019 ОСОБА_1 чи іншою особою? 6.3) Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 в розрахунку розміру орендної плати на земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , грошова оцінка якої була проведена станом на 01.06.2013. (кадастровий номер :01:010:0357) ОСОБА_1 чи іншою особою? 6.4) Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 в заяві від 01.11.2019 на ім`я Попільнянського селищного голови Можарівського О.О. (з проханням затвердити проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки) - ОСОБА_1 чи іншою особою?; 7. Витрати за проведення судової експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 та зобов`язати ОСОБА_1 здійснити попередню оплату проведення експертизи відповідно до виставленого експертною установою рахунку; 8. Якщо під час проведення судової експертизи будуть встановлені обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких фахівцям не були поставлені питання, зобов`язати та надати можливість експертам у висновку викласти свої міркування і доводи щодо цих обставин; 9. Попередити експерта, який буде проводити експертизу, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (статті 384 та 385 Кримінального кодексу України).

Проте, за результатами дослідження висновку судової почеркознавчої експертизи №1725/24-32 від 07.11.2024, складеного експертом Київського НДІ судових експертиз Рябенко І.Ю., колегія суддів дійшла висновку, що вказаний висновок експерта відповідає вимогам чинного законодавства і є належним, допустимим та достовірним доказом у справі. Експертиза проведена відповідно до положень Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5.

Експерт в свою чергу двічі надавала пояснення у судовому засіданні в суді першої інстанції, підтвердила правильність проведених досліджень, засвідчила наявність достатньої кількості та якості порівняльних матеріалів, а також категорично виключила можливість технічного чи штучного виконання підписів. Висновок містить докладний опис застосованих методів, результатів дослідження, ознак підписів і не має внутрішніх суперечностей чи розбіжностей із матеріалами справи.

Поряд з цим, колегія суддів відзначає, що позивач не навів жодного факту, який би свідчив про істотні порушення процедури проведення експертизи або про недотримання вимог до достатності зразків підписів. Клопотання зводиться до повторення доводів, які вже розглядалися судом першої інстанції та були належно оцінені. Вказівки позивача на нібито недостатність зразків чи порушення експертом рекомендацій Мін`юсту не підтверджені жодними доказами та не створюють сумнівів у достовірності висновку.

Більше того, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи наявні 25 аркушів експериментальних зразків підпису позивача, що цілком відповідає вимогам до обсягу порівняльного матеріалу. Саме ці зразки були використані експертом при дослідженні. Тому твердження позивача про їх очевидну недостатність є безпідставним і не відповідає фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що підстави для призначення повторної експертизи, визначені частиною 2 статті 107 ГПК України, у даному випадку відсутні. Суд може призначити повторну експертизу лише за наявності обґрунтованих сумнівів у правильності висновку експерта, його необґрунтованості чи суперечності іншим матеріалам справи. Проте жодних таких обставин заявником не наведено. Навпаки, висновок експерта №1725/24-32 узгоджується з іншими доказами у справі, зокрема з його діями щодо укладення договору оренди землі та з наявними документами, що підтверджують вірогідність укладення договору.

Колегія суддів звертає увагу, що посилання заявника на свідчення ОСОБА_2 як на підставу для сумнівів у висновку експерта є безпідставними. Як встановлено судом першої інстанції, показання цього свідка є суперечливими, непослідовними і не підтверджені жодними доказами. Сам свідок визнав, що підписував договір власноруч, не ознайомлюючись зі змістом і без відома позивача, що необґрунтованим поясненням, оскільки не має документального підтвердження, не підкріплене жодним технічним доказом і суперечить встановленим експертизою фактам. Таким чином, зазначені заявником «нові обставини» не створюють підстав для перегляду чи сумніву у висновку експерта.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про витребування матеріалів наглядового провадження, відібрання нових зразків підпису свідка ОСОБА_2 та призначення повторної судової почеркознавчої експертизи слід відмовити повністю як таке, що є необґрунтованим, безпідставним і спрямованим на безпідставне затягування судового процесу.

Посилання апелянта на положення статей 203 та 215 Цивільного кодексу України є безпідставними, оскільки норми зазначених статей не дають підстав для визнання спірного договору оренди землі недійсним. Волевиявлення сторін при його укладенні було вільним, усвідомленим і спрямованим на реальне настання правових наслідків, що повністю відповідає вимогам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України, правочин є дійсним, якщо його зміст не суперечить закону, а волевиявлення сторін є вільним, усвідомленим та відповідає їх внутрішній волі. Аналіз матеріалів справи підтверджує, що позивач добровільно ініціював оформлення орендних правовідносин, звертаючись до Попільнянської селищної ради з письмовими заявами про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою, а згодом - про його затвердження та укладення договору оренди земельної ділянки. Такі дії свідчать про чітке розуміння позивачем своїх намірів і наслідків укладення договору, тобто про наявність у нього реальної волі на його укладення.

Договір оренди землі від 31.12.2019 укладено у письмовій формі, відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі» та статтям 626, 628, 629, 792 Цивільного кодексу України. Він містить усі істотні умови: предмет оренди, строк, розмір орендної плати, права та обов`язки сторін і підписаний обома сторонами, що підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи №1725/24-32 від 07.11.2024. Крім того, договір зареєстрований у встановленому законом порядку, що підтверджує його офіційне набрання чинності.

Будь-яких доказів, які б свідчили про наявність підстав, передбачених статтею 215 Цивільного кодексу України для визнання правочину недійсним, апелянтом не надано. В матеріалах справи відсутні факти, які б свідчили про порушення вимог щодо змісту правочину, його форми чи суб`єктного складу, відсутня також будь-яка вказівка на обман, насильство, помилку чи інші обставини, що могли б вплинути на свободу волевиявлення сторін.

Таким чином, спірний договір оренди землі від 31.12.2019 року є чинним, укладеним належним чином і таким, що породжує юридичні наслідки для його сторін. Відсутність будь-яких правових підстав для його недійсності, передбачених законом, повністю спростовує доводи апелянта і підтверджує правильність висновку суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним договору оренди землі та з огляду на відмову у задоволенні основної позовної вимоги, у задоволенні позовних вимог в частині скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, які є похідними, також слід відмовити.

5. Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Таким чином, у апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла дійти висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.

Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, суд апеляційної інстанції вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, дійшов висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду дійшла висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, рішення Господарського суду Житомирської області від 10.07.2025 у справі №906/915/23 без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 10.07.2025 у справі №906/915/23 без змін.

2. Справу №906/915/23 повернути Господарському суду Житомирської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "27" жовтня 2025 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.