ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2025 Справа № 917/1098/14(917/1323/25)

м. Полтава

Суддя Господарського суду Полтавської області Паламарчук В.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1

до відповідача 1) Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", 36008, м.Полтава, вул. Комарова, 2а,

відповідача 2) Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1Д,

про стягнення основної грошової винагороди за період виконання повноважень арбітражного керуючого

Без виклику учасників справи

Встановив: 02.07.2025 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (вхід. №1368/25) до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" та Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про стягнення основної грошової винагороди розпорядника майна, ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-Білоруське підприємство "Авіс" за період з 01.12.2015 по 21.01.2021. Зокрема позивач прохає суд стягнути :

- з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" 135 891,90грн (пропорційно розміру вимог кредитора (96,34 %)) ;

- з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" 18 496,64грн (пропорційно розміру вимог кредитора (3,66 %)).

Згідно витягу з протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 02.07.2025 справі присвоєно єдиний унікальний номер 917/1098/14(917/1323/25) та на підставі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено головуючим у справі суддю Паламарчука В.В.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.07.2025 суд залишив позовну заяву без руху та встановив строк для усунення недоліків.

Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11.07.2025 позовну заяву ОСОБА_1 (вхід. №1368/25 від 02.07.2025) прийнято судом до розгляду і відкрито провадження у справі №917/1098/14(917/1323/25), постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), встановлено строки подання сторонами відзивів на позовну заяву та заяв по суті справи.

Зазначена ухвала суду була надіслана учасникам у справі в їх електронні кабінети і була доставлена 15.07.2025, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронних листів (а.с. 60-64).

14.07.2025 від Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" надійшли заперечення (вхід. №9326 від 14.07.2025), згідно яких банк заперечує проти позову. Зокрема, зазначає, що оскільки провадження у справі №917/1098/14 закрито ухвалою Господарського суду Полтавської області від 17.06.2025, процедура банкрутства є завершеною, арбітражним керуючим Рибаченком М.П. безпідставно подано позовну заяву в межах закритої справи.

24.07.2025 від ОСОБА_1 надійшли заперечення (відповідь на відзив) (вхід. №9805), згідно яких позивач просить задовольнити позовні вимоги.

28.07.2025 від АТ КБ "Приватбанк" надійшла заява про закриття провадження у справі (вхід. №9854), з посиланням на те, що боржник не є стороною по спору та результат розгляду цього позову не вплине на майновий стан ТОВ "УБП "Авіс", який вже є ліквідованим. Зазначене виключає можливість розгляду спору у справі №917/1098/14(917/1323/25) в межах справи про банкрутство ТОВ "УБП "Авіс".

Разом з тим, за твердженням АТ КБ "Приватбанк", оскільки позивачем у справі є фізична особа ОСОБА_2 , який не є підприємцем, виходячи з положень ч.1 ст.19 Цивільного кодексу України, ст. 20 ГПК України, справа №917/1098/14(917/1323/25) не відноситься до юрисдикції господарських судів і підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

12.08.2025 від ОСОБА_1 надійшло заперечення на заяву АТ КБ "Приватбанк" про закриття провадження по справі №917/1098/14(917/1323/25) (вхід. №10514).

Розглянувши подане клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами пункту 10, 15 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Згідно частини 1 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Частиною 6 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Таким чином, даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, адже вимоги ОСОБА_1 про стягнення суми оплати послуг саме за виконання ним обов`язків ліквідатора є похідними від розгляду питання щодо затвердження звіту про оплату послуг арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора у межах процедури банкрутства боржника та які підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

З огляду на вищевикладене, враховуючи суб`єктний склад учасників процесу, форму захисту порушеного права та характер (юридичний зміст) спірних відносин, вказаний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

З урахуванням вищевикладеного, клопотання АТ КБ "ПриватБанк" про закриття провадження у справі, не підлягає задоволенню.

