ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1719/25

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КУБ» (03035, м. Київ, вул. Митрополита В. Липківського, буд. 45),

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство «Вишнівський ливарно-ковальський завод» (08134, Київська обл., Бучанський р-н, м. Вишневе, вул. Паркова, буд. 1),

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України» (04107, м. Київ, вул. Тропініна, буд. 7Г),

про визнання права власності на цінні папери,

секретар судового засідання: Ліщук М.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Лутченко І.М. (ордер серії АІ № 1911594);

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи 1: Лутченко І.М. (довіреність від 26.05.2025 р.);

від третьої особи 2: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КУБ» (далі відповідач, ТОВ «ФК «КУБ»), за участі третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Приватного акціонерного товариства «Вишнівський ливарно-ковальський завод» (далі третя особа 1) та третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» (далі третя особа 2) про визнання права власності на цінні папери.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30.03.2015 р. між ТОВ «Фінансова компанія «КУБ» (депозитарна установа) та ОСОБА_1 (депонент) був укладений договір про обслуговування рахунку в цінних паперах № НОМЕР_1 . На виконання умов вказаного договору депозитарною установою було відкрито депоненту рахунок в цінних паперах з депозитарним кодом рахунку № НОМЕР_1 . Як вбачається з виписки, виданої ТОВ «ФК «КУБ», станом на 30.03.2015 р. позивачка була власницею простих іменних акцій кількістю 3060 шт., загальною номінальною вартістю 765,00 грн., емітент Приватне акціонерне товариство «Вишнівський ливарно-ковальський завод». Рішенням НКЦПФР згідно з Постановою № 294-ДП-ДУ-Т про накладення санкції за правопорушення на ринках капіталу від 26.08.2021 р. до відповідача застосовано санкцію у вигляді анулювання ліцензії на провадження професійної діяльності на ринках капіталу - депозитарної діяльності.

Позивач стверджує, що відповідач не виконав дії, передбачені Положенням про припинення депозитарною установою провадження професійної діяльності на фондовому ринку - депозитарної діяльності, затвердженим рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 431 від 08.04.2014 р., не передав Центральному депозитарію документи, бази даних, архіви баз даних тощо, чим порушив право власності позивача щодо володіння, користування та розпорядження цінними паперами. Зокрема, внаслідок неправомірних дій відповідача позивач позбавлений права отримати дивіденди на власні акції, оскільки згідно частини 4 статті 34 Закону України «Про акціонерні товариства» виплата дивідендів здійснюється акціонерам, які включені до переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів на прості акції на дату, визначену наглядовою радою емітента.

Відтак, позивачка просить суд визнати за нею право власності на 3060 штук простих іменних акційний, емітентом яких є ПрАТ «Вишнівський ливарно-ковальський завод».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.05.2025 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, залучено до участі у справі третю особу 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство «Вишнівський ливарно-ковальський завод» та третю особу 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України»

Ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі від 27.05.2025 р. було направлено на адресу місцезнаходження відповідача, проте, вручення поштового відправлення 681 не відбулося, і конверт повернувся на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з ч. 10 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України судові рішення вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 232 ГПК України, ухвала є судовим рішенням.

Частиною 6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення, зокрема, є: день вручення судового рішення під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Водночас, встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, а також строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

За таких обставин, повернення поштою рекомендованого листа із зазначенням причини "за закінченням терміну зберігання" можливо тільки у разі, якщо під час доставки поштою його не можна було вручити адресату або будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним (відправлення не вручене під час доставки), та якщо на вкладене до абонентської скриньки адресата повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення адресат не відреагував - не звернувся на пошту для отримання поштового відправлення, проте відправлення чекало адресата (зберігалося) на пошті встановлений законом строк, і після його сплину було повернуто за зворотною адресою.

Відтак, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2021 р. у справі № 910/16249/19.

Також суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку - суду. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 р. у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 р. у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 р. у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 р. у справі № 24/260-23/52-б, від 19.05.2021 р. у справі № 910/16033/20.

Поряд з цим, у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Київської області від 27.05.2025 р. у справі № 911/1719/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень, яка опублікована та доступна до вільного перегляду.

