ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1274/20 (906/633/22)

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Макаревича В.А.

секретар судового засідання: Підгаєцька М.Ю.

за участю представників сторін:

- від позивача: ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" арбітражний керуючий Кирик О.В., посвідчення арбітражного керуючого №144 від 31.01.2013 (у режимі відеоконференції);

- адвокат Кравченко О.М. - представник ТОВ "Горбулів-Агро", ордер серії АА №1530533 від 27.01.2025, договір № 10-12/2024 про надання правничої (правової) допомоги (у режимі відеоконференції);

- Кордас Ж.А. - представник Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг», витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), дов. №14/20-90-24 від 17.06.2024 (у режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" Кирик Оксани Володимирівни до ОСОБА_1 про покладення субсидіарної відповідальності у межах справи №906/1274/20

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулів-Агро"

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю" Горбулівське" (с.Горбулів, Черняхівський район, Житомирська область)

про визнання банкрутом,

у судовому засіданні 16.09.2025 було оголошено перерву до 12:00 год 30.09.2025;

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа №906/1274/20 про визнання банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" (с. Горбулів, Черняхівський район, Житомирська область).

В межах даної справи розглядається заява ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" Кирик О.В. №100-ГРБ від 17.08.2022 про покладення субсидіарної відповідальності на колишнього керівника боржника.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 21.09.2023 у задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" Кирик О.В. №100-ГРБ від 17.08.2022 про покладення субсидіарної відповідальності було відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" Кирик Оксани Володимирівни на рішення Господарського суду Житомирської області від 21.09.2023 у справі №906/1274/20 (906/633/22) залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Постановою Верховного Суду від 21.11.2024 касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" Кирик Оксани Володимирівни задоволено частково; постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 та рішення Господарського суду Житомирської області від 21.09.2023 у справі № 906/1274/20 (906/633/22) скасовано; справу № 906/1274/20 (906/633/22) передано на новий розгляд до Господарського суду Житомирської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №906/1274/20(906/633/22) розподілено судді Макаревичу В.А. на новий розгляд.

Ухвалою суду від 24.12.2024 справу № 906/1274/20 (906/633/22) прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

19.05.2025 на електронну пошту суду, через систему "Електронний суд", від позивача - ліквідатора ТОВ "Горбулівське" Кирик О.В. надійшла уточнена заява №б/н від 16.05.2025 в якій позивач - ліквідатор ТОВ "Горбулівське" Кирик О.В. просить покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Горбулівське» (, 12316, Житомирська обл., Черняхівський р-н„ с.Горбулів, вул. Травнева, 1) у розмірі 8 779 978,66 грн (вісім мільйонів сімсот сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім гривень 66 копійок) у зв`язку з доведенням Товариства до банкрутства на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Горбулівське» (, 12316, Житомирська обл., Черняхівський р-н., с. Горбулів, вул. Травнева, грошові кошти у розмірі 8 779 978,66 грн (вісім мільйонів сімсот сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім гривень 66 копійок) у якості субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Горбулівське».

Ухвалою суду від 14.08.2025 закрито підготовче провадження з розгляду позовної заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" Кирик О. В. №100-ГРБ від 17.08.2022 про покладення субсидіарної відповідальності в межах справи №906/1274/20; призначено позовну заяву (з урахуванням уточненої заяви №б/н від 16.05.2025) ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" Кирик О.В. №100-ГРБ від 17.08.2022 про покладення субсидіарної відповідальності в межах справи №906/1274/20 для розгляду по суті на "16" вересня 2025 р. о 12:00 год.

У судовому засіданні 16.09.2025 було оголошено перерву до 12:00 год 30.09.2025.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у м. Житомир та на території Житомирської області з 11:51 год до 12:42 год., судове засідання у даній справі, яке було призначене на 30.09.2024 о 12 год. 00 хв., не відбулося.

Ухвалою суду від 01.10.2025 призначено розгляд справи за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" Кирик Оксани Володимирівни до ОСОБА_1 про покладення субсидіарної відповідальності у межах справи №906/1274/20 на "21" жовтня 2025 р. о 10:00 год.

У судовому засіданні позивач ліквідатор ТОВ «Горбулівське» Кирик О.В. підтримала уточнену заяву про покладення на ОСОБА_1 субсидіарної відповідальності та стягнення відповідних заявлених коштів у розмірі 8 779 978,66 грн. Повідомила, що, враховуючи прийняті судові рішення у межах справи №906/1274/20 про банкрутство ТОВ «Горбулівське», непогашена сума вимог кредиторів станом на 15.05.2025 становить 8 779 978,66 грн (вісім мільйонів сімсот сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім гривень 66 копійок).

Присутні у судовому засіданні учасники провадження у справі підтримали позовну заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" Кирик О.В. №100-ГРБ від 17.08.2022 (з урахуванням уточненої заяви №б/н від 16.05.2025) про покладення субсидіарної відповідальності в межах справи №906/1274/20 на заявлену суму 8 779 978,66 грн (вісім мільйонів сімсот сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім гривень 66 копійок.

Відповідач ОСОБА_1 у жодне судове засідання у справі не з`явився, уповноваженого представника не направляв, відзиву на позовну заяву не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Суд зазначає, що під час розгляду справи, копії ухвал, які направлялись на адресу ОСОБА_1 , повернулись до суду без вручення адресату, з відмітками поштового відділення: «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання».

Як убачається з матеріалів справи згідно інформації Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації (лист вх. № 13447/22 від 20.09.2022), місце проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 169).

На виконання ухвали Господарського суду Житомирської області у дані справі Коростишівська міська рада за відомостями відділу реєстрації місця проживання, в межах своєї компетенції, листом №03-19/149 від 17.01.2025 повідомила, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (т.7 а.с. 94).

Судом встановлено, що ухвали направлялись ОСОБА_1 на належну адресу.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Факт неотримання адресатом поштової кореспонденції, враховуючи, що суд, з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвали для вчинення відповідних дій за належною адресою та які повернулися до суду у зв`язку з їх неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

При цьому за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.

Крім того слід зазначити, що ухвали господарського суду було надіслано судом до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Зважаючи на викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що в розумінні вимог ГПК України, ухвали вважаються врученими відповідачу.

Згідно з частиною 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом встановлено, що всі учасники провадження у справі повідомлені про дату, час і місце розгляду справи своєчасно та з дотриманням вимог ГПК України.

З метою повного та всебічного розгляду справи, дослідження всіх доказів у межах провадження у справі №906/633/22, судом оглянуто та досліджено матеріали справи №906/1274/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Горбулівське» (Житомирська область, Черняхівський район, с. Горбулів).

Відповідно до частини 6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Згідно ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Кодексу України з процедур банкрутства, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження у справі, суд зазначає наступне.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 22.12.2020, зокрема, відкрито провадження у справі №906/1274/20 про банкрутство ТОВ "Горбулівське"; визнано вимоги ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулів-Агро" на суму 4 610 335,75 грн боргу та 21 020,00 грн судового збору; оприлюднено повідомлення про відкриття Господарським судом Житомирської області провадження у справі №906/1274/20 про банкрутство ТОВ "Горбулівське"; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Кирик Оксану Володимирівну.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.04.2021 у справі №906/1274/20 про банкрутство ТОВ "Горбулівське" затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" у справі №906/1274/20 з включеними до нього вимогами наступних кредиторів:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулів-Агро" на суму 4 610 335,75 грн боргу (четверта черга) та 21 020,00 грн судового збору (перша черга);

- Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області на суму 184 161,01 грн боргу (третя черга), 32 517,51 грн штрафних санкцій (шоста черга) та 4 540,00 грн судового збору (перша черга);

- Фізичної особи-підприємця Гораєвського Ігоря Леонідовича на суму 1 004 606,70 грн боргу (четверта черга) та 4 540,00 грн судового збору (перша черга);

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська аграрна компанія" на суму 696 599,44 грн боргу (четверта черга) та 4 540,00 грн судового збору (перша черга);

- Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" на суму 320 069,58 грн боргу (четверта черга), 43 618,23 грн штрафних санкцій (шоста черга) та 4 540,00 грн судового збору (перша черга).

Постановою Господарського суду Житомирської області від 01.06.2021, зокрема, визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру у справі; призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" арбітражного керуючого Кирик Оксану Володимирівну.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 04.11.2021 (у ліквідаційній процедурі) було додатково визнано грошові вимоги Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» на суму 226 851,25 грн.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.06.2023 (у ліквідаційній процедурі) було додатково визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області на суму 43 077,01 грн.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.06.2023 (у ліквідаційній процедурі) було додатково визнано грошові вимоги ТОВ «Розмай-Агро» на суму 1 578 962,18 грн.

У своїй заяві арбітражний керуючий Кирик Оксана Володимирівна зазначає, що нею було здійснено аналіз фінансово - господарського стану Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" та аналіз виявлення ознак поточної неплатоспроможності та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства у справі №906/1274/20 про банкрутство ТОВ "Горбулівське".

Для аналізу розпорядником майна були використані "Методичні рекомендації щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства", затверджені Наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 року №14 із змінами та доповненнями.

Для проведення аналізу фінансово-господарського стану підприємств на предмет виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства необхідна фінансово - господарська документація боржника (фінансові звіти) за повні три роки (2018-2020 роки), що передували даті відкриття провадження у справі про банкрутство (22.12.2020).

