УХВАЛА

м. Київ

24.10.2025Справа № 910/519/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" від 13 жовтня 2025 року вих. № 02-4-1/815 про повернення судового збору в справі № 910/519/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення 224 075 969,42 грн,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" (далі Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі Компанія) 298 064 374,36 грн, з яких: 280 859 988,97 грн основна заборгованість, 2 416 479,02 грн три проценти річних, 14 787 906,37 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем покладених на нього зобов`язань за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел від 25 липня 2019 року № 0261-09021 у редакції додаткової угоди від 12 серпня 2024 року № 10.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20 січня 2025 року вищенаведену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/519/25, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

7 березня 2025 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява від цієї ж дати про збільшення розміру позовних вимог, у якій останній просив суд стягнути з відповідача 298 064 651,38 грн, з яких: 280 859 988,97 грн основна заборгованість, 2 416 668,04 грн три проценти річних, 14 787 906,37 грн інфляційні втрати.

2 квітня 2025 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява від цієї ж дати про зменшення розміру позовних вимог в частині суми основної заборгованості, у якій останній просив суд стягнути з відповідача 224 075 969,42 грн, з яких: 206 871 395,01 грн основна заборгованість, 2 416 668,04 грн три проценти річних, 14 787 906,37 грн інфляційні втрати.

У підготовчому засіданні 3 квітня 2025 року суд постановив протокольні ухвали: про прийняття до розгляду заяв Товариства: від 7 березня 2025 року про збільшення розміру позовних вимог; від 2 квітня 2025 року про зменшення розміру позовних вимог; про відмову в задоволенні усного клопотання представника Компанії про оголошення перерви в засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 3 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

21 травня 2025 року через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли: клопотання від 20 травня 2025 року про закриття провадження у справі в частині суми погашеної Компанією заборгованості з доказами її оплати, заперечення від 21 травня 2025 року на клопотання позивача від 23 квітня 2025 року, а також клопотання від 21 травня 2025 року про відстрочення виконання рішення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22 травня 2025 року, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 8 жовтня 2025 року, позов Товариства задоволено частково, стягнуто з Компанії на користь позивача 178 296 977,46 грн основного боргу, 2 416 668,04 грн трьох процентів річних, 14 787 906,37 грн інфляційних втрат та 739 722,50 грн судового збору. Провадження у справі в частині стягнення з Компанії "на користь Товариства 28 574 417,55 грн основного боргу закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору. У задоволенні клопотання Компанії про відстрочення виконання рішення суду в даній справі відмовлено.

14 жовтня 2025 року через систему "Електронний суд" від Компанії надійшла заява від 13 жовтня 2025 року вих. № 02-4-1/815 про повернення судового збору на підставі статті 130 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України). В обґрунтування вказаної заяви Компанія посилалася на те, що у своєму відзиві вона не заперечувала щодо суми заборгованості за укладеним з позивачем договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел від 25 липня 2019 року № 0261-09021 за період з квітня 2024 року по листопад 2024 року в загальному розмірі 280 859 988,97 грн. Крім того, під час час розгляду справи № 910/519/25 відповідачем було в добровільному порядку погашено суму основного боргу на суму 28 574 417,55 грн. Отже, на думку Компанії, ціна даного позову, з урахуванням погашення частини суми основного боргу, становила 195 501 551,87 грн, а відтак сума судового збору за його подання 637 381,00 грн. За розрахунком відповідача, належною сумою судового збору, яка підлягала стягненню судом з Компанії, є 318 690,00 грн. Також Компанія просила призначити розгляд цієї заяви в судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15 жовтня 2025 року вирішення питання про прийняття до розгляду вказаної заяви Компанії відкладено до повернення матеріалів справи № 910/519/25 до Господарського суду міста Києва.