09.06.2025 р. до Господарського суду Київської області від ПАТ «Національний депозитарій України» надійшли пояснення третьої особи № 213/09-2 від 05.06.2025 р. (вх. № 3832/25 від 09.06.2025 р.).

09.06.2025 р. до Господарського суду Київської області через систему "Електронний суд" від ПрАТ «Вишнівський ливарно-ковальський завод» надійшли пояснення третьої особи б/н від 07.06.2025 р. (вх. № 7924/25 від 09.06.2025 р.).

Підготовче засідання 14.07.2025 р. було розпочате, однак перервалося у зв`язку з відсутністю електроенергії в частині приміщень Господарського суду Київської області, зокрема, в залі судового засідання № 2.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.07.2025 р. було призначено підготовче засідання на 18.08.2025 р.

30.07.2025 р. через систему "Електронний суд" до Господарського суду Київської області від представника позивача та третьої особи 1 надійшло клопотання б/н від 30.07.2025 р. (вх. № 10578 від 30.07.2025 р.) про проведення підготовчого засідання, призначеного на 18.08.2025 р., за відсутності позивача, третьої особи 1 та їх представників, та про закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.08.2025 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.09.2025 р.

У судове засідання 11.09.2025 р. з`явився представник позивача та третьої особи 1. Представники відповідача та третьої особи 2 до суду не з`явилися. Водночас, про дату, час і місце судового засідання всі учасники процесу були повідомлені в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

У судовому засіданні 11.09.2025 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи 1, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Приватним акціонерним товариством «Вишнівський ливарно-ковальський завод» було випущено прості іменні акції у кількості один мільйон чотириста тридцять три тисячі триста двадцять чотири штуки, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію випуску акцій № 624/10/1/2001 від 15.12.2011 р., виданим Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

30.03.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КУБ» (депозитарна установа) та ОСОБА_1 (депонент) було укладено договір про обслуговування рахунку в цінних паперах № НОМЕР_1 (далі договір), за умовами якого:

- депозитарна установа зобов`язується у порядку, передбаченому законодавством, внутрішніми документами Депозитарної установи та цим договором, надавати послуги щодо відкриття та обслуговування рахунку у цінних паперах депонента, проводити депозитарні операції за рахунком у цінних паперах депонента на підставі розпоряджень депонента та в інший спосіб, передбачений законодавством, а також надавати інші послуги у процесі провадження депозитарної діяльності відповідно до Положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 735 від 23.04.2013 (п.1.1);

- цінні папери (фінансовий актив) депонента, права на які обліковуються депозитарною установою відповідно до умов цього договору, зберігаються центральним депозитарієм цінних паперів відповідно до Закону України «Про депозитарну систему України» (п. 1.2);

- депозитарна установа зобов`язана: відкрити депоненту рахунок у цінних паперах протягом 3 робочих днів після подання депонентом визначених законодавством документів для відкриття рахунку в цінних паперах; здійснювати облік цінних паперів, що належить депоненту на рахунках у цінних паперах (пп. 2.1.1, 2.1.3);

- договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками. Договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо не пізніше ніж за 10 (десять) днів до закінчення строку дії договору сторони не заявили бажання у письмовій формі його розірвати (п.п. 6.1, 6.2).

Депозитарною установою (відповідачем) на виконання умов договору було відкрито депоненту (позивачу) рахунок в цінних паперах з депозитарним кодом рахунку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією обмеженої виписки про стан рахунку в цінних паперах на 30.03.2015 р. (вих. № 31/1 від 30.03.2015 р.), виданої ТОВ «Фінансова компанія «КУБ».

Відповідно до вказаної виписки від 30.03.2015 р., виданої ТОВ «ФК «КУБ», станом на 30.03.2015 р. ОСОБА_1 була власником простих іменних акцій кількістю 3060 шт., загальною номінальною вартістю 765,00 грн., емітентом яких є Приватне акціонерне товариство «Вишнівський ливарно-ковальський завод» (третя особа 1).

Вказаний факт емітент (третя особа 1) підтверджує у поясненнях, наявних в матеріалах справи.