28.10.2025 від ОСОБА_1 надійшла заява про уточнення позовних вимог в частині розміру платежу АТ КБ "ПриватБанк" від 01.10.2019 в розмірі 9870,95грн замість фактичного здійснення в розмірі 9878,95грн та при визначенні розміру питомої ваги кредиторських вимог кожного з кредиторів (АТ КБ "ПриватБанк" - 96,23% та ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" - 3,77% відповідно) (вхід. №13820). Зокрема прохає суд:

- Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 грошову винагороду розпорядника майна, ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-білоруське підприємство "Авіс" по справі №917/1098/14 за період з 01.12.2015р. по 21.01.2021р. пропорційно розміру вимог кредитора (96,23 %) в розмірі 135 421,78грн;

- Стягнути з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на користь ОСОБА_1 грошову винагороду розпорядника майна, ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-білоруське підприємство "Авіс" по справі №917/1098/14 за період з 01.12.2015р. по 21.01.2021р. пропорційно розміру вимог кредитора (3,77 %) в розмірі

18 958,78грн.

29.10.2025 від ОСОБА_1 надійшла заява про виправлення арифметичної помилки в заяві про уточнення позовних вимог (вхід. №13820 від 28.10.2025) в частині розміру стягнення грошової винагороди за заявлений період пропорційно розміру вимог кредитора з ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", а саме враховувати суму 18 958,76грн замість 18 958,78грн (вхід. №13839).

Розглянувши заяву позивача щодо уточнення позовних вимог та заяву про виправлення арифметичної помилки, суд приймає їх до розгляду, а тому подальший розгляд позовних вимог проводиться з урахуванням поданих уточнень та заяви.

Відповідач 1 - Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" у встановлений судом строк відзив на позов не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

В провадженні Господарського суду Полтавської області перебувала справа №917/1098/14 про банкрутство Спільного Українсько-Білоруського товариства з обмеженою відповідальністю "Авіс" (згідно нової редакції статуту змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю Українсько-Білоруське підприємство "Авіс").

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.03.2015 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-Білоруське підприємство "Авіс", вул. Комсомольська, буд. 7, кв. 45, м. Полтава, 36011, .

Ухвалою господарського суду від 27.10.2015 визнано грошові вимоги:

- Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094, адреса для листування: 36014, м. Полтава, вул. Жовтнева, 70а - 7308,00 грн. судовий збір (1 черга), 1320224,97 грн. - основний борг (4 черга), 814493,31 грн. - пеня (6 черга), 530000,00 грн. - погашаються в позачерговому порядку за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення;

- Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008 - 1218,00 грн. судовий збір (1 черга), 51620,67 грн. - основний борг (4 черга), 31033,12 грн. - пеня (6 черга).

Постановою Господарського суду Полтавської області від 01.12.2015 ТОВ Українсько-Білоруське підприємство "Авіс" визнано банкрутом; припинено повноваження розпорядника майна Чупруна Євгена Вікторовича; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Рибаченка М.П.

За ухвалою суду від 21.01.2021 припинено повноваження ліквідатора ТОВ Українсько-Білоруське підприємство "Авіс" арбітражного керуючого Рибаченка М.П. Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Васіна Євгена Євгеновича.

Як встановлено судом у період з 01.12.2015 до 21.01.2021 арбітражний керуючий Рибаченко М.П. здійснював повноваження ліквідатора банкрута.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.08.2024, затверджено грошову винагороду арбітражного керуючого Рибаченко М.П. за час виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ Українсько-Білоруське підприємство "Авіс" за період з 01.12.2015 по 21.01.2021 в розмірі 503 282,00грн. В частині покладення обов`язку оплати грошової винагороди та витрат Рибаченка М.П. за виконання ним повноважень ліквідатора банкрута на кредиторів пропорційно розміру їх вимог, судом було відмовлено, в зв`язку з передчасністю, та зазначено, що таке право Рибаченко М.П. має, але після завершення ліквідаційної процедури у справі №917/1098/14.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.12.2024 ухвалу Господарського суду Полтавської області від 29.08.2024 у справі №917/1098/14 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 17.06.2025 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс; ліквідовано юридичну особу банкрута - Товариство з обмеженою відповідальністю Українсько-Білоруське підприємство "Авіс" (вул. Комсомольська, буд. 7, кв. 45, м. Полтава, 36011, ); закрито провадження у справі №917/1098/14.

02.07.2025 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (вхід. №1368/25) до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" та Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про стягнення основної грошової винагороди ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-Білоруське підприємство "Авіс" за період з 01.12.2015 по 21.01.2021.