За підсумками проведеного фінансового аналізу зроблено наступні висновки:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" протягом 2018- 2020р.р. має ознаки поточної неплатоспроможності;

- протягом періоду спостереження коефіцієнт забезпечення власними засобами мав значення нижче за своє нормативне значення (0,1) та становив в 2018р. - 0,81208, в 2020р. - 5,50400, що свідчить про недоцільність використання позасудових заходів відновлення платоспроможності, та підтверджує неможливість вийти підприємству з стану поточної неплатоспроможності самостійно;

- враховуючи, що на початок періоду спостереження показники рентабельності продукції та діяльності мали позитивне значення та становили 34,88793% і 21,87013% відповідно, на кінець періоду спостереження вирахувати показники рентабельності продукції та діяльності не вбачається можливим (за даними форми № 2 Звіт про фінансові результати за 2020 р. ТОВ "Горбулівське" не мало доходу від реалізації товарів, робіт, послуг), а коефіцієнт покриття протягом цього періоду становив (2018 р. - 1,96175, 2020 р. - 0,32999), коефіцієнт забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами в 2018 р. мав значення - 1,32114 (більше за 1), в 2020 р. - 0,15375 (значно менше за 1). Тому розпорядник майна дійшов до висновку, що на момент порушення справи про банкрутство ТОВ "Горбулівське" присутні ознаки фіктивного банкрутства;

- оскільки на кінець періоду спостереження порівняно з початком показники рівня забезпечення зобов`язань кредиторів всіма активами та оборотними активами підприємства значно зменшилися (коефіцієнт забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами): у 2018р. - 1,32114, у 2020р. - 0,15375, (коефіцієнт забезпечення зобов`язань боржника його оборотними активами): у 2018р. - 0,55185, у 2020р. - 0,15375), розмір чистих активів на кінець 2018 року становив 1623,00 тис. грн, а на кінець 2020 р. - 5367,50 тис. грн, розпорядник майна дійшов попереднього висновку про наявність ознак доведення до банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське".

Відповідно до результатів проведеної інвентаризації майна боржника у справі №906/1274/20 про банкрутство ТОВ "Горбулівське" встановлено, що згідно з інвентаризаційними описами підприємство станом на 01 березня 2021 року має: активів - 0,00 грн, кредиторську заборгованість на загальну суму 4 610 335,70 грн.

На дату відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Горбулівське" кількість штатних працівників боржника становила 1 особу. Заборгованість по заробітній платі станом на 01.05.2021 відсутня.

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідатор ТОВ "Горбулівське" Кирик О.В., виявивши обставини, які можуть бути підставою для застосування субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" до банкрутства до колишнього керівника ТОВ "Горбулівське" ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог б/н від 16.05.2025), зазначивши про наявність вини ОСОБА_1 для покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Горбулівське" та стягнення з ОСОБА_1 суми 8 779 978,66 грн для розрахунку з кредиторами у справі №906/1274/20.

У позовній заяві ліквідатор зазначає про наявність підстав для покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 , посилаючись на результати проведеного аналізу фінансово-господарського стану боржника, за підсумками якого зроблено висновок про наявність ознак доведення до банкрутства та докази, які у сукупності дозволяють зробити висновок про наявність підстав для покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 ..

Так, у своїй заяві про покладення на ОСОБА_1 субсидіарної відповідальності (з урахуванням доповнень) ліквідатор посилається на те, що встановлено нестачу матеріальних цінностей на 2 985 323, 62 грн у зв`язку з їх фактичною відсутністю.

Ліквідатором сформовано ліквідаційну масу до якої віднесено, зокрема, дебіторську заборгованість по ФОП Супруну О.В. у розмірі 320 500,00 грн.

Для проведення аналізу фінансово-господарського стану підприємства на предмет виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства необхідна фінансово-господарська документація боржника (фінансові звіти) за повні три роки (2018-2020 роки), що передували даті відкриття провадження у справі про банкрутство (10.05.2017р.).

Ліквідатором надіслано запити до боржника та ДПІ Житомирського управління ГУ ДПС у Житомирській області про надання балансу (звіту про фінансовий стан) боржника за останні три роки, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство.

Від останнього директора банкрута отримано первинну статистичну звітність. При цьому, за свідченням ліквідатора ТОВ "Горбулівське" Кирик О.В. відповідач ОСОБА_1 жодних документів та активів підприємства наступному директору ТОВ "Горбулівське" та ліквідатору ТОВ "Горбулівське" не передав.

Позивач - ліквідатор ТОВ "Горбулівське" зазначає, що за три роки до порушення провадження у справі про банкрутство №906/1274/20 обов`язки керівника ТОВ "Горбулівське" виконували ОСОБА_1 (був директором товариства з 26.06.2017 по 01.10.2019) та ОСОБА_2 (був директором товариства з 02.10.2019 по 01.06.2021).

Арбітражним керуючим Кирик О.В. було здійснено аналіз фінансово-господарського стану Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" на підставі інформації, наданої ТОВ "Горбулівське".

Для проведення розрахунків показників оцінки фінансового стану ТОВ "Горбулівське" були використані вибіркові дані із наданої фінансової звітності за період з 2018 р. по 2020 р., а саме: форма № 1-м Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва станом на 31.12.2018р. та форма № 2-м Звіт про фінансові результати за 2018р.; форма № 1-м Фінансова звітність малого підприємства станом на 31.12.2019 р. та форма № 2-м Звіт про фінансові результати за 2019 р.; форма № 1-м Фінансова звітність малого підприємства станом на 31.12.2020 р. та форма № 2-м Звіт про фінансові результати за 2020 р. На кінець періоду спостереження порівняно з початком показники рівня забезпечення зобов`язань кредиторів всіма активами та оборотними активами підприємства зменшилися (коефіцієнт забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами: у 2018р. 1,32114, у 2020р. 0,15375), (коефіцієнт забезпечення зобов`язань боржника його оборотними активами: у 2018р. 0,55185, у 2020р. 0,15375). Це свідчить про значне зменшення суми активів по відношенню до поточних зобов`язань боржника. Протягом періоду спостереження розмір чистих активів має такі значення, а саме: на кінець 2018 р. 1623,6 тис. грн, а на кінець 2020 р. - 5367,5 тис. грн. Кредиторська заборгованість за період спостереження склала: на початок: 5055,7 тис. грн і кінець: 6342,7 тис. грн, що свідчить про недостатність активів протягом періоду спостереження, які б можливо було направити на погашення кредиторської заборгованості боржника.

За підсумками проведеного фінансового аналізу арбітражним керуючим стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" зроблено наступні висновки: Товариство з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" протягом 2018-2020р.р. має ознаки поточної неплатоспроможності; наявні ознаки доведення до банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське".

Щодо посадових осіб товариства ліквідатор у справі №906/1274/20 повідомляє, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" було створене 27.06.2017р.

Відповідно до п. 11.4, п. 11.13 статуту ТОВ "Горбулівське" (копія додається) органами управління Товариства є: вищий орган - загальні збори учасників; виконавчий орган - директор. ОСОБА_1 був директором товариства з 26.06.2017 по 01.10.2019. наступний директор боржника ОСОБА_2 був директором товариства з 02.10.2019 по 01.06.2021).

Відтак, вважає, що керівники мали вирішальний вплив на прийняття управлінських рішень Товариства.

Щодо діянь посадових осіб, які призвели до банкрутства товариства ТОВ "Горбулівське", зазначає, що основним видом діяльності товариства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Протягом 2017 - лютого 2019 років ТОВ "Горбулівське" було укладено з фізичними особами 57 договорів оренди земельних ділянок, які Товариство використовувало для здійснення своєї господарської діяльності - для вирощування зернових культур.

Право оренди ТОВ "Горбулівське" на 30 земельних ділянок було припинено саме директором ОСОБА_1 на підставі угод про розірвання договорів оренди, які були укладені ТОВ "Горбулівське" з власниками земельних ділянок. ОСОБА_1 , як фізична особа - підприємець уклав із власниками зазначених вище земельних ділянок договори оренди на свою користь.

Арбітражний керуючий вважає, що укладаючи угоди про розірвання всіх договорів оренди від імені боржника, директор боржника ТОВ "Горбулівське" ОСОБА_1 усвідомлював наслідки вчинення таких дій та такими діями не на користь Товариства призвів до боргів ТОВ "Горбулівське" перед кредиторами та унеможливив достатньою мірою вести господарську діяльність ТОВ "Горбулівське".

При цьому, ліквідатор повідомляє, що відповідний державний реєстратор приймала рішення про припинення права оренди ТОВ "Горбулівське" щодо двох земельних ділянок на підставі угод про розірвання з фізичними особами, які взагалі не є власниками земельних ділянок (померлими особами).

Посилаючись на обставини справи №906/1278/19 за позовом ТОВ "Гор. Інвест Агро" до ТОВ "Горбулівське" про стягнення 4 610 335,75 грн та справи №906/1207/19 за позовом ТОВ "Розмай Агро" до ТОВ "Горбулівське" про стягнення 1 581 547,00 грн позивач стверджує, що ОСОБА_1 привласнив виручені від реалізації товару ТОВ "Горбулівське" кошти, чим створив штучну заборгованість Товариства та збільшив кредиторську заборгованість Товариства.

Позивач - ліквідатор ТОВ "Горбулівське" повідомляє що колишнім директором ТОВ "Горбулівське" ОСОБА_1 не було передано оригіналів договорів оренди та угод про розірвання договорів від імені ТОВ "Горбулівське", бухгалтерської документації боржника , наявних транспортних засобів, інших документів та активів боржника новому директору, тому, надати до суду оригінали витребуваних судом документів не є можливим.

Директор ТОВ "Горбулівське" Руснак В.О., розуміючи ризики протиправних дій колишнього директора Товариства - ОСОБА_1 вживав всі необхідні заходи для уникнення банкрутства Товариства. Так, зокрема, видав наказ про скасування усіх довіреностей, виданих ОСОБА_1 , а також надіслав до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області заяву, у якій повідомив управління юстиції про можливі рейдерські дії ОСОБА_1 по відношенню до активів ТОВ "Горбулівське", зокрема, стосовно права оренди ТОВ "Горбулівське" на відповідні земедьні ділянки.

Після вступу ОСОБА_2 на посаду директора ТОВ "Горбулівське" останнім було подано заяви до правоохоронних органів про порушення кримінальних проваджень відносно ОСОБА_1 у зв`язку з позбавленням ОСОБА_1 активів боржика. На підставі поданих заяв у відношенні ОСОБА_1 були зареєстровані в ЄРДР наступні кримінальні провадження: №0000550 від 03.10.2019 (ч. 1 ст. 191 КПК України) щодо привласнення колишнім керівником ТОВ "Горбулівське" ОСОБА_1 належної Товариству техніки - автомобіля та декілька одиниць сільськогосподарської техніки, яка була отримана в лізинг для ТОВ "Горбулівське"; №0000693 від 23.12.2019 (ч.1 ст. 358 КПК України) щодо організації ОСОБА_1 після звільнення з посади директора ТОВ "Горбулівське" схеми виведення на свою користь з користування ТОВ "Горбулівське" земель сільськогосподарського призначення на підставі підроблених документів; №0000104 від 20.02.2020 (ч. 1 ст. 358 КПК України) щодо підроблення ОСОБА_1 договору оренди приміщення від 27.12.2018 та Акту приймання-передачі від 27.12.2018, на підставі яких, очолюване ним ТОВ "Горбулівське", взяло в оренду належне йому ж, як фізичній особі - підприємцю Супруну О.В, нерухоме майно в с. Торчин Коростишівського району.