26.08.2021 р. Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку (далі НКЦПФР) було прийнято постанову № 294-ДП-ДУ-Т «Про накладення санкції за правопорушення на ринках капіталу» (далі Постанова № 294-ДП-ДУ-Т), пунктом 1 якої постановлено застосувати у відношенні ТОВ «ФК «КУБ» санкцію у вигляді анулювання ліцензій на провадження професійної діяльності на ринках капіталу депозитарної діяльності, а саме: депозитарної діяльності депозитарної установи серії AE № 286702, виданої на підставі рішення Комісії від 29.10.2013 р. № 2496; на провадження професійної діяльності на ринках капіталу депозитарної діяльності, а саме: діяльності із зберігання активів інститутів спільного інвестування серії AE № 286701, виданої на підставі рішення Комісії від 29.10.2013 р. № 2496; на провадження професійної діяльності на ринках капіталу діяльності з торгівлі фінансовими інструментами, а саме: субброкерської діяльності, брокерської діяльності серії АД № 075802, виданої на підставі рішення Комісії від 10.08.2012 р. № 672; на провадження професійної діяльності на ринках капіталу діяльності з торгівлі фінансовими інструментами, а саме: дилерської діяльності серії АД № 075803, виданої на підставі рішення Комісії від 10.08.2012 р. № 672.

Пунктом 2 Постанови № 294-ДП-ДУ-Т від 26.08.2021 р. визначено, що ТОВ «ФК «КУБ» необхідно вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2 розділу V «Порядку зупинення дії та анулювання ліцензії на окремі види професійної діяльності на фондовому ринку (ринку цінних паперів)» (далі Порядок № 816).

Відповідно до п. 2 розділу V Порядку № 816 (в редакції, чинній момент прийняття постанови № 294-ДП-ДУ-Т) депозитарна установа у випадку анулювання ліцензії зобов`язана припинити провадження професійної діяльності на фондовому ринку - депозитарної діяльності за певним видом з дати набрання чинності рішенням про анулювання ліцензії за цим видом депозитарної діяльності та зобов`язана здійснити дії, передбачені нормативно-правовим актом Комісії, що регулює питання припинення провадження професійної діяльності на фондовому ринку (ринку цінних паперів) - депозитарної діяльності.

Порядок дій депозитарних установ, а також дій юридичних осіб, яким було анульовано ліцензії на провадження депозитарної діяльності на фондовому ринку, що припиняють провадження ними професійної діяльності на фондовому ринку - депозитарної діяльності, визначені Положенням про припинення депозитарною установою провадження професійної діяльності на фондовому ринку - депозитарної діяльності, затвердженим рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 431 від 08.04.2014 р. (далі Положення № 431).

Відповідно до пункту 3 розділу III Положення № 431, у разі відкриття ліквідаційної процедури або прийняття органом ліцензування рішення про анулювання ліцензії, крім випадку анулювання ліцензії за відповідною заявою ліцензіата, уповноважений орган депозитарної установи після отримання відповідного рішення може обрати юридичну особу, яка має відповідну ліцензію (у тому числі ліцензію на провадження професійної діяльності на фондовому ринку діяльності із зберігання активів ІСІ та/або діяльності із зберігання активів ПФ за потреби) та відповідає вимогам, визначеним абзацами четвертим-дев`ятим пункту 5 розділу VI цього Положення, і яка надалі забезпечить облік та обслуговування прав на цінні папери депонентів, номінальних утримувачів, що в установленому порядку не закрили своїх рахунків у цінних паперах у депозитарній установі / власників цінних паперів, рахунки яких обслуговуються депозитарною установою на підставі договору з емітентом про відкриття / обслуговування рахунків у цінних паперах власників, та виплату невиплачених депозитарною установою коштів за цінними паперами особам, що мають право на їх отримання, в установленому законодавством порядку (депозитарну установу правонаступника), або всі документи, інформація щодо її депонентів, власників, що не мають статусу депонентів, номінальних утримувачів, що в установленому порядку не закрили своїх рахунків у цінних паперах у депозитарній установі, та прав на цінні папери, які обліковувалися на рахунках цих депонентів, власників, номінальних утримувачів, станом на кінець операційного дня, що передує даті припинення діяльності, та невиплачені депозитарною установою кошти за цінними паперами особам, що мають право на їх отримання, передаються до уповноваженого на зберігання.