Як було встановлено судом, АТ КБ "Приватбанк" було здійснено часткову виплату винагороди арбітражного керуючого Рибаченка М.П. за виконання повноважень ліквідатора у справі №917/1098/14 про банкрутство ТОВ Українсько-Білоруське підприємство "Авіс" () у загальному розмірі 348 901,46грн (відповідно до уточнень позивача).

Як зазначає позивач, розмір не виплаченої винагороди арбітражного керуючого Рибаченка М.П. з урахуванням часткової виплати, становить 154 380,54грн (з урахуванням уточнених розрахунків).

Позивач вказує, що у період виконання своїх повноважень, ним було вжито всіх можливих заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна боржника. а також на реалізацію нерухомого та рухомого майна, що перебувало в заставі АТ КБ "Приватбанк", кошти від продажу якого надійшли заставному кредитору.

Разом з тим, позивач звертає увагу суду, що з моменту призначення його ліквідатором ТОВ Українсько-Білоруське підприємство "Авіс", повноваження виконувались ним сумлінно, добросовісно та у відповідності до вимог законодавства. В матеріалах справи №917/1098/14 не міститься будь-яких рішень комітету кредиторів про визнання неналежними чи неправомірними дій позивача або поданих до суду першої інстанції скарг на дії/бездіяльність ліквідатора банкрута чи клопотань про його відсторонення у період виконання повноважень ліквідатором ТОВ Українсько-Білоруське підприємство "Авіс".

З урахуванням ст. 43 Конституції України, ст. 30 Кодексу України з питань банкрутства, надання послуг арбітражним керуючим відбувається виключно на платній основі, а кожен громадянин має право на заробітну плату, не нижче від визначеної законом та право на своєчасне одержання винагороди за працю.

Таким чином, враховуючи невиконання кредиторами по справі - АТ КБ "Приватбанк" та ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" свого обов`язку щодо виплати грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора, арбітражному керуючому Рибаченку О.П. у справі №917/1098/14, останній звернувся до суду з даним позовом.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Як вже зазначалося вище, постановою Господарського суду Полтавської області від 01.12.2015р. ТОВ Українсько-Білоруське підприємство "Авіс" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Рибаченка М.П. з наданням йому повноважень відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

На момент введення ліквідаційної процедури ТОВ Українсько-Білоруське підприємство "Авіс" та призначення ліквідатора, діяв Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (чинний до 20.10.2019).

Згідно з ч. 1 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п`яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника.

Відповідно до ч. 4 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника.

Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Аналіз норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дає підстави стверджувати, що законодавцем чітко встановлено джерело оплати грошової винагороди арбітражному керуючому, що виконує у справі про банкрутство повноваження розпорядника майна, а саме, така винагорода здійснюється особою, яка подала заяву про порушення справи про банкрутство (кредитор або боржник), шляхом внесення суми авансового платежу на депозитний рахунок нотаріуса у розмірі, зазначеному ч. 2 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Суд зауважує, що відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначення джерела оплати послуг арбітражного керуючого не ставиться в залежність від майнового стану ініціюючого кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо) та від джерел фінансування того чи іншого кредитора.

З 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 р. №2597-VIII, який набрав чинності 21.04.2019.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992, № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992, № 31, ст. 441).

Згідно ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, з 21.10.2019 подальший розгляд справи №917/1098/14 про банкрутство ТОВ Українсько-Білоруське підприємство "Авіс" судом здійснювався відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.

Нормами діючого на момент порушення справи про банкрутство ТОВ Українсько-Білоруське підприємство "Авіс" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачено здійснення авансування заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок суду винагороди арбітражному керуючому для сплати йому основної винагороди за виконання ним повноважень розпорядника майна.

Після набрання чинності КУзПБ розмір та порядок виплати грошової винагороди арбітражному керуючому, що виконує у справі про банкрутство повноваження розпорядника майна, визначається цим Кодексом.

Матеріали справи №917/1098/14 не містять документальних доказів створення кредиторами фонду для авансування грошової винагороди арбітражного керуючого.

Відтак, надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо КУзПБ встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого.

Сплата грошової винагороди арбітражного керуючого в справі про банкрутство можлива за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного кредиторами фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 5011-15/2551-2012, від 16 .07.2020 у справі № 918/454/18).