Посилається на факти, встановлені у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.06.2020 у справі №906/1216/19 за позовом ТОВ "Горбулівське" до ФОП Супруна О. В. про стягнення 143 000,00 грн безпідставно набутих коштів. Також посилається на рішення Господарського суду Житомирської від 15.12.2020 у справі №906/680/20 за позовом ТОВ "Горбулівське" до ФОП Супруна О.В. про стягнення суми 445 000,00 грн, де встановлено, що у період серпень 2018 - липень 2019 ТОВ "Горбулівське" надало ФОП Супруну О.В. 550 000,00 грн безвідсоткової фінансової допомоги.

При цьому грошові кошти ФОП Супрун О.В. повернув частково лише в сумі 229 500,00 грн.

На момент подання заяви про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Горбулівське" у зв`язку з доведенням до банкрутства на колишнього керівника боржника, ліквідатором банкрута ліквідаційна маса сформована, про що видано відповідний наказ. Ліквідатором сформовано ліквідаційну масу, до якої включено, зокрема, дебіторську заборгованість ФОП Супруна О.В. перед ТОВ "Горбулівське" у розмірі 320 500, 00 грн.

Вважає, що, вищезазначене свідчить, що управлінські рішення керівника ТОВ "Горбулівське" Супруна О.В. в період з 2017 по 2019 роки призвели до доведення Товариства до банкрутства.

У судовому засіданні ліквідатор ТОВ "Горбулівське" додатково пояснила, що нею подано уточнену позовну заяву від 16.05.2025, ураховуючи, що у справі №906/1274/20:

ухвалою Господарського суду Житомирської області від 04.11.2021 (у ліквідаційній процедурі) було додатково визнано грошові вимоги Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» на суму 226 851,25 грн;

ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.06.2023 (у ліквідаційній процедурі) було додатково визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у Житомирській області на суму 43 077,01 грн;

ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.06.2023 (у ліквідаційній процедурі) було додатково визнано грошові вимоги ТОВ «Розмай-Агро» на суму 1 578 962,18 грн.

З урахуванням письмових уточнень, розмір субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ "Горбулівське" у зв`язку з доведенням до банкрутства на колишніх керівників боржника складає 8 779 978,66 грн сума визнаних кредиторських вимог.

Згідно з частиною 1 ст. 619 ЦК України, договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Таким законом, який передбачає поряд із відповідальністю боржника додаткову (субсидіарну) відповідальність іншої особи наразі є Кодекс України з процедур банкрутства.

Згідно ч.5 ст. 42 Кодексу про банкрутство, особи, які вчинили, погодили правочини або вчинили майнові дії, визначені частинами першою і другою цієї статті, несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у межах суми завданих боржнику такими майновими діями збитків.

Загальні умови та підстави для притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство визначені Цивільним кодексом України (далі ЦК України) та Кодексом України з процедур банкрутства (далі КУзПБ).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор (а згідно зі змінами, внесеними Законом від 20.03.2023 № 2971-IX, також і кредитор) має право заявити вимоги до третіх осіб, які за законодавством несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства; розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Абзацом другим частини другої статті 61 КУзПБ передбачено, що в разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Слід звернути увагу на висновки Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2024 у справі №906/1155/20(906/1113/21), а саме:

- у справі про банкрутство субсидіарна відповідальність має деліктну природу та узгоджується із частиною першою статті 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто недостатність майна юридичної особи, яка перебуває в судовій процедурі ліквідації, за умови доведення боржника до банкрутства, поповнюється за рахунок задоволення права вимоги про відшкодування шкоди до осіб, дії / бездіяльність яких кваліфікуються судом як доведення до банкрутства. Потерпілою особою в такому випадку є банкрут, щодо якого відкрито ліквідаційну процедуру;

- елементами складу правопорушення як умови для застосування субсидіарної відповідальності є об`єкт та суб`єкт правопорушення, а також об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення;

- щодо об`єкта правопорушення, то ним є ті майнові права боржника та кредиторів, вимоги яких визнані у справі про банкрутство, що порушені у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, та відновлення яких відбувається відшкодуванням шкоди у межах покладення субсидіарної відповідальності за правилами частини другої статті 61 КУзПБ;

- суб`єкт (суб`єкти) правопорушення визначені законом, зокрема ними є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника;

- об`єктивну сторону правопорушення становлять дії / бездіяльність відповідних суб`єктів, прийняття ними рішень, надання вказівок на вчинення дій або на утримання від них, що призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки, тобто які окремо або у своїй сукупності спричинили неплатоспроможність боржника та, відповідно, вказують (свідчать) про доведення конкретними особами боржника до банкрутства;

- щодо змісту правопорушення з доведення до банкрутства. За змістом частини другої статті 61 КзПБ вказані умисні дії/бездіяльність та їх результат узагальнено іменуються доведенням до банкрутства, що і дає назву цьому делікту. При цьому винні особи хоча і не є стороною боргових зобов`язань, але їх поведінка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів;

- щодо суб`єктивної сторони правопорушення, то її становить ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (вини суб`єкта правопорушення);

- однією з обов`язкових передумов субсидіарної відповідальності є її розмір, що визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою;

- сума вимог кредиторів, яка підлягає погашенню за правилами статті 64 КУзПБ, однак залишилась непогашеною в процедурі банкрутства за правилами цієї статті через недостатність майна банкрута, і є розміром субсидіарної відповідальності;

- право ліквідатора подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності виникає не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі.

Суд також зазначає, що законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність складають об`єктивну сторону такого правопорушення. Тому при вирішенні питання щодо кола обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, мають прийматися до уваги підстави для порушення справи про банкрутство, з огляду на які такими діями можуть бути, зокрема:

1) вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення при виведення активів боржника, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника по його інших зобов`язаннях;

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника тощо. Аналогічні за змістом висновки щодо кола обставин (перелік яких не є вичерпним), які мають братися до уваги під час розгляду питання застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство сформовано у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15 та від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 01.10.2020 у справі № 914/3120/15, від 12.11.2020 у справі № 916/1105/16, а також у постанові від 19.08.2021 у справі № 25/62/09.

Згідно з цими правилами суб`єктом субсидіарної відповідальності може бути особа, яка отримала істотну (відносно масштабу діяльності боржника) вигоду у вигляді збільшення активів, яка не могла б утворитися у випадку відповідності дій засновників та керівника боржника закону, в т.ч. принципу добросовісності.

Тобто, до суб`єктів субсидіарної відповідальності слід віднести осіб, які отримали істотний актив боржника на підставі актів, рішень, правочинів тощо прийнятих засновниками чи керівником боржника на шкоду інтересам останнього та його кредиторів, які можуть виражатися, зокрема у:

- прийнятті ключових ділових рішень з порушенням принципів добросовісності та розумності, в тому числі узгодження, укладення або схвалення правочинів на завідомо невигідних умовах або з особами завідомо нездатними виконати свої зобов`язання ("фірмами одноденками" тощо);

- наданні вказівок з приводу вчинення явно збиткових операцій;

- призначенні на керівні посади осіб, результат діяльності яких явно не відповідає інтересам юридичної особи;

- створенні і підтриманні такої системи управління боржником, яка націлена на систематичне отримання вигоди третьою особою на шкоду боржнику і його кредиторам;

- використанні документообігу, який не відображає реальних господарських операцій;

- отриманні такими особами істотних переваг з такої системи організації підприємницької діяльності, яка спрямована на перерозподіл (в тому числі за допомогою недостовірного документообігу), сукупного доходу, отримуваного від здійснення даної діяльності особами, об`єднаними спільним інтересом (наприклад, єдиним виробничим циклом), на користь ряду цих осіб з одночасним акумулюванням на стороні боржника основного боргового навантаження; використанні і розпорядженні майном боржника, як своїм особистим, нехтуючи інтересами кредиторів;

- вчинення інших юридичних дій, що не відповідають принципу добросовісності в комерційній (діловій) практиці тощо. Наведений перелік прикладів не є вичерпним.

Наведена позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08.06.2023 у справі №910/17743/18.

Для визначення статусу особи, як відповідача по субсидіарній відповідальності за зобов`язаннями боржника, ліквідатор має проаналізувати, а суд під час розгляду заяви про притягнення до субсидіарної відповідальності та з`ясуванні наявності підстав для покладення на цих осіб субсидіарної відповідальності дослідити сукупність правочинів та інших юридичних дій, здійснених під впливом осіб, а також їх бездіяльність, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію банкрутства боржника.

Статтею 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства.

Однак зазначена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість цих осіб довести відсутність своєї вини у банкрутства боржника та уникнути відповідальності. Спростовуючи названу презумпцію, особа, яка притягується до відповідальності має право довести свою добросовісність, підтвердивши, зокрема, оплатне придбання активу боржника на умовах, на яких за порівняних обставин зазвичай укладаються аналогічні правочини та довівши, що вчинені за її участі (впливу) операції приносять дохід, відображені у відповідності з їх дійсним економічним змістом, а отримана боржником вигода обумовлена розумними економічними чинниками.

У цьому разі відсутність в осіб, які притягуються до субсидіарної відповідальності зацікавленості в наданні документів, що відображають реальний стан справ і дійсний господарський оборот, не повинна знижувати правову захищеність кредиторів під час необґрунтованого порушення їх прав. Тому, якщо ліквідатор із посиланням на ті чи інші докази належно обґрунтував наявність підстав для притягнення особи до субсидіарної відповідальності та неможливість погашення вимог кредиторів внаслідок її дій (бездіяльності), на неї переходить тягар спростування цих тверджень ліквідатора, з урахуванням чого вона має довести, чому письмові документи та інші докази ліквідатора не можуть бути прийняті на підтвердження його доводів, надавши свої докази і пояснення щодо того, як насправді здійснювалася господарська діяльність.