Згідно з пунктом 1 Розділу V Положення № 431, депозитарна установа (ліквідатор у разі відкриття ліквідаційної процедури) протягом 20 робочих днів, починаючи з першого робочого дня, наступного за датою припинення діяльності, повинна звернутись до уповноваженого на зберігання та:

1) у разі обліку станом на дату припинення діяльності цінних паперів, що належать депонентам, клієнтам номінального утримувача (клієнтам клієнта номінального утримувача), власникам цінних паперів, що не мають статусу депонента, на агрегованому рахунку (агрегованих рахунках) Депозитарної установи в Центральному депозитарії цінних паперів відкрити в Центральному депозитарії цінних паперів сегрегований рахунок (сегреговані рахунки) для здійснення відокремленого обліку цінних паперів, прав на цінні папери зазначених осіб та перевести облік таких цінних паперів, прав на цінні папери з агрегованого рахунку (агрегованих рахунків) у цінних паперах на сегрегований рахунок (сегреговані рахунки) в порядку, встановленому внутрішніми документами Центрального депозитарію цінних паперів;

2) підготувати для передання та передати уповноваженому на зберігання: за рахунками у цінних паперах депонентів, власників, що не мають статусу депонентів, номінальних утримувачів; виписки про стан рахунків у цінних паперах таких депонентів, власників, номінальних утримувачів, складені у формі електронного документа за рахунками таких депонентів, власників, номінальних утримувачів, станом на кінець операційного дня, що передує даті припинення діяльності, окремо за усіма цінними паперами, що обліковуються на рахунках у цінних паперах Депозитарної установи у Центральному депозитарії цінних паперів або у Національному банку України відповідно до компетенції щодо обліку цінних паперів, визначеної Законом України «Про депозитарну систему України»;

виписки про операції з цінними паперами таких депонентів, власників, номінальних утримувачів за останні 5 років до дати припинення діяльності, складені у формі електронного документа; переліки осіб, які мають право на отримання коштів, складені у формі електронного документа у форматі, узгодженому з уповноваженим на зберігання.

Виписки про стан рахунку в цінних паперах, виписки про операції та Переліки осіб, які мають право на отримання коштів, складені у формі електронних документів, передаються на машинному носії (магнітному, оптичному чи електронному) або з використанням засобів захищеного обміну даними відповідно до внутрішніх документів уповноваженого на зберігання; договори про відкриття/обслуговування рахунку в цінних паперах / договори про відкриття/ обслуговування рахунків у цінних паперах власників, договори про надання послуг з обслуговування рахунку в цінних паперах номінального утримувача та документи, на підставі яких було відкрито такі рахунки в цінних паперах у Депозитарній установі, документи, на підставі яких виконувались депозитарні операції на цих рахунках, документи, що були підставою для обтяження іменних цінних паперів зобов`язаннями, які при переведенні випуску іменних цінних паперів у бездокументарну форму було передано Депозитарній установі (зберігачу цінних паперів) та зберігалися в ній (нього) (за наявності); у разі припинення діяльності із зберігання активів ІСІ - договори про обслуговування зберігачем активів ІСІ депонентів, які не закрили рахунків, та документи, на підставі яких таким суб`єктам було відкрито рахунки в цінних паперах у Депозитарній установі та на підставі яких виконувались депозитарні операції на таких рахунках, обслуговувались операції з активами ІСІ; у разі припинення діяльності із зберігання активів ПФ - договори про обслуговування ПФ зберігачем депонентів, які не закрили рахунків, документи, на підставі яких таким суб`єктам було відкрито рахунки в цінних паперах у Депозитарній установі та на підставі яких виконувались депозитарні операції на таких рахунках, обслуговувались операції з активами ПФ; консолідований баланс (консолідовані баланси) (баланс (баланси)) за всіма цінними паперами, що обліковуються у Депозитарній установі на рахунках у цінних паперах депонентів, власників, номінальних утримувачів і на рахунку (рахунках) в цінних паперах Депозитарної установи в Центральному депозитарії цінних паперів та/або в Національному банку України відповідно до компетенції щодо обліку цінних паперів, визначеної Законом України «Про депозитарну систему України»), складений (складені) станом на кінець операційного дня, що передує даті припинення діяльності, у формі та форматі відповідно до внутрішніх документів уповноваженого на зберігання згідно з вимогами законодавства. У разі складання консолідованого балансу за цінними паперами, облік яких відповідно до Закону України «Про депозитарну систему України» здійснюється Національним банком України, такий баланс має бути засвідчений Національним банком України. Уповноважений на зберігання має право звернутися до Національного банку України з проханням надати консолідований баланс, складений Депозитарною установою, іншу інформацію, необхідну йому для виконання функцій уповноваженого на зберігання; усі облікові регістри оперативного обліку, визначені внутрішніми документами Депозитарної установи під час здійснення Діяльності депозитарної установи відповідно до вимог Положення про депозитарну діяльність, у електронній формі відповідно до внутрішніх документів уповноваженого на зберігання згідно з вимогами законодавства.