Водночас суд зазначає, що в силу приписів Кодексу України з процедур банкрутства комітет кредиторів є представницьким органом всіх кредиторів. Однак, оцінку діяльності учасників справи, доказам що свідчать про виконання судової процедури банкрутства у будь-якому випадку надає суд, на якого законодавець покладає повноваження щодо затвердження, як звіту за наслідками судових процедур, так і звіту арбітражного керуючого про нарахування грошової винагороди і здійснення та відшкодування витрат.

Як встановлено судом, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.08.2024, яка набрала законної сили, було затверджено грошову винагороду арбітражного керуючого Рибаченко М.П. за час виконання ним повноважень ліквідатора ТОВ Українсько-Білоруське підприємство "Авіс" за період з 01.12.2015 по 21.01.2021 в розмірі 503 282,00грн по справі №917/1098/14.

Разом з тим, матеріали справи №917/1098/14 не містять доказів, які можуть свідчити про неефективну та недієву роботу арбітражного керуючого Рибаченка О.П. у відповідний період.

Відповідно до ч. 4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, за результатами дослідження матеріалів справи, судом також було встановлено, що АТ КБ "Приватбанк" було здійснено часткову виплату винагороди арбітражному керуючому Рибаченку М.П. за виконання повноважень ліквідатора у справі №917/1098/14 про банкрутство ТОВ Українсько-Білоруське підприємство "Авіс" () у загальному розмірі 348 901,46грн (відповідно до уточнень позивача). Беручи участь у справі про банкрутство, кредитор не тільки має певні процесуальні права, зокрема на задоволення своїх грошових вимог за рахунок активів ліквідаційної маси, а й як учасник провадження (сторона) може нести певні обов`язки, пов`язані з розглядом провадження у справі. За ухвалою суду на нього можуть покладатися певні судові витрати: оплата послуг перекладача, судового експерта, арбітражного керуючого.

У постанові Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №11/Б-921/1448/2013 було зазначено, що у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювати свої офіційні повноваження.

Широке тлумачення Європейським судом з прав людини даної норми покладає на суд обов`язок захистити право особи (по даній справі конституційне право на оплату праці) в такий спосіб, щоб порушене, не визнане або оспорюване право отримало ефективний та справедливий спосіб захисту.

Підхід до інтересу кредитора при вирішенні питання про стягнення оплати послуг арбітражного керуючого має відповідати положенням не лише Кодексу, але й міжнародним правовим актам, забезпечувати в такий спосіб єдиний підхід до застосування положень Кодексу України з процедур банкрутства, а відтак втілювати принципи правової визначеності та верховенства права.

Відсутність чіткого нормативного регулювання у Кодексу України з процедур банкрутства питання оплати праці ліквідатора за рахунок коштів кредиторів, не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оплату праці, які також ґрунтуються на положеннях нормативних актів, котрі мають вищу юридичну силу.

Отже, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №918/454/18.

За таких обставин, господарський суд приходить до висновку, що виплата винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора, захищається конституційним правом особи на своєчасне одержання винагороди за працю та за відсутності майнових активів банкрута, за рахунок яких можна б було відшкодувати основну грошову винагороду, оплата якої повинна здійснюватись за рахунок кредиторів.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 77 ГПК України встановлена допустимість доказів, у відповідності до якої обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач у своїх запереченнях, позовні вимоги належними та допустимими доказами не спростував.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" та Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" основної грошової винагороди ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-Білоруське підприємство "Авіс" за період з 01.12.2015 по 21.01.2021

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, ст. 1, 30 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову винагороду розпорядника майна, ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-Білоруське підприємство Авіс () по справі №917/1098/14 за період з 01.12.2015 по 21.01.2021 пропорційно розміру вимог кредитора (96,23%) в розмірі 135 421,78грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

3. Стягнути Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, буд. 2А, м. Полтава, 36008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову винагороду розпорядника майна, ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Українсько-Білоруське підприємство Авіс () по справі №917/1098/14 за період з 01.12.2015 по 21.01.2021 пропорційно розміру вимог кредитора (3,77%) в розмірі 18 958,76грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256, 257 ГПК України).

Повне рішення складено та підписано 31.10.2025р.

Суддя Паламарчук В.В.