ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м.Черкаси Справа № 925/1139/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за правилами письмового провадження розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВК Еліна", м.Одеса, вул. 21 км Старокиївського шосе,15

до фізичної особи-підприємця Демиденка Дмитра Миколайовича, АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості за договором в сумі 71558,65 грн,

без виклику та участі представників сторін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТВК Еліна" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до фізичної особи-підприємця Демиденка Дмитра Миколайовича з вимогою про стягнення 71558,65 грн заборгованості за договором перевезення вантажів від 10.03.2025 №Ф10/03-2П, зокрема:

61949,00 грн основного боргу,

8761,74 грн пені,

847,91 грн - 3% річних,

та відшкодування судових витрат.

Ухвалою суду від 19.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні).

Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Так, відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ч.5 ст.6. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів);

ч.6 ст.6. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку;

абз.1 ч.7 ст.6. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою;

п.2 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з:

відповіддю, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" за запитом судді Скиби Г.М. від 03.06.2025 №14528727 (а.с.51) - фізична особа-підприємець Демиденко Дмитро Миколайович (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" з 19.09.2025;

з довідкою про доставку електронного листа, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" (а.с.56), документ в електронному вигляді "ГПК Ухвала ст.176, 250 (ВідкриттяСпрощПровадж)" від 19.09.2025 у справі №925/1139/25 (суддя Скиба Г.М.) було надіслано одержувачу, фізичній особі-підприємцю Демиденку Дмитру Миколайовичу в його електронний кабінет та доставлено до останнього 19.09.2025 о 14:20 год.

Відповідно до ч.4 ст.122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Оголошення про виклик відповідача у судове засідання було розміщено на офіційному вебсайті судової влади України 19.09.2025 (а.с.55).

Отже відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, однак у встановлений судом строк відзиву чи й заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження до суду не надіслав.

Суд розглянув справу за наявними в ній доказами та матеріалами.

За результатами розгляду спору прийнято та приєднано до справи судове рішення без його проголошення.

Судом встановлено такі взаємовідносини сторін та обставини:

10.03.2025 між фізичною особою-підприємцем Демиденко Дмитром Миколайовичем (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТВК Еліна" (перевізник) укладено договір перевезення вантажів №Ф10/03-2П (а.с.14), за умовами якого: перевізник від свого імені та за рахунок експедитора зобов`язався надати послуги перевезення, а експедитор зобов`язався прийняти та оплатити надані послуги, а також інші платежі, передбачені цим договором, в тому числі, обґрунтовані витрати перевізника, якщо вони раніше не були включені у вартість послуг. На підставі цього договору перевізником можуть надаватися, як нарізно, так і в сукупності такі послуги: а.Перевезення експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів автомобільним, морським, авіа- та/або залізничним транспортом на території України та/або за її межами; b.Інші послуги які стосуються вантажу та передбачені Законом України "Про транспортно-експедиторську діяльність" ВІД 01.07.2004 №1955-IV, іншими нормативними актами (п.1.1); умови надання послуг щодо конкретного вантажу узгоджуються сторонами в заявках на перевезення (далі в тексті - заявка). Заявка є невід`ємною частиною даного договору. У випадку виникнення розбіжностей у тлумаченні умов договору та заявки, - пріоритетними є умови заявки (п.1.2); з питань, які не врегульовані цим Договором, сторони керуються законодавством України, а також, залежно від виду перевезення, таким актами: Конвенцією про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (далі - КДПВ), Митною конвенцією про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (далі - Конвенція МДП), Європейською угодою про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (далі - ДОПНВ); Конвенцією ООН про морське перевезення вантажів 1978 року, Міжнародною конвенцією про уніфікацію деяких правил про коносамент від 25.08.1924, з Протоколом від 23.06.1977, Варшавською конвенцією 1929 року з протоколами до неї. Також, сторони можуть посилатися на міжнародні ділові звичаї здійснення кожного виду перевезень (п.1.3); сторони погодили, що обмін інформацією про вантаж, пересилання заявок, рахунків-фактур, актів приймання-передачі, довідок чи будь-яких інших документів, повідомлення про рішення щодо вантажу, зміну маршруту, позаштатні ситуації, а також обмін будь-якою іншою інформацією, що пов`язана з виконанням зобов`язань сторонами за цим договором, буде здійснюватися через засоби зв`язку, які вказані в цьому пункті (далі в тексті - офіційні засоби зв`язку). Сторони заявляють, що регулярно перевіряють вказані в цьому пункті засоби зв`язку, жодна із сторін не має права посилатися на обставину неотримання інформації чи документів, якщо вони були надіслані офіційними засобами зв`язку. Офіційним засобом зв`язку для цілей договору є: експедитор: телефон(и) , ; адреса електронної пошти - , ; Viber, Telegram, WhatsApp- , ; перевізник: телефон(и) +11; адреса електронної пошти - ; Viber, Telegram, WhatsApp - НОМЕР_2 (п.1.4); сторони зобов`язуються дотримуватись правил ділового листування. Сторона, яка отримала листа чи електронне повідомлення на офіційні засоби зв`язку, повинна у відповідь надіслати повідомлення чи листа, яким підтвердити їх отримання. Проте, це не може бути підставою для твердження про неотримання листа чи повідомлення (п.1.5); в цьому договорі вживають такі скорочення: "ПІБ" - прізвище, ім`я по-батькові; "ТЗ" - транспортний засіб; "ТТН" - товарно-транспортна накладна; "CMR" - міжнародна автомобільна накладна (п.1.6); обов`язки експедитора: завчасно повідомляти перевізника про необхідність перевезення вантажу /.../ (п.2.1.2); своєчасно сплачувати належні перевізнику платежі відповідно до умов цього договору (2.1.13); обов`язки перевізника: здійснити перевезення вантажу, а також надати інші послуги за домовленістю із експедитором, які пов`язані із перевезенням вантажу (п.2.2.1); кожне замовлення на надання послуг перевезення попередньо узгоджується між експедитором та перевізником шляхом погодження заявою на перевезення вантажів (п.3.1); заявки складаються в письмовій формі, підписуються уповноваженою особою експедитора і надсилаються перевізникові офіційними засобами зв`язку. Заявка повинна бути надіслана не менше ніж за 2 (дві) доби до планової дати завантаження ТЗ. Сторони погоджуються, що заявки передані офіційними засобами зв`язку мають юридичну силу оригіналу. Наступне передання оригіналу заявки не є обов`язковим (п.3.2); ціною договору є сума вартості усіх послуг, які надані перевізником експедитору, та зазначаються в заявках (п.4.2); вартість послуг погоджується сторонами в заявках (п.4.2); за результатами надання послуг сторонами підписується акт надання послуг. Перевізник після надання послуг згідно з конкретною заявкою надсилає експедитору: копії товарно-транспортних накладних (CMR - у випадку міжнародних перевезень ТТН - у випадку внутрішніх перевезень), акт надання послуг, рахунок-фактуру, заявку на перевезення. За погодженням сторін акт надання послуг та рахунок-фактура можуть складатися за результатами виконання кількох заявок (п.4.3); експедитор зобов`язаний протягом 5-ти (п`яти) днів з моменту отримання акту надання послуг підписати його та направити перевізнику або висловити обґрунтовані зауваження щодо наданих послуг чи їх вартості (п.4.4); експедитор зобов`язується оплатити послуги і додаткові витрати, що були понесені перевізником, протягом 14-ти календарних днів з моменту отримання рахунку-фактури, якщо іншу не узгоджено сторонами у заявці (п.4.5); сторонами в заявці можуть бути погоджені інші умови оплати послуг, які застосовуються до конкретної заявки (п.4.6); оплата здійснюється в гривні на розрахунковий рахунок перевізника. датою платежу вважається дата зарахування коштів. Оплата усіх банківських комісій здійснюється експедитором (п.4.8); сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань у випадках, які передбачені договором та законодавством України (п.5.1); у випадку прострочення оплати послуг перевізника експедитор зобов`язаний оплатити, а перевізник має право нарахувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє від оплати суми зобов`язання (п.5.7); сторони погоджуються на необхідність досудового врегулювання спорів відповідно до договору у претензійному порядку або шляхом переговорів. Претензій, відповіді на них можуть бути направлені із використанням офіційних засобів зв`язку (п.6.1); у разі не вирішення претензій сторонами, спір може бути передано на розгляд компетентного суду (п.6.3); договір набирає чинності з моменту підписання. Договір укладений на невизначений строк. Договір може бути змінено чи доповнено за згодою обох сторін (п.8.1); до усіх відносин, які не врегульовані цим договором, застосовується законодавство України (п.8.5).