Згідно з пунктом 2 Розділу V Положення № 431, передавання документів, зазначених у пункті 1 цього розділу, від Депозитарної установи до уповноваженого на зберігання повинно бути виконано депозитарною установою (ліквідатором у разі відкриття ліквідаційної процедури) не пізніше 30 календарних днів, починаючи з першого робочого дня, наступного за датою припинення діяльності, та оформлено актом приймання-передавання, який підписують уповноважені особи депозитарної установи (або ліквідатор у разі відкриття ліквідаційної процедури) та уповноваженого на зберігання, складеним не менше ніж у двох примірниках. Строк передавання документів, зазначених у пункті 1 цього розділу, від депозитарної установи до уповноваженого на зберігання може бути продовжено у випадках та в порядку, визначеному цим пунктом.

Пунктом 3 Розділу V Положення № 431 визначено, що протягом 5 робочих днів з дати підписання акта приймання-передавання уповноважений на зберігання повідомляє емітентів про наявність (за наявності) незакритих рахунків у цінних паперах власників, які обслуговувались депозитарною установою на підставі договору про відкриття / обслуговування рахунків у цінних паперах власників з емітентом, та про необхідність укладення емітентом договору з новою депозитарною установою із зазначенням попередження, що у разі неукладення договору про обслуговування рахунків у цінних паперах власників з новою депозитарною установою та неподання Центральному депозитарію цінних паперів протягом 30 днів з дати відправлення ним зазначеного повідомлення копії рішення уповноваженого органу емітента про обрання нової депозитарної установи для укладання договору про обслуговування рахунків у цінних паперах власників, копії такого договору та розпорядження про переказ цінних паперів на рахунок обраної емітентом депозитарної установи, цінні папери таких власників відповідно до внутрішніх документів Центрального депозитарію цінних паперів буде переказано на рахунок у цінних паперах емітента в Центральному депозитарії цінних паперів.

Відповідно до п. 2 розділу І Положення № 431 уповноваженим на зберігання є Центральний депозитарій цінних паперів.

Рішенням НКЦПФР від 01.10.2013 р. № 2092 статус Центрального депозитарію цінних паперів надано ПАТ «Національний депозитарій України».

Як вбачається із відповіді ПАТ «Національний депозитарій України» від 12.08.2022 р. № 470/09-2-ЕД, наданої на лист ПрАТ «Вишнівський ливарно-ковальський завод» № 257 від 02.08.2022 р., ТОВ «ФК «КУБ» станом на 12.08.2022 р. не здійснило дій, передбачених Положенням № 431, не передало Центральному депозитарію документи, бази даних, архіви баз даних тощо.

Таким чином, Центральний депозитарій не набув статусу уповноваженого на зберігання документів, баз даних, архівів баз даних ТОВ «ФК «КУБ», а також не володіє повною інформацією з баз даних, що були наявні у ТОВ «ФК «КУБ».

Матеріали справи не містять доказів виконання ТОВ «ФК «КУБ» комплексу дій, передбачених Положенням № 431.

Як зазначав позивач, невиконання ТОВ «ФК «КУБ» вимог Порядку № 816 та Положення № 431 не позбавляє позивача права власності на цінні папери, що обліковуються на рахунках у вказаній депозитарній установі, за умови документального підтвердження наявності прав на такі цінні папери. При цьому, не вчинення відповідачем покладених на нього умовами договору та Положеннями № 431 обов`язків порушує право власності позивача на майно цінні папери.

