УХВАЛА

м. Київ

22.10.2025Справа № 910/7215/25
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Морозівська Птахофабрика" (07526, Київська обл., Броварський район, с. Морозівка, вул. Садова,9, ідентифікаційний номер 33889787)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фогель Україна" (03035, м. Київ, площа Солом`янська,2, офіс 317,ідентифікаційний номер 41853100)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Секретар судового засідання Улахли О.М.

Представники учасників:

від заявника не з`явилися,

від боржника не з`явилися,

розпорядник майна Опанасик В.В.,

від ГУ ДПС у м. Києві Гончаренко Б.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Морозівська Птахофабрика" звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фогель Україна" (ідентифікаційний номер 41853100) у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Морозівська Птахофабрика" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фогель Україна" (ідентифікаційний номер 41853100) залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Морозівська Птахофабрика" строк п`ять днів з дня вручення цієї ухвали на усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Морозівська Птахофабрика" спосіб усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство шляхом надання:- доказів авансування винагороди арбітражному керуючому у розмірі 48 000,00грн.

17.06.2025 до суду надійшли докази усунення недоліків, встановлених ухвалою Господарського суду від 12.06.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2025 № 910/7215/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Морозівська Птахофабрика" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фогель Україна" (ідентифікаційний номер 41853100) було прийнято до розгляду, засідання призначено на 02.07.2025, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Фогель Україна" (ідентифікаційний номер 41853100) у строк до 27.06.2025(включно) надати суду належним чином засвідчені копії правоустановчих документів, зокрема статут підприємства, відзив на заяву про порушення справи про банкрутство з додатками, складений відповідно до ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства та з урахування п. 6 ст. 39 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2025 відкладено підготовче засідання на 11.07.2025.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.07.2025 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фогель Україна" (03035, м. Київ, площа Солом`янська,2, офіс 317,ідентифікаційний номер 41853100). Визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Морозівська Птахофабрика" (07526, Київська обл., Броварський район, с. Морозівка, вул. Садова, 9, ідентифікаційний номер 33889787) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фогель Україна" (03035, м. Київ, площа Солом`янська,2, офіс 317,ідентифікаційний номер 41853100) у розмірі 4 046 588,69 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Фогель Україна" (03035, м. Київ, площа Солом`янська,2, офіс 317,ідентифікаційний номер 41853100). Здійснено оприлюднення на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фогель Україна" (03035, м. Київ, площа Солом`янська,2, офіс 317,ідентифікаційний номер 41853100) за номером 76611 від 14.07.2025р. Призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Фогель Україна" (03035, м. Київ, площа Солом`янська,2, офіс 317,ідентифікаційний номер 41853100) арбітражного керуючого Опанасика Владислава Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1888 від 27.12.2018). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 17.09.2025 р.

11.08.2025 до суду надійшло повідомлення по справі від Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації.

21.08.2025 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС з грошовими вимогами до боржника на суму 10 793,30 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2025 прийнято заяву Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про визнання кредитором боржника на суму 10 793,30 грн., розгляд якої відбудеться у попередньому засіданні 17.09.2025.

15.09.2025 до суду надійшов звіт розпорядника майна арбітражного керуючого Опанасика В.В. про результати розгляду заявлених кредиторських вимог до боржника.

Ухвалою попереднього засідання від 17.09.2025 визнано кредитором у справі № 910/7215/25 по відношенню до боржника:- Товариство з обмеженою відповідальністю Морозівська Птахофабрика з грошовими вимогами на суму 4 148 868,69 грн., з яких 102 280,00 грн. вимоги першої черги, 4 046 588,69 грн. вимоги четвертої черги;- Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС з грошовими вимогами на суму 16 849,30 грн., з яких 6 056,00 грн. вимоги першої черги, 10 793,30 грн. вимоги шостої черги. Визначено дату проведення підсумкового судового засідання у справі № 910/7215/25 на 22.10.2025.

21.10.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання розпорядника майна про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури.

У судове засідання, призначене на 22.10.2025, з`явилися представник кредитора ГУ ДПС у м. Києві та розпорядник майна.

Cудом встановлено, що розпорядником майна подано Протокол зборів кредиторів, клопотання про перехід до ліквідаційної процедури, звіт розпорядника майна про вжиті заходи в процедурі розпорядження майном. Наразі, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Дослідивши подані розпорядником майна арбітражним керуючим Опанасиком В.В. документи, складені за результатами вжиття відповідних заходів у процедурі розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Фогель Україна", судом встановлено, що матеріали справи станом на 22.10.2025 не містять доказів проведення інвентаризації майна боржника у порядку, визначеному Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 02.09.2014 року № 879, зареєстрованим Міністерством юстиції України 30 жовтня 2014 року за № 1365/26142, та документів (інвентаризаційних описів, актів інвентаризації, протоколу інвентаризаційної комісії, тощо), складених відповідно до вимог указаного Положення , а також доказів проведення аналізу фінансової, господарської та інвестиційної діяльності боржника, його становища на товарних ринках.

Немоджливість проведення інвентаризації майна боржника на фінансового аналізу підприємства мотивовані ненаданням боржником розпояржнику майна відповідних документів.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право: 1) звертатися до суду у випадках, передбачених цим Кодексом; 5) звертатися із запитами арбітражного керуючого, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, у тому числі банків, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей, депозитарних установ та інших професійних учасників ринків капіталу, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб; 6) отримувати інформацію з державних реєстрів; 8) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Пунктом 3 частини 2 статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що арбітражний керуючий зобов`язаний проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника та подавати результати такого аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію.