На виконання умов договору між експедитором та перевізником погоджено заявку від 10.03.2025 №ФП-70 (а.с.24) на перевезення вантажу - Газконденсат, АДР 3; вага - 23,5 т; виконавець - ТОВ "ТВК Еліна"; експедитор - ФОП Демиденко Дмитро Миколайович; дані авто - НОМЕР_3 / НОМЕР_4 ; дані водія - ОСОБА_1; адреса завантаження - Україна, Харківська область, смт.Васищеве; адреса замитнення - м.Київ, вул.Енергетична; пункт перетину кордону - Яготин; адреса розмитнення - Латвія, Вентспілс; ставка по перевезенню - 85 доларів/тонна; форма оплати - безготівкова, в гривні на день вивантаження по курсу НБУ. По оригіналам транспортних документів до 10 банківських днів; дата завантаження - 13.03.2025; дата розвантаження - по прибуттю; додаткові умови - цистерна повинна бути суха, чиста, без сторонніх запахів, спеціалізована для перевезення наливних вантажів з АДР 3. Заявка містить підпис представників сторін та скріплена їх печатками.

14.03.2025 перевізником згідно із заявкою від 10.03.2025 №ФП-70 виконано перевезення вантажу з смт.Васищеве, Харківська область, Україна до Ventspils Latvia, що підтверджується товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 14.03.2025 №КП80 (а.с.25), міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №0018 від 14.03.2025 (а.с.26).

04.04.2025 (повторно 07.04.2025) перевізником на визначену в договорі (п.1.4) електронну адресу експедитора надіслано акт про надання послуг від 21.03.2025 №ЦБ00000194 на суму 71949,01 грн і рахунок на оплату від 21.03.2025 №ЦБ00000194 на суму 71949,01 грн.

04.04.2025 експедитором на визначену в договорі (п.1.4) електронну адресу перевізника направлено повідомлення: "Доброго дня. Все ОК по сумах та датах. Прохання змінити місце завантаження згідно з ЦМР" (а.с.39-42).

30.06.2025 перевізником на електронну та поштову адресу експедитора направлено вимогу від 30.06.2025 №2/300625 про здійснення оплати наданих автотранспортних послуг за договором перевезення вантажів від 10.03.2025 №Ф10/03-2П в сумі 71949,01 грн, яку останнім задоволено частково в сумі 10000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 22.07.2025 №1528 з призначенням платежу: "Без ПДВ Оплата за міжнародні транспортні перевезення згідно рахунку №194 від 21 березня 2025 року" (а.с.46).

Направлена 02.09.2025 перевізником на поштову адресу експедитора вимога від 02.09.2025 №3/020925 про здійснення оплати наданих автотранспортних послуг за договором від 10.03.2025 №Ф10/03-2П в сумі 61949,01 грн - залишена останнім без належного реагування чи й задоволення.

Вказані обставини стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВК Еліна" в Господарський суд Черкаської області із позовною заявою до фізичної особи-підприємця Демиденка Дмитра Миколайовича за захистом порушеного права та примусового стягнення заборгованості за договором перевезення вантажів від 10.03.2025 №Ф10/03-2П в сумі 61949,01 грн та нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до п.5.7 договору 8761,74 грн пені та відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України 846,91 грн - 3% річних.

