ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2025 Справа № 917/1264/25

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., при секретарі судового засідання Сілаєвій О.Ф., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АРДжі-ГРУП», вул. Січових Стрільців, 1, м. Бровари, Київська область, 07400,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМТЕХНАЛАДКА», вул. Кириченко Раїси, 1, м. Полтава, 36000,

про стягнення 1 689 992, 50 грн

за участю представників сторін:

від позивача - Піхотний Максим Дмитрович

від відповідача - Ющенко Анна Іванівна

Суть справи: Товариства з обмеженою відповідальністю «АРДжі-ГРУП» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМТЕХНАЛАДКА» про стягнення з відповідача 1 689 992, 50 грн помилково перерахованих коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ним були перераховані кошти відповідачу в загальному розмірі 3 939 992,50 грн в кілька етапів з призначенням платежу: «оплата за дизельне пальне», проте, за словами позивача, в подальшому було встановлено, що між ТОВ «АРДжі-ГРУП» і ТОВ «РЕМТЕХНАЛАДКА» не було досягнуто згоди щодо кількості, вартості товару та інших суттєвих умови поставки, отже, кошти вважаються перерахованими помилково. Відповідач частину отриманих коштів в розмірі 2 250 000,00 грн повернув, проте до цього часу залишається не повернутою сума в розмірі 1 689 992, 50 грн, про стягнення якої з посиланням на норми ст. 1212 Цивільного кодексу України позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 10.07.2025 факт отримання коштів та їх часткове повернення позивачу в зазначеному в позові розмірі визнає, проте, просить суд відмовити у задоволенні позову частково зменшивши суму коштів, що підлягають стягненню, на суму податку на додану вартість в розмірі 241 401, 38 грн. Обґрунтовуючи вказане тим, що позивачем не було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунки коригування податкових накладних після повернення коштів на суму 2 000 000 грн.

У відповіді на відзив від 11.07.2025 позивач з позицією відповідача щодо необхідності зменшення суми коштів, що підлягає поверненню як помилково сплачена, не погоджується з тих підстав, що відповідач не втратив право на податковий кредит на суму податку на додану вартість в розмірі 130 841,12 грн (сума ПДВ з 2 000 000 грн., які вже було повернуто) та на суму податку на додану вартість із суми, яку просить стягнути позивач.

Процесуальні дії суду.

Ухвалою від 27.06.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі; призначив підготовче засідання у справі на 10.07.2025; встановив сторонам процесуальні строки на подання заяв по суті справи, а саме: відповідачу для подання відзиву на позов - не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали, та для подання заперечень до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

27.06.2025 до суду надійшла заява представника позивача про участь в судовому засіданні, призначеному на 10.07.2025, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. № 8602), в задоволенні якої суд відмовив в зв`язку з відсутністю вільних майданчиків для проведення відеоконференції на зазначені час та дату, про що винесена відповідна ухвала від 01.07.2025.

08.07.2025 від відповідач надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату (вх. № 9011).

10.07.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 9145).

10.07.2025 від представника позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання, призначеного на 10.07.2025, без участі представника позивача (вх . 9169).

Ухвалою від 10.07.2025 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання у справі відклав на 25.09.2025 об 11:00 год.

10.07.2025 до суду надійшла заява представника позивача про участь в судовому засіданні, призначеному на 25.09.2025, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. № 9201), яке задоволено судом згідно з ухвалою від 11.07.2025.

14.07.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 9267).

Ухвалою від 25.09.2025 суд закрив підготовче провадження у справі № 917/1264/25; справу призначив до судового розгляду по суті на 30.10.2025.

Обставин, які б перешкоджали розглянути спір у даному судовому засіданні, судом не виявлено, суд надавав можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, тому приймає рішення по суті позовних вимог в даному судовому засіданні.

В судовому засіданні 30.10.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та оголосив вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив таке.

10 квітня 2023 року згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 796 Товариством з обмеженою відповідальністю «АРДжі-ГРУП» (далі - позивач) на банківський рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМТЕХНАЛАДКА» (далі - відповідач) перераховано кошти в сумі 999992,50 грн. з призначенням платежу «Оплата за Дизельне пальне зг рах № 59 від 07.04.2023 у т.ч. ПДВ 7% - 65420,07 грн.» (а.с. 5).

13 квітня 2023 року згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 797 Товариством з обмеженою відповідальністю «АРДжі-ГРУП» на банківський рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМТЕХНАЛАДКА» перераховано кошти в сумі 1000000,00 грн. з призначенням платежу «Оплата за Дизельне пальне зг рах № 59 від 07.04.2023 у т.ч. ПДВ 7% - 65420,07 грн.» (а.с. 6).

14 квітня 2023 року згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 801 Товариством з обмеженою відповідальністю «АРДжі-ГРУП» на банківський рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМТЕХНАЛАДКА» перераховано кошти в сумі 940000,00 грн. з призначенням платежу «Оплата за Дизельне пальне зг рах № 59 від 07.04.2023 у т.ч. ПДВ 7% - 65420,07 грн.» (а.с. 7).