У зв`язку з наведеним позивач і звернулась до суду з позовом про визнання права власності на 3060 штук простих іменних акцій, що становить 0,213489 відсотка статутного капіталу емітента - Приватного акціонерного товариства "Вишнівський ливарно-ковальський завод", права на які та права за якими обліковувались на рахунку у цінних паперах з депозитарним кодом рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КУБ".

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у даній справі підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1 Протоколу № 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 41 Конституції України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).

Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд зазначає, що визнання в судовому порядку права власності на річ, за загальним правилом ст. 392 ЦК України, є способом захисту наявного цивільного права, а не підставою для його виникнення.

У постанові від 09.04.2019 р. у справі № 905/3375/15 Верховний Суд наголосив, що у розумінні наведених норм позов про визнання права власності у порядку ст. 392 ЦК України пред`являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача з передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами. Об`єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності є оспорення або невизнання існуючого права, а не намір набути таке право за рішенням суду.

Поряд з цим, частиною 1 статті 194 Цивільного кодексу України встановлено, що цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про депозитарну систему України" визначено, підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі, а якщо права на відповідні цінні папери обліковуються на рахунку в цінних паперах номінального утримувача - обліковий запис на рахунку в цінних паперах власника цінних паперів в обліковій системі номінального утримувача, клієнта номінального утримувача.

Частиною 2 статті 8 Закону України "Про депозитарну систему України" визначено, що виписка з рахунка в цінних паперах номінального утримувача є документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери на рахунку номінального утримувача, що належать клієнтам номінального утримувача або клієнтам клієнта номінального утримувача, та не є підтвердженням права власності на цінні папери.

Отже, реалізація права власності на набуті цінні папери можлива після належного їх оформлення - видачі особі сертифіката (при документарній формі випуску) або зарахування цінних паперів на рахунок особи та отримання нею виписки з рахунку у цінних паперах (при бездокументарній формі випуску).

Дані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, наведеною у постанові № 910/1744/19 від 04.02.2021 р.

Правові засади функціонування депозитарної системи України, порядок реєстрації та підтвердження прав на цінні папери та прав за ними у системі депозитарного обліку цінних паперів, порядок проведення розрахунків за правочинами щодо цінних паперів, а також основні засади, порядок діяльності, повноваження, права та обов`язки Центрального депозитарію з цінних паперів визначає Закон України «Про депозитарну систему України».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про депозитарну систему України», депозитарна діяльність це діяльність професійних учасників депозитарної системи України та Національного банку України щодо надання послуг із зберігання та обліку цінних паперів, обліку і обслуговування набуття, припинення та переходу прав на цінні папери і прав за цінними паперами та обмежень прав на цінні папери на рахунках у цінних паперах депозитарних установ, емітентів, депозитаріїв-кореспондентів, осіб, які провадять клірингову діяльність, Розрахункового центру з обслуговування договорів на фінансових ринках, депонентів, номінальних утримувачів, а також надання інших послуг, які відповідно до цього Закону мають право надавати професійні учасники депозитарної системи України.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 14 Закону України «Про депозитарну систему України», депозитарною установою є юридична особа, що утворюється та функціонує у формі акціонерного товариства або товариства з обмеженою відповідальністю і яка в установленому порядку отримала ліцензію на провадження депозитарної діяльності депозитарної установи. Депозитарна діяльність провадиться депозитарною установою на підставі ліцензії, що видається Комісією в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про депозитарну систему України» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) рахунок у цінних паперах депонента відкривається депозитарною установою на підставі договору про обслуговування рахунка в цінних паперах власнику цінних паперів, співвласникам цінних паперів або нотаріусу, на депозит яких внесено цінні папери, а також самій депозитарній установі (на підставі наказу керівника цієї депозитарної установи) або Національному банку України відповідно до законодавства.