Відповідачем відзиву на позов чи й доказів виконання у повному обсязі умов договору перевезення вантажів від 10.03.2025 №Ф10/03-2П до суду не надано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання на ринку надання транспортних послуг (в тому числі вантажним автомобільним транспортом), самостійними юридичними особами з присвоєнням ідентифікаційного коду, визначенням видів діяльності, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ - положення ст.93 Цивільного кодексу України.

Позивач звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом про стягнення з відповідача 71558,65 грн заборгованості за договором перевезення вантажів від 10.03.2025 №Ф10/03-2П в міжнародному автомобільному сполученні.

Відповідно до положень ст.ст.6, 11, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах письмового двостороннього строкового консенсуального оплатного змішаного договору перевезення вантажів від 10.03.2025 №Ф10/03-2П; договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним, не розірваний сторонами та є дійсним на момент спірних правовідносин. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (приписи ст.204 Цивільного кодексу України). Договір відповідає положенням глави 63 Цивільного кодексу України - як різновид послуги, яка безпосередньо споживається замовником, та міжнародним конвенціям з вантажних перевезень, до яких приєдналась Україна.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до Цивільного кодексу України:

п.1 ч.2 ст.11. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини;

ч.1, 2 ст.509. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу;

ст.525. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

ст.526. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

ст.530. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства;

ст.599. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином;

ст.610. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);

ст.611. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом;

ст.629. Договір є обов`язковим для виконання сторонами;

ст.901. 1. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 2. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання;

ч.1 ст.903. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором;

ст.908. 1. Перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. 2. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них;

ст.909. 1. За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. 2. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. 3. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). 4. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору перевезення вантажів від 10.03.2025 №Ф10/03-2П за заявкою відповідача від 10.03.2025 №ФП-70 надано останньому послуги з міжнародного перевезення вантажу (Газконденсат, АДР 3 в кількості 23,5 т) із застосуванням спецтранспорту по маршруту: Україна, Харківська область, смт.Васищеве, вул.Промислова,19 - Ventspils Latvia, автомобілем НОМЕР_3 / НОМЕР_5 , що підтверджується:

заявкою від 10.03.2025 №ФП-70 (а.с.24) на перевезення вантажу - Газконденсат, АДР 3; вага - 23,5 т; виконавець - ТОВ "ТВК Еліна"; експедитор - фоп Демиденко Дмитро Миколайович; дані авто - НОМЕР_3 / НОМЕР_4 ; дані водія - ОСОБА_1; адреса завантаження - Україна, Харківська область, смт.Васищеве; адреса замитнення - м.Київ, вул.Енергетична; пункт перетину кордону - Яготин; адреса розмитнення - Латвія, Вентспілс; ставка по перевезенню - 85 доларів/тонна; форма оплати - безготівкова, в гривні на день вивантаження по курсу НБУ. По оригіналам транспортних документів до 10 банківських днів; дата завантаження - 13.03.2025; дата розвантаження - по прибуттю; додаткові умови - цистерна повинна бути суха, чиста, без сторонніх запахів, спеціалізована для перевезення наливних вантажів з АДР 3. Заявка містить підпис представників сторін та скріплена їх печатками;

товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 14.03.2025 №КП80 (а.с.25), автопідприємство ТОВ "ТВК Еліна", ; автомобіль НОМЕР_3 ; прізвище, ім`я, по-батькові водія, № посвідчення - ОСОБА_1 , НОМЕР_6 ; замовник (платник)/вантажоодержувач - ТОВ "ВІГ-Трейдінг", ; пункт навантаження - Харківська область, смт.Васищеве, вул.Промислова,19; найменування, марка, вид нафтопродукту (нафти) - конденсат газовий стабілізований природний - 20,388 тон;

міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) від 14.03.2025 №0018 (а.с.26) з відмітками: відправник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оріентіс Трейд", 61044, Україна, м.Харків, просп.Героїв Харкова,259; отримувач - Vitol Terminal Latvija SIA, Talsu iela 75, Ventspils, LV; перевізник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТВК Еліна", Україна, м.Одеса, вул.21 км.Старокиївського шосе,15; місце та дата завантаження вантажу - вул.Промислова,1, с.Покровське, Полтавський район, Полтавська область, 38413, Україна, 14.03.2025; документи, що додаються - попередній рахунок №РІ-18 від 14.03.2025, паспорт якості №1203-120325NF від 12.03.2025; найменування вантажу - Дистилят газового конденсату легкий "Naphta" тип 1 (ТУ У 19.2-1:2022), наливом, вага - 20380 кг; підпис та штамп відправника (графа 22) - містить відтиск штампу відправника, ТОВ "Орієнтіс Трейд"; підпис та штамп перевізника (графа 23) - містить штам та підпис перевізника, Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВК Еліна";

актом надання послуг від 21.03.2025 №рБЦ0000194 (а.с.37) - за договором перевезення вантажів від 10.03.2025 №Ф10/03-2П; найменування робіт, послуг - автотранспортні послуги з перевезення вантажів; вул.Промислова,1, с.Покровське, Полтавський район, Полтавська область, Україна - м.Вентспілс, Латвія, ВН76856РМ/ВН720XG; Газконденсат, АДР 3; на суму 71949,01 грн.

рахунком на оплату від 21.03.2025 №БЦ00000194 (а.с.40) - за договором перевезення вантажів від 10.03.2025 №Ф10/03-2П; найменування робіт, послуг - автотранспортні послуги з перевезення вантажів; вул.Промислова,1, с.Покровське, Полтавський район, Полтавська область, Україна - м.Вентспілс, Латвія, ВН76856РМ/ВН720XG; Газконденсат, АДР 3; на суму 71949,01 грн;

платіжною інструкцією від 22.07.2025 №1528 (а.с.46) про перерахування фізичною особою-підприємцем Демиденко Д.М. (експедитор) на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВК Еліна" (перевізник) грошових коштів у сумі 10000,00 грн з призначенням платежу: "без ПДВ Оплата за міжнародні транспортні перевезення згідно рахунку №194 від 21 березня 2025 року".

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про транзит вантажів" транзит вантажів супроводжується товарно-транспортною накладною, складеною мовою міжнародного спілкування. Залежно від обраного виду транспорту такою накладною може бути авіаційна вантажна накладна (Air Waybill), міжнародна автомобільна накладна (CMR), накладна УМВС (СМГС), накладна ЦІМ (CIM), накладна ЦІМ/УМВС (CIM/SMGS, ЦИМ/СМГС), коносамент (Bill of Lading). Крім цього, транзит вантажів може супроводжуватися (за наявності) рахунком-фактурою (Invoice) або іншим документом, що вказує вартість товару, пакувальним листком (специфікацією), вантажною відомістю (Cargo Manifest), книжкою МДП (Carnet TIR), книжкою ATA (Carnet ATA). При декларуванні транзитних вантажів відповідно до митного законодавства України до митних органів подається вантажна митна декларація (ВМД) або накладна УМВС (СМГС), накладна ЦІМ (CIM), накладна ЦІМ/УМВС (CIM/SMGS, ЦИМ/СМГС), книжка МДП (Carnet TIR), книжка ATA (Carnet ATA), необхідні для здійснення митного контролю.

Згідно із Законом України "Про автомобільний транспорт":

ст.1. /.../ міжнародні перевезення пасажирів і вантажів - перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону; /.../ товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом; транспортно-експедиторські послуги - послуги, пов`язані з підготовкою та відправленням вантажів, організацією та забезпеченням перевезень, контролем за проходженням і одержанням вантажів, проведенням взаєморозрахунків; /.../;

ст.53. Організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

Одним із основних міжнародних документів, який регулює відносини сторін при виконанні міжнародних перевезень вантажів автотранспортом, є Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, підписана в Женеві 19 травня 1956 року (надалі - Конвенція).