Отже якщо дії особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не викликані використанням нею своїх можливостей, що стосуються визначення дій боржника, як таких, що вчиненні на шкоду інтересам боржника та його кредиторів. У такому разі небажання особи, яка притягується до субсидіарної відповідальності, надати суду докази має кваліфікуватися згідно із частиною другою статті 74 ГПК України виключно як відмова від спростування фактів, на наявність яких аргументовано з посиланням на конкретні документи вказує процесуальний опонент. В силу статті 13 ГПК України особа, що бере участь у справі, яка не вчинила відповідних процесуальних дій, несе ризик настання наслідків такої свої поведінки. Наведені висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16, на неврахуванні якої наполягає скаржник у цій справі.

Як убачається з матеріалів справи №906/1274/20 Товариство з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" зареєстроване 27.06.2017 за адресою (12316, Житомирська область, Черняхівський район, с. Горбулів, вул. Травнева, 1) .

Відповідно до п. 11.4, п. 11.13 статуту ТОВ "Горбулівське" органами управління Товариства є: вищий орган - загальні збори учасників; виконавчий орган - директор.

ОСОБА_1 був директором товариства з 26.06.2017 по 01.10.2019.

ОСОБА_2 був директором товариства з 02.10.2019 по 01.06.2021.

Повноваження ОСОБА_1 для укладення правочинів передбачені Статутом Товариства, а саме: пп. 11.11 Розділу 11 Статуту ТОВ "Горбулівське", який затверджено протоколом загальних зборів Учасників № 4 від 23.01.2018, в якому передбачено, що власник (засновник або фізична особа із числа із засновників, яка уповноважена загальними зборами засновників) або Директор виконує такі функції:

- самостійно вирішує всі питання діяльності Товариства, за винятком тих, які є компетенцією зборів учасників;

- без доручення діє від імені Товариства, представляє його інтереси;

- розпоряджається майном Товариства, укладає договори (правочини), видає довіреності, затверджує положення, інструкції, має право першого підпису на банківських документах, підписує звіти, грошові документи у відповідності до вимог даного Статуту;

- вступає у господарські відносини з підприємствами, організаціями, громадянами на підставі укладених договорів та цього Статуту;

- здійснює контроль за виконанням рішень загальних зборів учасників;

- представляє інтереси Товариства в судах, господарських судах;

- відкриває в установах банків рахунки Товариства, в тому числі валютні;

- затверджує штат Товариства, видає накази та розпорядження, обов`язкові для всіх працівників Товариства;

- здійснює права і несе обов`язки згідно з Статутом та законами України.

Згідно до пп. 11.13 Розділу 11 Статуту ТОВ "Горбулівське", якщо власник не здійснює свої права щодо управління Товариством безпосередньо, тоді для керівництва господарською діяльністю Товариства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) виконавчий орган.

Виконавчим органом Товариства є Директор. Директор вирішує всі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції зборів учасників (а.с. 45-53, т.1).

01.10.2019 загальними зборами учасників ТОВ "Горбулівське" було прийнято рішення про звільнення з 01.10.2019 ОСОБА_1 з посади директора Товариства та призначення ОСОБА_2 на посаду директора ТОВ "Горбулівське" з 02.10.2019 (протокол № 2 від 01.10.2019) (а.с. 59, т.1).

Зобов`язано ОСОБА_1 передати за актом приймання - передачі новопризначеному директору оригінали установчих документів Товариства, протоколи, печатки Товариства, усі договори (у тому числі договори оренди землі), первинні та бухгалтерські документи, які стосуються господарської діяльності Товариства протягом 5 (п`яти) днів з дня звільнення.

Як убачається з матеріалів справи №906/1274/20 та доказів у даній справі ОСОБА_1 вимоги загальних зборів учасників Товариства не виконав та не передав за актом приймання - передачі новопризначеному директору оригінали установчих документів Товариства, протоколи, печатки Товариства, усі договори (у тому числі договори оренди землі), первинні та бухгалтерські документи, які стосуються господарської діяльності Товариства протягом 5 (п`яти) днів з дня звільнення.

Судом встановлено, що згідно наказу директора ТОВ «Горбулівське» ОСОБА_2 №3 від 04.10.2019 скасовано та відкликано усі довіреності, доручення, видані ТОВ «Горбулівське до 02.10.2019 (а.с. 62, т.1).

ОСОБА_2 було направлено до ОСОБА_1 вимогу за вих. № 11 від 04.10.2019 про передачу оригіналів установчих документів, бухгалтерської документації, укладених правочинів, а також автомобіль, трактори, сільськогосподарське обладнання (сівалку, оприскувач, розкидач добрив, плуги та інше) (а.с. 61, т.1).

Як зазначалось вище, колишнім директором ТОВ "Горбулівське" ОСОБА_1 не було передано оригіналів договорів оренди та угод про розірвання, бухгалтерської документації, наявних транспортних засобів, інших документів новому директору, тому, у своїх письмових поясненнях ліквідатор зазначає, що надати до суду оригінали витребуваних документів не є можливим

Така бездіяльність ОСОБА_1 , не вчинення ним дій про передачу відповідних документів та активів Товариства новопризначеному директору та ліквідатору після його призначення судом у справі, призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів, до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість його оцінки та повернення активу до ліквідаційної маси боржника, тобто така бездіяльність у своїй сукупності з діями по виведенню активів Товариства спричинила в результаті неплатоспроможність боржника та, відповідно свідчить про доведення колишнім керівником боржника ОСОБА_1 до банкрутства Товариства.

Зазначені обставини, підтверджені доказами у справі та не спростовані відповідачем ОСОБА_1 .

Відтак, судом встановлено вину суб`єкта правопорушення ОСОБА_1 .

Така бездіяльність ОСОБА_1 впливає на позбавлення майнових прав боржника та кредиторів (об`єкт правопорушення) та призвела до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів (що становить об`єктивну сторону правопорушення).

Судом встановлено, що така поведінка ОСОБА_1 перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів.

Як убачається з долучених до матеріалів справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 12.11.2019, протягом 2017 - лютого 2019 років ТОВ "Горбулівське" було укладено з фізичними особами 57 договорів оренди земельних ділянок, які Товариство використовувало для здійснення своєї господарської діяльності - для вирощування зернових культур (а.с. 71- 147, т.1).

Слід зазначити, що згідно зазначеної Інформації з Реєстру у жовтні та листопаді 2019 року державним реєстратором Сербо-Слобідської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області було зареєстровано припинення права оренди (інше речове право) ТОВ "Горбулівське" на ряд земельних ділянок (а.с. 71-147, т.1).

Як убачається з матеріалів справи право оренди ТОВ "Горбулівське" було припинено на підставі угод про розірвання договорів оренди, які були укладені між ТОВ "Горбулівське" та фізичними особами - власниками земельних ділянок в один день 15.09.2019. Зі сторони Товариства такі угоди були підписані ОСОБА_1 , як директором ТОВ "Горбулівське".

04.10.2019, 05.10.2019, 28.10.2019 та 29.10.2019 державним реєстратором Сербо-Слобідської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області були зареєстровані заяви про державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ "Горбулівське".

Відповідно до Інформації з Реєстру замість ТОВ "Горбулівське " ОСОБА_1 , в період, коли був директором ТОВ "Горбулівське", уклав особисті договори оренди із власниками вищевказаних земельних ділянок та став орендарем зазначених земельних ділянок.

Відтак, доказами у справі підтверджується (т.1 а.с. 71 - 147), а відповідачем у справі не спростовано, що право оренди ТОВ "Горбулівське" на земельні ділянки було припинено директором ОСОБА_1 на підставі угод про розірвання договорів оренди, які були укладені із власниками земельних ділянок При цьому ОСОБА_1 , як фізична особа - підприємець, уклав із власниками зазначених вище земельних ділянок договори оренди на свою користь.

Ліквідатором долучено до матеріалів справи: угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки (паю) б.н. від 08.11.2018, укладеного 15.09.2019 між ОСОБА_3 (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Горбулівське» в особі директора ОСОБА_1 (орендар) (а.с. 153, т.2 ; угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки (паю) б.н. від 16.11.2018, укладеного 15.09.2019 між ОСОБА_4 (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Горбулівське» в особі директора ОСОБА_1 (орендар) (а.с. 156, т.2); угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки (паю) б.н. від 05.08.2018, укладеного 15.09.2019 між ОСОБА_5 (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Горбулівське» в особі директора ОСОБА_1 (орендар) (а.с. 158, т.2).

Долучені у якості доказів інші угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки (паю) від 15.09.2019, які підтверджують зазначені обставини ( а.с. 249- 266, т.2).

Також до матеріалів справи додано договір оренди земельної ділянки від 01.10.2019, укладеного між ОСОБА_3 (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) (а.с. 151-152, т.2).

Як вбачається з даного договору, договір укладено на 7 (сім) років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію ( п. 3.1 Договору оренди земельної ділянки від 01.10.2019).

Відповідно до п. 11.3 дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за взаємною згодою сторін.

В угодах про розірвання договору оренди від 15.09.2019 (п.2) зазначено, що відповідно до чинного законодавства та умов Договору, дія договору припиняється в разі закінчення строку на який його було укладено, а також шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін. Сторони домовились за взаємною згодою розірвати вказані договори оренди земельної ділянки (паю).

Відповідно до наданої інформації з реєстру вбачається, що договори оренди було розірвано достроково за взаємною згодою.

При цьому, слід зазначити, що державний реєстратор приймала рішення про припинення права оренди ТОВ "Горбулівське" щодо двох земельних ділянок на підставі угод про розірвання з особами, які не є власниками земельних ділянок (а саме - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ).

До матеріалів справи долучено копію наказу №280/5 від 27.01.2020 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» та копію Висновку від 19.12.2019 комісії з питань розгляду скарг державної реєстрації. Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації було досліджено та встановлено факти дострокового розірвання 57 договорів оренди земельних ділянок (а.с.209- 226, т.2).

Укладаючи угоди про розірвання зазначених договорів оренди, директор боржника ОСОБА_1 мав усвідомлювати та усвідомлював наслідки вчинення таких умисних дій та такими умисними діями не на користь ТОВ "Горбулівське" унеможливив достатньою мірою вести основну господарську діяльність ТОВ "Горбулівське", з якої Товариство мало отримувати доходи та призвів до боргів перед кредиторами (суб`єктивна сторона правопорушення) .

Відтак, судом встановлено вину суб`єкта правопорушення ОСОБА_1 .