15 жовтня 2025 року через систему "Електронний суд" від Товариства надійшла заява від цієї ж дати вих. № 863/08, у якій останнє заперечувало проти задоволення заяви Компанії від 13 жовтня 2025 року та просило суд не приймати таку заяву до розгляду. Позивач зазначив, що викладені в заяві Компанії доводи не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому, вказані доводи щодо неправильного обрахунку судом першої інстанції суми судового збору, яка підлягала розподілу між сторонами, вже були предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, який у постанові від 8 жовтня 2025 року дійшов висновку про необґрунтованість таких міркувань відповідача.

23 жовтня 2025 року до Господарського суду міста Києва повернулися матеріали справи № 910/519/25.

Розглянувши подану Компанією заяву від 14 жовтня 2025 року, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, з огляду на таке.

У постанові Північного апеляційного господарського суду від 8 жовтня 2025 року, яка набрала законної сили в установленому законом порядку, та якою залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 22 травня 2025 року в цій справі, зазначено, що: "В апеляційній скарзі Компанія посилається на ч. 1 ст. 130 ГПК України та вважає, що суд допустив арифметичну помилку у розрахунку стягнення судового збору. Так, рішенням стягнуто з відповідача суму судового збору у розмірі 739 722,50 грн. При цьому за час розгляду справи відповідачем погашено заборгованість у розмірі 28 574 417,55 грн. Отже, ціна позову з урахуванням погашення частини суми основного боргу становить 195 501 551,87 грн, а тому судовий збір мав складати суму 637 381,00 грн. З урахуванням ст. 130 ГПК сума стягнення мала бути у розмірі 318 690, 00 грн. Суд зазначає, що загальна сума до стягнення з відповідача склала 195 501 551,87 грн. Звертаючись з позовом у цій справі, Товариство, виходячи з ціни позову у 224 075 969,42 грн, сплатило 847 840, 00 (тобто 100% судового збору). Після закриття судом провадження у справі в частині вимог про стягнення основного боргу ціна позову (за мінусом оплат на суму 28 574 417,55 грн) становила 195 501 551,87 грн, тобто 87,% від первісно заявлених вимог та, відповідно, судовий збір на суму 28 574 417,55 грн складає 12,%. Відповідно, 100% судового збору (847 840,00 грн) 12,% судового збору = 739 722,50 грн судового збору. Отже, стягнутий судом першої інстанції з Компанії судовий збір у розмірі 739 722,50 грн є правильним і таким, що відповідає положенням чинного законодавства і доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують".

Відтак, правова оцінка обставинам, викладеним Компанією в заяві від 13 жовтня 2025 року та на які остання посилалася як на підставу для повернення судового збору, вже була надана судом апеляційної інстанції. За висновками Північного апеляційного господарського суду відповідні аргументи відповідача є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Разом із цим, суд враховує, що згідно з частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" (далі Закон) сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду лише за клопотанням особи, яка його сплатила.

Однак, у порушення приписів вказаної норми Закону Компанія у своїй заяві взагалі не зазначила конкретну суму судового збору, яка підлягає поверненню, та особу, якій належить повернути такий судовий збір.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно зі статтею 130 ГПК України суд вирішує питання про повернення відповідної суми судового збору в разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову або визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. У такому випадку суд у відповідній ухвалі чи рішенні, у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма міститься у частині 3 статті 7 Закону.

Отже, вирішення питання про повернення судового збору виключно в судовому засіданні зазначеними приписами чинного законодавства не передбачено. Необхідність розгляду даної заяви в судовому засіданні також не була встановлена й судом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що правові підстави для задоволення заяви Компанії від 13 жовтня 2025 року щодо повернення судового збору та розгляду цієї заяви у судовому засіданні відсутні.

Відтак, вказана заява Компанії задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 130, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, статтею 7 Закону України "Про судовий збір", суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" від 13 жовтня 2025 року вих. № 02-4-1/815 про повернення судового збору в справі № 910/519/25 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали: 24 жовтня 2025 року.

Суддя Є.В. Павленко