За приписами статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України", чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Законом України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" закріплено, що Україна приєдналася до зазначеної Конвенції, а згідно листа Міністерства закордонних справ України від 16.05.2007 №72/14-612/1-1559 "Щодо набуття чинності міжнародними договорами" ця Конвенція набрала чинності для України 17.05.2007.

Суд зазначає, що згідно із ст.1 Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Отже, виходячи зі змісту Конвенції, враховуючи, що обставини даного спору виникли з факту міжнародного перевезення вантажу автомобільним транспортом, в якому відповідач виступав в якості замовника у відносинах з експедитором, яким фактично здійснювалась організація перевезення вантажу, то на спірні правовідносини сторін поширюються положення Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів, що підписана в Женеві 19.05.1956.

З урахуванням статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України", статті 4 Господарського процесуального кодексу України до спірних правовідносин застосовуються положення Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів, які мають пріоритет над правилами, передбаченими законодавством України.

Відповідно до Конвенції:

ст.4 Договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції;

ст.9. Вантажна накладна є первинним доказом на укладення договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

З наявних у справі доказів, судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором перевезення вантажів від 10.03.2025 №Ф10/03-2П, надавши послуги з перевезення вантажів на умовах, погоджених у ньому, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) від 14.03.2025 №0018 (а.с.26).

Враховуючи зазначені вище приписи чинного законодавства та умови договору, надані позивачем товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 14.03.2025 №КП80 та міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) від 14.03.2025 №0018 є належними та допустимими доказами надання останнім послуг з міжнародного перевезення вантажу, зміст яких дають суду підстави стверджувати про виконання останнім, як перевізником обов`язків з прийняття вантажів до перевезення та належної їх передачі вантажоодержувачу. Тобто відповідач замовив та спожив дані послуги.

При цьому, як убачається із наявної у матеріалах справи копії CMR, будь-які заперечення щодо повного та належного надання позивачем послуг з міжнародних перевезень вантажу з боку вантажоодержувача відсутні.

Про належне виконання позивачем зобов`язань за договором перевезення вантажів від 10.03.2025 №Ф10/03-2П також свідчить відсутність будь-яких зауважень чи претензій з боку відповідача, як замовника щодо наданих послуг, а також здійснена останнім часткова оплата наданих послуг у розмірі 10000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 22.07.2025 №1528.

Згідно з умовами договору (п.4.3, 4.4, 4.5) за результатами надання послуг сторонами підписується акт надання послуг. Перевізник після надання послуг згідно з конкретною заявкою надсилає експедитору: копії товарно-транспортних накладних (CMR - у випадку міжнародних перевезень ТТН - у випадку внутрішніх перевезень), акт надання послуг, рахунок-фактуру, заявку на перевезення. Експедитор зобов`язаний протягом 5-ти (п`яти) днів з моменту отримання акту надання послуг підписати його та направити перевізнику або висловити обґрунтовані зауваження щодо наданих послуг чи їх вартості. Експедитор зобов`язується оплатити послуги і додаткові витрати, що були понесені перевізником, протягом 14-ти календарних днів з моменту отримання рахунку-фактури, якщо іншу не узгоджено сторонами у заявці.

Відповідачем у п`ятиденний термін з дня отримання (04.04.2025) акту надання послуг від 21.03.2025 №рЦБ0000194 на суму 71949,01 грн обґрунтованих зауважень щодо наданих переліку та об`єму послуг чи їх вартості не висловлено, однак у чотирнадцятиденний строк з моменту отримання оплати виставленого рахунку від 21.03.2025 №ЦБ00000194 не здійснено.

Направлена позивачем на адресу відповідача претензія від 30.06.2025 №2/300625 (а.с.44) про негайну сплату заборгованості за договором перевезення вантажів від 10.03.2025 №Ф10/03-2П була частково задоволена останнім шляхом сплати 10000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 22.07.2025 №1528 з призначенням платежу: "Без ПДВ Оплата за міжнародні транспортні перевезення згідно рахунку №194 від 21 березня 2025 року" (а.с.46).

Суд вважає, що строк виконання оплати відповідачем за договором перевезення вантажів від 10.03.2025 №Ф10/03-2П є таким, що настав.