Договір про обслуговування рахунка в цінних паперах укладається між депонентом та депозитарною установою, відповідно до якого депозитарна установа в установленому Комісією порядку на рахунку у цінних паперах веде облік цінних паперів, що належать власникові, співвласникам цінних паперів, у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідному кредиторові, а також облік прав зазначених осіб на цінні папери, що обліковуються на певному рахунку у цінних паперах, та обмеження таких прав.

Депозитарна установа в процесі відкриття рахунка в цінних паперах депонента присвоює власникові цінних паперів код власника цінного паперу в порядку, встановленому Центральним депозитарієм за погодженням з Комісією.

Поряд з цим, згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Приписами статей 73,74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Як встановлено судом, депозитарною установою (відповідачем), на виконання умов договору, було відкрито депоненту (позивачу) рахунок в цінних паперах з депозитарним кодом рахунку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією обмеженої виписки про стан рахунку в цінних паперах на 30.03.2015 р. (вих. № 31/1 від 30.03.2015 р.), виданої ТОВ «Фінансова компанія «КУБ».

Відповідно до вказаної виписки від 30.03.2015 р., виданої ТОВ «ФК «КУБ», станом на 30.03.2015 р. ОСОБА_1 була власником простих іменних акцій кількістю 3060 шт., загальною номінальною вартістю 765,00 грн., емітентом яких є Приватне акціонерне товариство «Вишнівський ливарно-ковальський завод» (свідоцтво про реєстрацію випуску акцій № 624/10/1/2001 від 29.12.2001 р.).

Також суд звертає увагу на лист ПрАТ «Вишнівський ливарно-ковальський завод» від 03.04.2025 р. № 178, в якому повідомлено, що відповідно до переліку акціонерів, які мають право на участь у загальних зборах, станом на 16.04.2021 р. вих. № 37604 від 19.04.2021 р. та Переліком акціонерів, які мають право на отримання дивідендів, станом на 07.06.2021 р. вих. № 42410 від 09.06.2021 р., наданих ПАТ «Національний депозитарій України», де відображена інформація по рахунках в цінних паперах, акціонером емітента ПрАТ «Вишнівський ливарно-ковальський завод» є, зокрема, ОСОБА_1 , депозитарний код рахунку № НОМЕР_1 власник 3060 шт. простих іменних акцій емітента.

Суд відзначає, що у даному випадку неможливість зарахування цінних паперів, належних позивачу, виникла з неправомірних дій ТОВ «Фінансова компанія «КУБ», яке не виконало вимоги законодавства з передачі таких документів до уповноваженого на зберігання Центрального депозитарія, а тому в розумінні приписів ст. 392 ЦК України відповідач є винною особою, яка своєю бездіяльністю призвела до втрати позивачем документів, що засвідчують належність йому права власності на вказані цінні папери.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги зазначених вище правових норм, а також враховуючи, що відповідач з моменту анулювання ліцензії втратив статус депозитарної установи, і при цьому не здійснив дій, передбачених чинних законодавством для передачі наявних у нього як у депозитарної установи документів, баз даних, архівів баз даних, інформації щодо його депонентів, які не закрили рахунки в цінних паперах, та прав на цінні папери, які обліковувалися на рахунках таких депонентів уповноваженому на зберігання, суд дійшов висновку, що право позивача, за захистом якого вона звернулась до суду, порушено відповідачем, а вимога ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «КУБ» про визнання права власності на 3060 штук простих іменних акцій, загальною номінальною вартістю 765,00 грн., є обґрунтованою, нормативно та документально доведеною, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 3060 штук простих іменних акцій (загальна номінальна вартість 765,00 грн., реєстраційний номер випуску - 624/10/1/2001, міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (код ISIN) - UA), що становить 0,213489 відсотка статутного капіталу емітента - Приватного акціонерного товариства "Вишнівський ливарно-ковальський завод" (ідентифікаційний код юридичної особи 20591306), права на які та права за якими обліковувались на рахунку у цінних паперах з депозитарним кодом рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КУБ" (03035, м. Київ, вул. Митрополита В. Липківського, буд. 45, ідентифікаційний код 32999754).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія КУБ (03035, м. Київ, вул. Митрополита В. Липківського, буд. 45, ідентифікаційний код 32999754) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 23.10.2025 р

Суддя В.М. Бабкіна