Такі дії ОСОБА_1 направлені на позбавлення майнових прав боржника та кредиторів (об`єкт правопорушення) та призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів (що становить об`єктивну сторону правопорушення).

Судом встановлено, що така поведінка ОСОБА_1 перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується матеріалами інвентаризації, за результатами якої ліквідатором було встановлено нестачу матеріальних цінностей на суму 2 985 323,62 грн, у зв`язку з їх фактичною відсутністю. По факту нестачі матеріальних цінностей, керівником ТОВ "Горбулівське" ОСОБА_2 у 2019 році подано заяву до СВ Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області (а.с. 63, т.1).

Відповідно до листа № від 04.06.2025 Відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції вбачається, що слідчим відділення №2 ЖРУП здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000693, яке об`єднано з матеріалами кримінального провадження №0000379 у якому 20.01.2025 прийнято рішення про закриття (а.с. 101, т.8).

Як свідчать матеріали справи, директором Товариства ОСОБА_2 , при ознайомленні із статистичними звітами ТОВ "Горбулівське" за 2018 рік виявлено невідповідність даних, зазначених колишнім директором ОСОБА_1 у статистичних звітах за формою № 29-сг ("Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду") станом на 01.12.2018.

До матеріалів справи долучено пояснювальну записку директора ТОВ «Горбулівське» від 07.10.2019, адресовану начальнику Головного управління статистики у Житомирській області, якою повідомлено про надання недостовірної інформації колишнім директором ТОВ «Горбулівське» ОСОБА_1 ; долучено звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 1 грудня 2018 року з відміткою управління статистики у Житомирській області (а.с.93, т.2).

Суд враховує надані до суду докази про вжиття заходів для повернення активів боржника та уникнення банкрутства директором ТОВ "Горбулівське" ОСОБА_2 в період з 02.10.2019 по 01.06.2021 та констатує відсутність доказів у справі про наявність підстав для притягнення до субсидіарної відповідальності іншого директора ТОВ "Горбулівське" в період з 02.10.2019 по 01.06.2021 ОСОБА_2 .

Згідно акту інвентаризації основних фондів (засобів) (які відсутні у Товариства у період, коли директором був ОСОБА_1 ), затвердженого 07.10.2019, встановлено, що колишнім директором ОСОБА_1 згідно договору поставки № КИ-54-130219/ззр-ЩМ/ЗЗР від 13.02.2019 було отримано від ТОВ «Розмай Агро» товарно-матеріальні цінності (засоби захисту рослин, мінеральні добрива, мікро, макроелементи) на загальну суму 1 459 112,76 грн. При цьому, комісією було встановлено, що оригіналів договору поставки та видаткових накладних про отримання вказаного товару в бухгалтерських документах ТОВ «Горбулівське» немає, товар не обліковано на балансі та на складі підприємства. Залишків на складі, документів про переміщення, а також актів списання товару немає. Жодних пояснень відсутності товарів та коштів на загальну суму 1 459 112,76 грн Супруном О.В. не надано (а.с.241, т.2).

До матеріалів справи долучено копії рішень Господарського суду Житомирської області від 21.01.2020 у справі №906/1207/19 за позовом ТОВ "Розмай Агро" до ТОВ "Горбулівське" про стягнення 1 581 547,00 грн та від 22.01.2020 у справі №906/1278/19 за позовом ТОВ "Гор. Інвест Агро" до ТОВ "Горбулівське" про стягнення 4 610 335,75 грн (а.с. 234-238, т.2).

Судом згідно бази даних комп`ютерної системи діловодства Господарського суду Житомирської області оглянуто рішення Господарського суду Житомирської області від 21.01.2020 у справі №906/1207/19 за позовом ТОВ "Розмай Агро" до ТОВ "Горбулівське" про стягнення суми 1 581 547,00 грн; рішення Господарського суду Житомирської області від 22.01.2020 у справі №906/1278/19 за позовом ТОВ "Гор. Інвест Агро" до ТОВ "Горбулівське" про стягнення суми 4 610 335,75 грн; рішення Господарського суду Житомирської області від 15.12.2020 у справі №906/680/20 за позовом ТОВ "Горбулівське" до ФОП Супруна О.В. про стягнення суми 445 000,00 грн; постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.06.2020 у справі №906/1216/19 за позовом ТОВ "Горбулівське" до ФОП Супруна О. В. про стягнення 143 000,00 грн безпідставно набутих коштів.

Як убачається бази даних комп`ютерної системи діловодства Господарського суду Житомирської області згідно рішення Господарського суду Житомирської області від 21.01.2020 у справі №906/1207/19 за позовом ТОВ "Розмай Агро" до ТОВ "Горбулівське" про стягнення 1 581 547,00 грн зазначено таке.

13 лютого 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "РОЗМАЙ АГРО" (Постачальник/Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГОРБУЛІВСЬКЕ" (Покупець/Відповідач) укладено Договір поставки № КИ-54-130219/ззр-ЩМ/ЗЗР (а.с.21).

Згідно п.1.1.Договору, за цим Договором постачальник поставляє та передає на умовах розстрочення платежу у власність покупцеві продукцію надалі - Товар, а Покупець зобов`язується прийняти Товар у власність та оплатити його в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.1.2. Договору, загальна кількість та найменування товару, ціна одиниці товару, його співвідношення (асортимент), строк, порядок поставки та оплати, визначаються в Договорі та Додатках та/або Додаткових угодах та/або Специфікаціях до Договору, які є невід`ємними частинами даного Договору.

Пунктом 2.1 Договору, визначено, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2019 року. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторін від обов`язку виконати свої договірні зобов`язання, які виникли та мали місце під час дії даного Договору.

Згідно п 2.4 Договору, поставка товару здійснюється після зарахування на поточний рахунок Постачальника попередньої оплати якщо вона передбачена Додатками та/або інших умов передбачених Додатками до даного Договору, шляхом відвантаження Товару автотранспортом Постачальника або самовивозом зі складу Постачальника відповідно до умов поставки, погоджених Сторонами.

За п.2.6 договору, датою поставки Товару вважається дата видаткової накладної Постачальника або дата товаротранспортної накладної за умови поставки автомобільним транспортом Постачальника, у випадку самовивозу Товару покупцем зі складу постачальника власним транспортом - дата видаткової накладної Постачальника.

Згідно п. 3.3. договору, датою поставки, переходу права власності на Товар і всіх звичайних ризиків щодо Товару, включаючи ризик випадкової загибелі, псування, пошкодження, втрати Товару вважається дата фактичної передачі Покупцю вивантаженого в місці поставки Товару - дата підписання Покупцем відповідної видаткової накладної.

За п.4.1. договору, загальну суму договору складають суми, відображені в усіх накладних та Додатках до цього Договору, відповідно до яких було поставлено товар протягом строку дії Договору.

Пункт 4.4. договору передбачає, ціна (вартість) Товару повинна бути повністю сплачена Постачальнику Покупцем на умовах, які зазначені в Договорі та Додатках до даного Договору, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п. 5.2 та п.5.2.1. договору, покупець зобов`язаний прийняти Товар в строки та на умовах цього Договору та Додатків до нього. Своєчасно здійснити оплату за Товар в порядку, що визначений у Договорі та/або Додатках до цього Договору.

На виконання умов Договору поставки між Постачальником та Покупцем були складені та підписані:

- Додаткова угода (Специфікація) № 1 від 13.02.2019 року на суму 604 149 грн.;

- Додаткова угода (Специфікація) № 2 від 19.02.2019 року на суму 538 347 грн.;

- Додаткова угода (Специфікація) № 3 від 19.02.2019 року на суму 84 383 грн.;

- Додаткова угода (Специфікація) № 4 від 08.04.2019 року на суму 40 717 грн.;

- Додаткова угода (Специфікація) № 5 від 15.04.2019 року на суму 209 334 грн.;

- Додаткова угода (Специфікація) № 6 від 15.04.2019 року на суму 10 525 грн.

на загальну суму 1487455 грн. (а.с.28-33).

В кожній Додатковій угоді (Специфікації) встановлено окремий погоджений строк оплати та окрему погоджену вартість товару.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.266 Господарського кодексу України, загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

На виконання умов договору та Специфікацій ТОВ "РОЗМАЙ АГРО" поставило та передало у власність ТОВ "ГОРБУЛІВСЬКЕ" Товар на загальну суму 1487455,00 грн., що підтверджується Видатковими накладними (а.с.34-46) № 97 від 21.02.2019 року на суму 252374,40грн.; № 104 від 22.02.2019 року на суму 528909,94грн.; № 145 від 05.03.2019 року на суму 75240,00грн.; № 451 від 26.03.2019 року на суму 84383,28грн.; № 452 від 26.03.2019 року на суму 249940,27грн.; № 1080 від 19.04.2019 року на суму 10525,03грн.; №1081 від 16.04.2019 року та Товарно-транспортною накладною № Р1081 від 16.04.2019 року на суму 209334,24грн.; № 1082 від 16.04.2019 року та Товарно-транспортною накладною № Р1082 від 16.04.2019 року на суму 40717,50грн; № 2712 від 18.06.2019 року на суму 7688,10грн.

Проте, відповідач свої зобов`язання щодо оплати товару виконав частково, тобто сплатив позивачеві 105 000,00грн , що підтверджується Платіжним дорученням № 222 від 19.02.2019 року (а.с.47), внаслідок чого станом на день звернення позивача з позовом до суду та на час розгляду справи у суді перед позивачем існує заборгованість в розмірі 1382455,00грн. (100).

Відтак внаслідок неналежного виконання Покупцем своїх зобов`язань по Договору поставки № КИ-54-130219/ззр-ЩМ/ЗЗР, в останнього утворилась заборгованість, яку позивач просив стягнути з відповідача у розмірі 1382454,00 грн. Крайня дата оплати поставленого товару за вказаний період визначена у Специфікації №5 - 25.10.19 (а.с.32).

Відповідач в судове засідання не з`явився. Доказів оплати не надав.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 21.01.2020 у справі №906/1207/19 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРБУЛІВСЬКЕ" (12316, Житомирська область, Черняхівський район, с. Горбулів, вул. Травнева, буд. 1; Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗМАЙ АГРО" (03143, м. Київ, вул. Метрологічна буд. 14-Б; ) :

- 1382454,00 грн боргу;

- 80144,00 грн пені;

- 69117,00 грн штрафу,

- 48052,00 грн 25% річних;

- 1780,0 0грн інфляційних;

- 23723,20 грн судового збору;

- 960,50 грн судового збору за заяву про забезпечення позову;

Рішення господарського суду набрало законної сили.