Вказані обставини відповідачем не спростовано. Станом на день розгляду справи доказів належного виконання умов договору перевезення вантажів від 10.03.2025 №Ф10/03-2П у повному обсязі не надано.

Невиконання відповідачем взятого на себе зобов`язання у строки, встановлені п.4.5 договору, є правовою підставою для стягнення з відповідача заявленої позивачем суми основного боргу 61949,00 грн у примусовому порядку.

Разом з тим, за прострочення виконання зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача 8761,74 грн пені та 847,91 грн - 3% річних.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши встановлений сторонами у договорі строк проведення розрахунків за надані перевізником послуги, перевіривши за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон" наданий позивачем до позовної заяви розрахунок 3% річних, суд встановив, що останній є неправильним, з огляду на неправильне визначення позивачем періоду, протягом якого певна сума простроченого платежу не була сплачена. Так, нараховувати 3% річних за весь період прострочення можливо лише до дати подання позову (19.09.2025), а зростання боргу після цієї дати потребує подання до суду в порядку та строки, визначені ст.46 Господарського процесуального кодексу України, заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Враховуючи викладене, 3% річних підлягають стягненню за період з 22.04.2025 до 18.09.2025 у сумі 839,37 грн. В частині стягнення 8,54 грн решти суми 3% річних необхідно відмовити з мотивів недоведеності, необґрунтованості та передчасності.

За невиконання грошового зобов`язання, відповідно до ч.6 ст.231 Господарського кодексу України (чинного на момент правовідносин за договором), п.5.7 договору, позивач має право на стягнення пені за прострочення сплати боргу.

Договір про забезпечення виконання зобов`язання у вигляді пені укладено в письмовому виді відповідно до приписів ст.ст.546, 549 Цивільного кодексу України.

Суд, перевіривши розрахунки позивача за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон", встановив, що нарахування пені в розмірі 8761,74 грн здійснено неправильно з огляду на неправильне визначення позивачем періоду, протягом якого певна сума простроченого платежу не була сплачена (методика визначення періоду судом наведена вище). З огляду на викладене, суд вважає, що позивач має право на стягнення з відповідача 8673,51 грн пені за період з 22.04.2025 до 18.09.2025. В частині стягнення 88,23 грн решти суми пені необхідно відмовити з мотивів недоведеності, необґрунтованості та передчасності.

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що сплата заборгованості відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання до суду відзиву чи й доказів проведення розрахунку з позивачем.

Відповідачем всупереч вимог та приписів ч.1 ст.74, ст.76, 77 ГПК України факту належного виконання зобов`язання перед позивачем у визначений договором строк не доведено; доводів та документів позивача не спростовано.

За вказаних обставин суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права, передбачений приписами ст.ст.15-16 Цивільного кодексу України, тому позов підлягає до часткового задоволення. Належить стягнути з відповідача на користь позивача 61949,00 грн заборгованості за договором перевезення вантажів від 10.03.2025 №Ф10/03-2П, 839,37 грн - 3% річних та 8673,51 грн пені. В решті вимог належить відмовити.

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу статті 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили - з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відтак, належить покласти на відповідача та стягнути на користь позивача 2422,40 грн судового збору за мінімальною ставкою.

Згідно із ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

У позовній заяві позивач відповідно до ст.124 Господарського процесуального кодексу України вказав, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, понесених ним на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку із розглядом справи, становить 15000,00 грн; що докази на підтвердження розміру судових витрат, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, суд при ухваленні рішення не розглядає питання про розподіл витрат, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Демиденка Дмитра Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; рахунок в банку не відомий) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВК Еліна" (м.Одеса, вул.21 км Старокиївського шосе,15, ; номер рахунку в банку не відомий) 61949,00 грн заборгованості за договором перевезення вантажів від 10.03.2025 №Ф10/03-2П, 839,37 грн - 3% річних, 8673,51 грн пені та 2422,40 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 27.10.2025.

Суддя Г.М.Скиба