14 квітня 2023 року згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 7986 Товариством з обмеженою відповідальністю «АРДжі-ГРУП» на банківський рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМТЕХНАЛАДКА» перераховано кошти в сумі 1000000,00 грн. з призначенням платежу «Оплата за Дизельне пальне зг рах № 59 від 07.04.2023 у т.ч. ПДВ 7% - 65420,07 грн.» (а.с. 8).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що будь-які відносини між позивачем та відповідачем на час перерахування коштів відсутні, оскільки не було досягнуто згоди щодо кількості, вартості товару та інших суттєвих умови поставки. Відповідач проти зазначених доводів позивача не заперечує.

В зв`язку з наведеним позивач вважає, що сума грошових коштів, перерахована на рахунок відповідача без достатньої правової підстави, тобто без укладення сторонами договору та підлягає поверненню згідно вимог ст. 1212 ЦК України.

28.04.2023 ТОВ «РЕМТЕХНАЛАДКА» повернуло на рахунок ТОВ «АРДжі-ГРУП» кошти в розмірі 1000000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №610 від 28.04.2023; 05.05.2023 були повернуті кошти в розмірі 1000000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №626 від 05.05.2023; 13.03.2024 відповідачем повернуто на рахунок позивача кошти в розмірі 250000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2548 від 13.03.2024.

З урахуванням повернутої суми, залишок коштів, які ТОВ «РЕМТЕХНАЛАДКА» отримало від ТОВ «АРДжі-Груп» та не повернуло платнику станом на момент зверненням з позовом до суду складає 1 689 992,5 грн.

Позивач звертався до відповідача з претензією про повернення безпідставно перерахованих коштів в сумі 1 689 992,5 грн в добровільному порядку. Підтвердженням надіслання та отримання вказаної вимоги відповідачем є опис вкладення до листа, поштова накладна, роздруківка з вебсайту АТ "Укрпошта" статусу відстеження поштового відправлення за штрих-кодовим ідентифікатором 887 (14-15).

Відповідач факт отримання коштів помилко та їх часткове повернення визнає, про що зазначив у відзиві на позовну заяву.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що грошові кошти в сумі 1 689 992,5 грн. були отримані відповідачем без належних правових підстав.

При розгляді справи по суті суд враховує наступне.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ч. 1 ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 910/3831/22 особа, яка набула майно (кошти) без достатньої правової підстави (або підстава набуття цього майна (коштів) згодом відпала) зобов`язана повернути набуте майно (кошти) потерпілому. Означене недоговірне зобов`язання виникає в особи безпосередньо з норми статті 1212 ЦК України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Це зобов`язання виникає в особи з моменту безпідставного отримання нею такого майна (коштів) або з моменту, коли підстава їх отримання відпала (п.п. 59, 60).

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 20.09.2024 у справі № 628/1203/19 відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України).

Подібні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17, та постановах Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 201/2956/19, від 27.07.2022 у справі № 644/3932/18-ц, від 29.03.2023 у справі №643/8385/21, від 18.10.2023 у справі № 639/6422/21.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1 ст. 79 ГПК України).

Враховуючи вимоги ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України позивачем повинно бути доведено наявність обставин щодо: набуття/збереження майна певною особою-набувачем; відсутності правової підстави, передбаченої законом, іншими правовими актами чи правочином, або відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом; збагачення набувача за рахунок потерпілої особи.

Судом встановлено, що з рахунку позивача було перераховано на рахунок відповідача кошти в сумі 3 939 992,50 грн., однак, будь-яких договірних відносин між сторонами не існувало, як і будь-яких зобов`язальних відносин. Доказів протилежного станом на момент вирішення спору суду надано не було.

Позивачем доведено наявності обставин щодо набуття позивачем майна (коштів), а також доведеного виникнення правовідносин щодо набуття/збереження майна (коштів) без достатньої правової підстави за участі відповідача.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів в сумі 1 689 992,5 грн є законною та обґрунтованою, доведеною належним доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву відхиляються судом, оскільки обставини щодо реєстрації податкових накладних не входять до предмету доказування по даній справі.

В разі спричинення відповідачу збитків внаслідок порушення позивачем вимог законодавства щодо складення та реєстрації податкових накладних, відповідач має право на їх стягнення в претензійно-позовному порядку.

Відповідна правова позиція щодо належного способу захисту у подібних правовідносинах викладена в п. 8.25 постанови Великої палати Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 925/556/21.

На підставі ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, витрати щодо сплати судового збору покладаються на відповідача з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в зв`язку з поданням позову в електронній формі.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні з позовною заявою до суду, позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 25349,89 грн, що підтверджується наявною у справі платіжною інструкцією, а також випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, сформованою за допомогою механізму централізованого отримання виписок з Державної казначейської служби України щодо сплати судового збору у комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду». Таким чином, різниця між сплаченим, та належним до сплати судовим збором, за подання даного позову складає 5069,08 грн.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

За таких обставин, питання про повернення надлишково сплаченої суми судового збору (5069,08 грн) буде вирішено судом після звернення позивача з відповідним клопотанням, в порядку приписів ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМТЕХНАЛАДКА», вул. Кириченко Раїси, 1, м. Полтава, 36000, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АРДжі-ГРУП», вул. Січових Стрільців, 1, м. Бровари, Київська область, 07400, 1 689 992,5 грн боргу; 20279,91 грн судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Повний текст рішення складений та підписаний 31.10.25.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Пушко