Згідно з ч. 3 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна у тому числі зобов`язаний проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника, встановлювати за результатами його проведення наявність або відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, вчинення незаконних дій у разі банкрутства.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства У процедурі розпорядження майном за клопотанням розпорядника майна, сторін або інших учасників справи про банкрутство, що містить підтверджені відомості про перешкоджання виконавчим органом боржника виконанню повноважень розпорядника майна, невжиття заходів щодо забезпечення збереження майна боржника, а також про вчинення ними дій, що порушують права та законні інтереси боржника або кредиторів, господарський суд має право припинити повноваження виконавчого органу боржника та покласти виконання його обов`язків на розпорядника майна.

Арбітражний керуючий є учасником у справі про банкрутство (неплатоспроможність) відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 3 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Суд звертає увагу розпорядника майна на вищевказані положення Кодексу України з процедур банкрутства та Господарського процесуального кодексу України, якими передбачено право розпорядника майна звернутися до суду із клопотанням про витребування доказів/зобов`язання вчинити дії або із клопотанням про припинення повноважень керівника боржника та покладення виконання його обов`язків на розпорядника майна у тому числі у разі невиконання керівником боржника законних вимог розпорядника майна (надання у відповідь на запити розпорядника майна інформації та документів) задля виконання арбітражним керуючим свого обов`язку у процедурі розпорядження майном - проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника, встановлювати за результатами його проведення наявність або відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, вчинення незаконних дій у разі банкрутства.

За таких обставин, суд вважає передчасним висновок розпорядника майна стосовно того, що проведення аналізу фінансово-господарського стану та інвентаризації майна боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фогель Україна» є неможливим.

За приписами частини третьої статті 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Згідно з частиною першою статті 6 КУзПБ щодо боржника юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.

За частиною першою статті 44 КУзПБ під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частин першої, другої статті 49 КУзПБ у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або закривається провадження у справі. До закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів приймають одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. У разі наявності обставин, що не дають зборам кредиторів можливості у встановлені строки прийняти одне з таких рішень, збори кредиторів можуть прийняти рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про продовження строку процедури розпорядження майном у межах граничних строків, визначених цим Кодексом.

Частиною третьою статті 49 КУзПБ визначено, що у підсумковому засіданні господарський суд ухвалює одне з таких судових рішень: ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном у межах граничних строків, визначених цим Кодексом; ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому цим Кодексом; постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство.

Отже, саме суд у підсумковому судовому засіданні в залежності від обставин справи визначає наступну судову процедуру щодо боржника та ухвалює судове рішення про її введення.

За статтею 1 КУзПБ банкрутство це визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури; боржник юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав; неплатоспроможність неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 205 Господарського кодексу України (далі ГК України) у разі неспроможності суб`єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом.

Отже, боржник визнається банкрутом за умови встановлення господарським судом його неспроможності відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані вимоги кредиторів інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.

Під ліквідацією розуміється припинення боржника, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку КУзПБ вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Відповідно до частини першої статті 58 КУзПБ у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

Постанова господарського суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є, за своєю правовою природою, судовим рішенням, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом, належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Тож завдання підсумкового засідання суду полягає у з`ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі. При винесенні постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, має бути доведено факт неплатоспроможності боржника, як того вимагає стаття 205 ГК України, відповідно до положень частини четвертої якої суб`єкт господарювання може бути оголошений банкрутом за рішенням суду, у разі неспроможності суб`єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів.

За загальним правилом умовою переходу до ліквідаційної процедури є перевищення пасивів боржника над активами, що випливає з аналізу відомостей фінансово-господарської боржника, наданих суду у звіті розпорядника майна або рішенні зборів кредиторів (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 918/420/16, від 15.06.2021 у справі № 916/1950/16, від 29.07.2021 у справі № 913/401/20, від 12.10.2021 у справі № 916/3619/19).

При цьому, наявність рішення зборів кредиторів про перехід до наступної судової процедури та звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, не є саме по собі безумовною підставою для введення господарським судом ліквідаційної процедури боржника.

Підставою для визнання боржника банкрутом є недостатність його майна для задоволення вимог кредиторів, що встановлюється судом шляхом зіставлення активів і пасивів боржника. Без встановлення фінансового стану боржника (зазначення конкретних показників, що відображають наявність фінансових ресурсів), наявності чи відсутності майнових активів у нього, за рахунок яких можна продовжити виробничу діяльність з метою погашення кредиторської заборгованості, без перевірки можливості застосування до боржника іншої, ніж ліквідація, судової процедури, висновок про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є передчасним, адже таке рішення повинно прийматися за наявності належних та допустимих доказів про відсутність можливості відновити платоспроможність боржника та погасити вимоги кредиторів не інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.

Матеріли справи не містять доказів проведення розпорядником майна фінансового аналізу підприємства, відомостей про проведення інвентаризації Товариства, аналізу активу та пасиву, а також звіту про направлення запитів щодо пошуку майна для проведення аналізу активу та пасиву.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи у підсумковому засіданні.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 216, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відкласти розгляд справи у попередньому засіданні на 03.12.25 о 11:40 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 7.

2. Розпоряднику майна подати суду у строк до 28.11.2025 (включно)

- відомості щодо проведеної інвентаризації у відповідності до Порядку проведення інвентаризації активів і зобов`язань та оформлення її результатів, визначеному Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 02.09.2014 року № 879, зареєстрованим Міністерством юстиції України 30 жовтня 2014 року за № 1365/26142;

- аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках;

-аналіз пасиву та активу боржника;

3. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі та заявленим кредиторам.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не підлягає оскарженню.

Суддя Д.В.Мандичев