Як убачається бази даних комп`ютерної системи діловодства Господарського суду Житомирської області згідно рішення Господарського суду Житомирської області від 22.01.2020 у справі №906/1278/19 за позовом ТОВ "Гор. Інвест Агро" до ТОВ "Горбулівське" про стягнення суми 4 610 335,75 грн зазначено таке.

01 березня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро" (довіритель/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" (повірений/відповідач) укладено Договір доручення №01/03/2018 (а.с.21).

За п.1 Договору, Довіритель просило Повіреного реалізувати вирощену Довірителем сільськогосподарську продукцію у 2018 році, у зв`язку із значною кількістю виконавчих проваджень відкритих Коростишівським РУЮ ДВС щодо стягнення з Довірителя та арештів накладених на рахунки Довірителя.

Відповідно до п. 4 Договору, Повірений зобов`язаний прийняти від Довірителя сільськогосподарську продукцію на реалізацію та продати її по ціні, що склалася на ринку на момент продажу; повідомляти Довірителя про хід виконання доручення ; негайно передати Довірителю все отримане в зв`язку з виконанням Повіреним своїх зобов`язань .

Позивач посилається на те, що в 2018 році Позивач зібрав з оброблюваних земель 1 942,555 т зерна кукурудзи, що підтверджується даними статистичної звітності за формою 29-сг за 2018 рік; Із вказаного обсягу врожаю кукурудзи Позивачем самостійно було реалізовано та використано у власній господарській діяльності 597 т. Вся інша кукурудза реалізовувалась ТОВ "ГОРБУЛІВСЬКЕ".

До суду не представлено первинних бухгалтерських документів, які б свідчили про передачу позивачем відповідачу зерна на виконання вказаного договору. Разом з тим цей факт підтверджується наступним.

25.10.2019 ТОВ "ГОР.ІНВЕСТ АГРО" звернулось до ТОВ "ГОРБУЛІВСЬКЕ" із претензією, в якій просило повернути 1 372,725 т кукурудзи або кошти від її реалізації, а також просило надати звіт про виконання договору доручення від 01.03.2018 р. та акт звірки взаєморозрахунків (а.с.33).

У відповідь на претензію, ТОВ "ГОРБУЛІВСЬКЕ" повідомило про відсутність коштів на рахунках та кукурудзи для повернення позивачу, Надіслало Звіт про виконання договору доручення від 15.11.2019 (а.с.34), в якому ТОВ "ГОРБУЛІВСЬКЕ" підтвердило, що у 2018 році здійснювало відвантаження кукурудзи 3 класу, яке належить ТОВ "ГОР.ІНВЕСТ АГРО" на ТОВ "Андрушівський елеватор" - 1413,68т., на Коростишівський елеватор - 115,02т.; отримана після обробки на елеваторах кукурудза в кількості 1345,345т була реалізована ним на суму 5732432,90грн.

В Акті звірки взаєморозрахунків від 15.11.19(а.с.35), сторони зазначили, що на виконання умов Договору доручення від 01.03.2015 ТОВ "ГОРБУЛІВСЬКЕ" реалізувало кукурудзу ТОВ "ГОР.ІНВЕСТ АГРО" на суму 5 732 432,90 грн. На обробку даної кукурудзи на елеваторах, ТОВ "ГОРБУЛІВСЬКЕ" понесло витрат на суму 1 122 097,15 грн.

Таким чином, різниця між сумою отриманих від реалізації кукурудзи коштів та витратами ТОВ "ГОРБУЛІВСЬКЕ" на її обробку становить 4 610 335,75 грн., про що не заперечили представники сторін.

Позивачем не надано доказів передачі сільськогосподарської продукції відповідачу на реалізацію, однак надані відповідачем Звіт від 15.11.19 та Акт звірки від 15.11.19, які скріплені підписами та печатками сторін, підтверджують здійснення господарських операцій між сторонами.

Відповідач докази сплати боргу не надав, зазначив, що 10000,00грн. боргу підлягають зарахуванню в рахунок виплати винагороди, оскільки за п.2 договору, позивач зобов`язався виплатити відповідачу винагороду за надані послуги в розмірі 10000,00грн.

До суду не представлено подання заяви про зарахування зустрічних вимог.

Разом з тим, відповідач не позбавлений права вимагати сплати 10 тис грн. винагороди, подати заяву позивачу про зарахування зустрічних вимог.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 22.01.2020 у справі №906/1278/19 позов задоволено. Стягнуто Товариства з обмеженою відповідальністю Горбулівське" (Житомирська обл., Черняхівський р-н, с.Горбулів, вул. Травнева, 1, код 41421071) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гор. Інвест Агро" (Житомирська обл., Коростишівський р-н, с.Торчин, вул.Якубовського, 12, код 38284337) - 4 610 335,75 грн боргу та 69155,04 грн витрат по оплаті судового збору.

Рішення господарського суду набрало законної сили.

Відтак відповідно до зазначених рішень Господарського суду вбачається, що в період, коли керівництво боржника здійснював Супрун О.В., ТОВ "Горбулівське" безпідставно нарощувало кредиторську заборгованість, не сплачуючи борги, та допустивши стягнення з нього крім основного боргу значних сум: 80 144,00 грн пені, 69 117,00 грн штрафу, 48 052,00 грн 25% річних, 1 780,00 грн інфляційних, 23 723,20 грн судового збору, 960,50 грн судового збору за заяву про забезпечення позову, 69 155,04 грн витрат по оплаті судового збору.

Як убачається бази даних комп`ютерної системи діловодства Господарського суду Житомирської області згідно рішення Господарського суду Житомирської області від 15.12.2020 у справі №906/680/20 за позовом ТОВ "Горбулівське" до ФОП Супруна О.В. про стягнення суми 445 000,00 грн позовні вимоги мотивовані наступним.

Наказом №1 від 26.06.2017р., виданим на виконання рішення Засновників (учасників) ТОВ "Горбулівське", оформленим протоколом №1 від 26.06.2017р., Супруна О.В. було призначено на посаду директора товариства.

В період перебування Супруна О.В. на посаді директора з 10.08.2018р. по 30.07.2019р. ФОП Супрун О.В. було надано поворотну фінансову допомогу від ТОВ "Горбулівське" на загальну суму 550000,00 грн.

Отримання зазначених коштів ФОП Супрун О.В. підтверджується банківськими виписками з рахунку товариства.

Фінансову позику відповідач повернув частково в сумі 105000,00 грн., сплативши 22.08.2018р. - 95000,00 грн. та 20.12.2018р. - 10000,00 грн.

Позивач надсилав відповідачу вимоги про повернення поворотної фінансової допомоги від 06.03.2019р. та від 23.10.2019р., які залишені ним без відповіді.

Позивач зазначає, що на дату звернення до суду з позовом заборгованість відповідача складає 445000,00 грн.

Відповідач у письмовому відзиві на позовну заяву заперечив проти доводів та вимог позивача (а.с.63-80).

Зазначив, що дійсно на підставі укладеного сторонами договору про надання безвідсоткової фінансової допомоги №1-10-08/18 від 10.08.2018р. ним було отримано 550000,00 грн. фінансової допомоги.

Однак, всю суму грошових коштів відповідач повернув позивачу в період з 22.08.2018р. по 02.10.2019р., на підтвердження чого надав дублікати чеків та копії квитанцій до прибуткових касових ордерів на загальну суму 573834,00 грн.

Зазначив, що інші договори сторонами в період 2018-2019р.р. не укладалися.

Щодо надання суду примірника договору №1-10-08/18 від 10.08.2018р. вказав, що не може його віднайти.

Позивач у відповіді на відзив відносно наданих відповідачем доказів проведення повної оплати зазначив, що погоджується із проведеними оплатами 22.08.2018р. на суму 95000,00 грн., 20.12.2018р. на суму 10000,00 грн. та 17.01.2019р. на суму 124500,00 грн.

Відносно решти платежів звертає увагу, що вони не відображені у банківських виписках по розрахунковому рахунку ТОВ "Горбулівське".

Надані відповідачем квитанції до прибуткових касових ордерів вважає неналежним доказом проведення оплати, оскільки відповідач на той момент був директором ТОВ "Горбулівське" та мав можливість їх підробити.

Заявою від 27.08.2020р. позивач зменшив позовні вимоги (а.с.90).

Вказуючи, що з поданих відповідачем доказів йому стало відомо про повернення грошових коштів в сумі 124500,00 грн., шляхом безготівкових платежів на рахунок ТОВ "Горбулівське", позивач зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача 320500,00 грн. заборгованості.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно банківських виписок по рахунку ТОВ "Горбулівське" в період з 01.01.2018р. по 31.12.2018р. фізичній особі - підприємцю Супруну О.В. було перераховано наступні суми (а.с.12-25):

- 10.08.2018р. - 25000,00 грн., з призначенням платежу "надання безвідсоткової фінансової допомоги засновнику ОСОБА_1 , згідно договору №1-10-08/18 від 10.08.2018р.";

- 20.08.2018р. - 70000,00 грн., з призначенням платежу "надання безвідсоткової фінансової допомоги засновнику ОСОБА_1 , згідно договору №1-10-08/18 від 10.08.2018р.";

- 22.10.2018р. - 50000,00 грн. та 40000,00 грн., з призначенням платежу "надання безвідсоткової фінансової допомоги засновнику ОСОБА_1 , згідно договору №1-10-08/18 від 10.08.2018р.";

- 23.10.2018р. - 40000,00 грн., з призначенням платежу "надання безвідсоткової фінансової допомоги засновнику ОСОБА_1 , згідно договору №1-10-08/18 від 10.08.2018р."

Відповідно до банківських виписок по рахунку ТОВ "Горбулівське" в період з 01.01.2019р. по 13.11.2018р. ОСОБА_1 було перераховано наступні суми (а.с.26-35):

- 16.07.2019р. - 160000,00 грн., з призначенням платежу "надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, згідно діючого договору";

- 18.07.2019р. - 7000,00 грн., з призначенням платежу "надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, згідно діючого договору";

- 19.07.2019р. - 3000,00 грн., з призначенням платежу "надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, згідно діючого договору";

- 26.07.2019р. - 20000,00 грн., з призначенням платежу "надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, згідно діючого договору";

- 29.07.2019р. - 70000,00 грн., з призначенням платежу "надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, згідно діючого договору";

- 30.07.2019р. - 65000,00 грн., з призначенням платежу "надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, згідно діючого договору".

Всього було перераховано 550000,00 грн.

З вказаних банківських виписок вбачається, що відповідач отриману позику повернув ТОВ "Горбулівське" частково, а саме:

- 22.08.2018р. сплачено 95000,00 грн., з призначенням платежу "повернення позики засновником ОСОБА_1 ";

- 20.12.2018р. сплачено 10000,00 грн., з призначенням платежу "готівкові надходження власних коштів - повернення фінансової позики від засновника ч/з ОСОБА_1 "

Всього - 105000,00 грн.

За вказаних обставин, вважаючи, що відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов`язання щодо повернення поворотної фінансової допомоги, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з нього 445000,00 грн. боргу.

Сторони примірник договору №1-10-08/18 від 10.08.2018р. про надання безвідсоткової фінансової допомоги сторони суду не надали.

Як вже зазначалося вище, банківськими виписками підтверджуються обставини надання ТзОВ "Горбулівське" ФОП Супруну О.В. 550000,00 грн. безвідсоткової фінансової допомоги (а.с.12-35). Відповідач не заперечив факт отримання вищевказаної суми.

Матеріалами справи, а саме банківськими виписками (а.с.17, 25) та дублікатами банківських квитанцій (а.с.79) підтверджується, що грошові кошти відповідач повернув частково в сумі 229500,00 грн.

Відповідачем з відзивом на позовну заяву було подано дублікати банківських квитанцій від 23.02.2019р., 28.02.2019р., 05.03.2019р., 04.04.2019р. та від 26.06.2019р.(а.с.79), які, на його думку, підтверджують факт сплати позивачу коштів на загальну суму 54334,00 грн.

Дослідивши вищевказані дублікати квитанцій, суд встановив:

- в квитанції від 23.02.2019р. про сплату коштів в сумі 3500,00 грн. на рахунок ТОВ "Горбулівське" вказано призначення платежу "готівкові надходження власних коштів 28 лютого 2019 надання фінансової допомоги засновником";

- в квитанції від 28.02.2019р. на суму 10235,00 грн. вказано призначення платежу "погашення заборгованості";

- в квитанції від 05.03.2019р. на суму 25099,00 грн. вказано призначення платежу "готівкові надходження власних коштів 05 березня 2019 надання фінансової допомоги від засновника";

- в квитанції від 04.04.2019р. на суму 5500,00 грн. вказано призначення платежу "погашення кредиту";

- в квитанції від 25.06.2019р. на суму 10000,00 грн.вказано призначення платежу "погашення кредиторської заборгованості згідно діючого договору".

Перелічені вище дублікати квитанцій не є належними доказами на підтвердження сплати відповідачем грошових коштів позивачу саме на погашення отриманої позики, оскільки призначення платежу вказує на те, що кошти були сплачені в рахунок погашення іншої, аніж позика, заборгованості, а тому не приймаються судом до уваги.

Відповідачем на спростування позовних вимог також надано копії квитанцій до прибуткових касових ордерів на загальну суму 290000,00 грн. (а.с.66-75).

Позивач заперечуючи проти доводів відповідача, вказав, що після звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТОВ "Горбулівське", останній документацію та печатку товариства не повернув, тому, у ТОВ "Горбулівське" відсутні будь-які первинні документи бухгалтерського обліку, які могли б підтвердити внесення готівки ФОП Супруном О.В. в касу товариства, в тому числі прибуткові касові ордери №№1-31.

Таким чином, позивач не може з достовірністю перевірити факт надходження коштів в касу підприємства та факт реального оформлення прибуткових касових ордерів, наданих відповідачем.

Ухвалою суду від 24.09.2020р. задоволено клопотання позивача та витребувано у ФОП Супруна О.В. оригінали квитанцій до прибуткових касових ордерів, копії яких ним були подані до матеріалів справи.

Відповідач зазначених вимог суду не виконав та оригінали квитанцій до прибуткових касових ордерів суду для огляду не надав.

Враховуючи позицію позивача, який заперечує факт отримання коштів згідно поданих відповідачем копій квитанцій до прибуткових касових ордерів на загальну суму 290000,00 грн., а також враховуючи відсутність оригіналів вказаних квитанцій, суд не бере до уваги копії квитанцій до прибуткових касових ордерів та розглядає справу за наявними в ній доказами.

З огляду на вищевикладені обставини заборгованість відповідача за договором безвідсоткової фінансової допомоги становить 320500,00 грн. (550000,00 грн. - 229500,00 грн.).

Відповідач вказану суму боргу належним доказами не спростував.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 15.12.2020 у справі №906/680/20 позов задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Супруна Олександра Володимировича ( АДРЕСА_4 , РНОКПН НОМЕР_1 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" (12316, Житомирська обл., Черняхівський р-н, с.Горбулів, вул.Травнева, 1, )

- 320500,00 грн. заборгованості;

- 4807,50 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набрало законної сили

Відтак відповідно до зазначеного рішення Господарського суду вбачається, що в період, коли керівництво боржника здійснював Супрун О.В., ТОВ "Горбулівське" безпідставно нарощувало кредиторську заборгованість, не сплачуючи борги, та допустивши стягнення з нього значних сум: 320 500,00 грн. заборгованості, 4807,50 грн. судового збору.

Як убачається бази даних комп`ютерної системи діловодства Господарського суду Житомирської області згідно у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.06.2020 у справі №906/1216/19 за позовом ТОВ "Горбулівське" до ФОП Супруна О. В. про стягнення 143 000,00 грн безпідставно набутих коштів зазначено таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Відповідно до наказу № 1 від 26.06.2017 р. ОСОБА_1 призначено на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" на безоплатній основі /а.с. 30/. Повноваження директора Супруна О.В. цим наказом не обумовлені. Установчі документи Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" станом на спірний період суду не надані, позивач пояснив про їх відсутність.

Протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Горбулівське" № 2 від 01.10.2019 р. ОСОБА_1 звільнено з посади директора та призначено новим директором Руснака Вадима Олександровича /а.с. 32/.

Таким чином, відповідач Супрун Олександр Володимирович в період з 26.06.2017 р. по 01.10.2019 р. займав посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське", тобто діяв як виконавчий орган товариства згідно зі ст.ст.92, 97, 99 ЦК України.

У позові позивач пояснює, що зв`язку із вступом на посаду нового директора Руснака Вадима Олександровича було розпочато внутрішню перевірку господарсько-фінансового стану товариства, за результатом якої встановлено, що в період з 14.01.2019 р. по 27.06.2019 ТОВ "Горбулівське" здійснено на користь підприємця Супрун О.В. платежі на загальну суму 143000,00 грн., що підтверджено виписками по рахунку товариства /а.с. 10-25/. У банківських виписках в реквізитах зазначено про призначення платежу "оплата за оренду виробничого приміщення згідно діючого договору" /а.с.16-17, 20-21/.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що кошти були перераховані відповідачу без будь-яких правових підстав, оскільки між ТОВ "Горбулівське" та підприємцем Супруном О.В. не існувало жодних договорів та зобов`язальних відносин. У зв`язку з цим, посилаючись на ст. 1212 Цивільного кодексу України, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь безпідставно отримані кошти у розмірі 143000,00 грн.

Відповідно до п.1.2 договору об`єкт оренди належить орендодавцю на підставі договору купівлі-продажу, частки будівлі від 31.05.2018 р., що посвідчений приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу Житомирської області. Номер запису про власність 26406327 від 31.05.2018 р.

Згідно з п. 4 строк оренди складає вісім місяців, з дати передачі об`єкта за актом прийому-передачі.

Розділом 5 визначено орендну плату в розмірі 25400 грн. за місяць.

У пункті 10.1 сторони визначили, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та діє до 27.08.2019 р.

Договір підписаний від ТОВ «Горбулівське» Максименко О.С. за довіреністю від 20.12.2018 р. та підприємцем Супрун О.В. і скріплений їх печатками. Матеріали справи містять довіреність від 20.12.2018 р., за якою Товариство з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" в особі директора Супруна О.В., який діє на підставі Статуту уповноважує Максименко О.С. представляти інтереси Товариства у відносинах, зокрема, з фізичними особами підприємцями, підписувати договори та додатки до них, акти прийому-передачі майна, акти повернення майна, рахунки фактури, видаткові накладні, інші документи необхідні для забезпечення діяльності товариства. Вступати від імені товариства у договірні та інші відносини, укладати усі не заборонені законом договори. Довіреність видана строком на один рік і дійсна до 20.12.2019 р. /а.с. 77 у т.1/.

Також відповідач надав суду акт прийому-передачі від 27.12.2018 р. та акт повернення приміщення орендодавцю від 29.08.2019 р.

За змістом акта прийому-передачі від 27.12.2018 р. орендодавець передав, а орендар прийняв об`єкт оренди у задовільному та придатному для використання стані як складське приміщення (склад) /а.с.120/.

За змістом акта повернення приміщення орендодавцю від 29.08.2019 р. у зв`язку із закінчення строку дії договору оренди орендар/товариство повернув об`єкт оренди /а.с.121/.

У своїх запереченнях на відзив /а.с.97-98/ позивач доводить, що надані суду договір оренди і акти є підробленими, оскільки у наданих позивачем договорі оренди від 27.12.2018 р. та актах приймання-передачі в розділі про реквізити сторін банківський рахунок підприємця Супруна О.В. вказаний в форматі IBAN, який з`явився лише в серпні 2019 року, що свідчить про виготовлення відповідачем договору і актів після 05.08.2019 р. для підтвердження своєї позиції у даному спорі.

Крім того, позивач доводить, що Супрун О.В. після звільнення не передав новопризначеному директорі ні печатку, ні будь-які документи, в т.ч. договори, акти тощо, тому мав реальну можливість виготовити такі документи. З приводу підробки документів, а саме - договору оренди від 27.12.2018 р. та акту приймання передачі від 27.12.2018 р. керівник ТОВ «Горбулівське» Руснак В.О. звернувся із заявою до Коростишівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Житомирській області, що підтверджено Витягами з єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.12.2019 р. та від 20.02.2020 р. /а.с. 174-175/.

Позивач пояснив при цьому, що про наведені вище обставини дізнався лише з відзиву підприємця Супруна О.В. у даній справі, тому раніше відповідні дії не вчинялись. Колегія суддів приймає до уваги такі пояснення, оскільки вони не спростовані доказами у справі.

Колегією суддів встановлено, що у наданих позивачем договорі оренди від 27.12.2018 р. та актах приймання-передачі в розділі про реквізити сторін банківський рахунок Супруна О.В. вказаний НОМЕР_2 , відкритий у ПАТ КБ ПриватБанк, тоді як відповідно до постанови Національного Банку України № 162 від 28.12.2018 р. банки України з 05 серпня 2019 року формують номер банківського рахунку відповідно до Національного стандарту України Фінансові операції. Правила формування міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні (IBAN Registry:2009, NEQ) ДСТУ-Н 7167:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11 жовтня 2010 року № 454.

Така обставина дозволяє колегії суддів дійти висновку, що договір і акти як письмові докази створені після 05 серпня 2019 року, коли підприємець Супрун О.В. відкрив у банку відповідний рахунок, - і такі докази не існували на дати, зазначені у договорі і акті приймання-передачі, а також на час виконання платежів на суму 143000 грн., які є предметом спору.

Та обставина, що Супрун О.В. після звільнення не передав новопризначеному директору ні печатку, ні будь-які документи, в т.ч. договори, акти тощо, відповідачем не спростована суду не надані акти про передачу чи будь-які інші докази, і така обставина свідчить про можливість створити договір та акти після звільнення ОСОБА_1 з посади директора Товариства.

Письмові пояснення Супруна О.В. про те, що оригінали договору і актів існували з іншими реквізитами, але він випадково залив їх кавою і викинув, у зв`язку з чим відтворив ці документи з новими реквізитами /а.с.110-112/, колегія суддів оцінює критично як непідтверджені будь-якими доказами. При цьому колегія суддів відзначає, що документи, залиті кавою, не є знищеними. Неподання таких пошкоджених документів оцінюється судом як відсутність доказів, тоді як відтворення документів не передбачає зміну їх змісту.

Враховано при цьому, що такі пояснення відповідача виникли після подання суду позивачем заперечень на відзив, де останній звертав увагу суду на невідповідність реквізитів у поданих суду договорі і актах.

Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності відповідно до норм ст..84 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що надані відповідачем суду першої інстанції оригінал договору оренди приміщення від 27.12.2018 р., акт прийому-передачі від 27.12.2018 р. та акт повернення приміщення орендодавцю від 29.08.2019 р. як письмові докази на підтвердження підстав платежів не відповідають вимогам щодо достовірності і вірогідності доказів за ст..ст.78, 79 ГПК України, а були створені з метою формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення у спорі.

Іншими доказами факт оренди не підтверджений. Договір поставки № 28/05/2019-671-Р, укладений 28.05.2019 р. ТОВ «Горбулівське» і ТОВ «Кривоозерський олійний завод», не може бути належним і допустимим доказом у даній справі, оскільки відсутні докази на підтвердження його виконання, а умова про поставку на умовах франко-складу постачальника з пунктом навантаження Житомирська область Коростишівський район с.Торчин не доводить факти використання саме належного відповідачеві приміщення за адресою Житомирська область Коростишівський район с.Торчин вул..Колгоспна,23 як пункту навантаження, тим більше не доводить використання такого приміщення на умовах конкретного договору (оренди).

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач в порядку ст..ст.74, 76-79 ГПК України не довів, що платежі на загальну суму 143000 грн. вчинені на умовах договору оренди в такій редакції, яка надана відповідачем суду.

Колегія суддів встановила, що позивачем перераховані відповідачу підприємцю Супруну О.В. кошти у загальній сумі 143000,00 грн., що вбачається із виписок по рахунку за період з 14.01.2019 р. по 27.06.2019 р. із зазначенням призначення платежу "оплата за оренду виробничого приміщення згідно діючого договору" /а.с.10-25/. Наявність правочину як підстави таких платежів доказами у справі не доведена, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спірні кошти набуті відповідачем підприємцем Супруном О.В. за відсутності відповідної правової підстави і мають бути повернуті позивачеві на підставі ст.1212 ЦК України.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" задоволено. Рішення Господарського суду Житомирської області від 02.03.2020 р. у справі №906/1216/19 скасовано. Прийнято нове рішення. Позов задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Супруна Олександра Володимировича ( АДРЕСА_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" (12316 Житомирська обл., Черняхівський район, село Горбулів, вул. Травнева, буд. 1, ) 143000 грн. безпідставно набутих коштів. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Супруна Олександра Володимировича ( АДРЕСА_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" (12316 Житомирська обл., Черняхівський район, село Горбулів, вул. Травнева, буд. 1, ) 2145 грн. витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви та 3217,5 грн. витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова Північно-західного апеляційного господарського суду набрала законної сили.

Відтак, відповідно до постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.06.2020 у справі №906/1216/19, колегія суддів дійшла висновку, що надані відповідачем суду першої інстанції оригінал договору оренди приміщення від 27.12.2018 р., акт прийому-передачі від 27.12.2018 р. та акт повернення приміщення орендодавцю від 29.08.2019 р. як письмові докази на підтвердження підстав платежів не відповідають вимогам щодо достовірності і вірогідності доказів за ст..ст.78, 79 ГПК України, а були створені з метою формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення у спорі.

Крім того, стягнення з фізичної особи-підприємця Супруна О.В. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" 143 000 грн кваліфіковано колегією суддів, як безпідставне набуття фізичною особою-підприємцем Супруном Олександром Володимировичем коштів Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулівське" на суму 143 000 грн та необхідність стягнення 2145 грн витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви та 3217,5 грн витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Зазначені обставини, встановлені рішеннями Господарського суду Житомирської області та постановою Північно-західного апеляційного господарського суду не потребують доведення, не спростовані ОСОБА_1 та підтверджують викладені у позовній заяві обставини про наявність підстав для покладення на відповідача у справі субсидіарної відповідальності.

Отже, судом встановлено, що позивач ліквідатор ТОВ "Горбулівське" з посиланням на докази у справі належно обґрунтував наявність підстав для притягнення особи ОСОБА_1 , як колишнього керівника ТОВ "Горбулівське", до субсидіарної відповідальності та неможливість погашення вимог кредиторів внаслідок його дій (бездіяльності).

При цьому відповідачем Супруном О.В. у даній справі не спростовано жодними доказами цих тверджень позивача - ліквідатора ТОВ "Горбулівське".

З огляду на таке, небажання ОСОБА_1 надати суду докази кваліфікується судом згідно із частиною другою статті 74 ГПК України виключно як відмова від спростування фактів, на наявність яких аргументовано з посиланням на конкретні документи вказує позивач у справі. В силу статті 13 ГПК України особа, що бере участь у справі, яка не вчинила відповідних процесуальних дій, несе ризик настання наслідків такої свої поведінки. Наведені висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №915/1624/16.

Суд констатує, що встановлені у вищезазначених рішеннях (постанові) судів дії саме Супруна О.В. по нарощуванню боргів Товариства та його бездіяльність , як керівника ТОВ "Горбулівське", по погашенню взятих боргових зобов`язань боржника, призвели до різкого збільшення кредиторської заборгованості ТОВ «Горбулівське» перед кредиторами та створило штучну заборгованість, якої можна було уникнути своєчасно, вживши відповідних заходів та розумних дій. При цьому ОСОБА_1 мав усвідомлювати та усвідомлював наслідки вчинення таких умисних дій та такими умисними діями не на користь ТОВ "Горбулівське" унеможливив достатньою мірою вести основну господарську діяльність ТОВ "Горбулівське", з якої Товариство мало отримувати доходи та призвів до боргів перед кредиторами (суб`єктивна сторона правопорушення) .

Відтак, судом встановлено вину суб`єкта правопорушення ОСОБА_1 .

Такі дії ОСОБА_1 направлені на позбавлення майнових прав боржника та кредиторів (об`єкт правопорушення) та призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів (що становить об`єктивну сторону правопорушення).

Відтак, за сукупністю доказів у справі судом встановлено, а доказами в матеріалах справи підтверджується наявність всіх елементів складу правопорушення ОСОБА_1 як умови для застосування до нього субсидіарної відповідальності: об`єкта та суб`єкта правопорушення, а також об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Встановлено нанесену відповідну матеріальну шкоду саме ОСОБА_1 . Товариству з обмеженою "Горбулівське"та його вину у нанесенні шкоди. Судом встановлено, що така поведінка ОСОБА_1 перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів на відповідну суму.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) під час розгляду справ неодноразово звертав увагу, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 22.06.2006 у справі "Miholapa v. Latvia" (Михолапа проти Латвії), від 31.05.2007 у справі "Andrejeva v. Latvia" (Андрєєва проти Латвії), від 21.10.2011 у справі "Дія-97" проти України").

Належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити її, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування, це процесуальний обов`язок суду.

Також, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення ЄСПЛ у справі "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

Згідно із частинами 2, 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частинами 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частинами 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-1У суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії".). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши всі надані до справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Горбулівське» у зв`язку з доведенням Товариства до банкрутства на ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Горбулівське» грошових коштів у розмірі 8 779 978,66 грн у якості субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Горбулівське».

Керуючись ст. ст.2, 3, 73-79, 86, 233, 236 238, 241, 257 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 2,7 Кодексу України з процедур банкрутства, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Горбулівське» (, 12316, Житомирська обл., Черняхівський р-н., с. Горбулів, вул. Травнева, 1) у розмірі 8 779 978,66 грн. (вісім мільйонів сімсот сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім гривень 66 копійок) у зв`язку з доведенням Товариства з обмеженою відповідальністю «Горбулівське» до банкрутства на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Горбулівське» (, 12316, Житомирська обл., Черняхівський р-н., с. Горбулів, вул. Травнева, 1) грошові кошти у розмірі 8 779 978,66 грн (вісім мільйонів сімсот сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят вісім гривень 66 копійок) у якості субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Горбулівське».

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію у справі, що розглядається://court.gov.ua/fair/sud5007/.

Повне рішення складено: 28.10.25

Суддя Макаревич В.А.