ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22 жовтня 2025 рокуСправа № 921/371/25
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденко О.В.
у справі за заявою
боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Маммон"
за участі представників:
кредитора: Шкільний П.М.
боржника: Півторак В.М. розпорядник майна, Шевчук Ю.В., директор.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Маммон"; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Півторака В.М.; призначено попереднє засідання суду.
15.09.2025 від розпорядника майна ТОВ "Маммон" Півторака В.М. через систему "Електронний суд" надійшло повідомлення б/н (вх. №6485) про результати розгляду грошових вимог кредитора.
В попередньому засіданні оголошувалася перерва до 15.10.2025.
Через систему "Електронний суд" 14.10.2025 від Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшли додаткові пояснення б/н (вх. №7221) від 13.10.2025 на заперечення боржника та розпорядника майна ТОВ "Маммон" щодо обґрунтованості заявлених вимог по платежу єдиний соціальний внесок та письмові докази : копії квитанцій до податкових розрахунків сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків-фізичних осіб і сум отриманих з них податків та сум нарахованого єдиного внеску за січень-березень 2025 року.
Представник Головного управління ДПС у Тернопільській області в попередньому судовому засіданні підтримав заявлені грошові вимоги з підстав, наведених у заяві.
Розпорядник майна зазначив, що контролюючим органом не долучено до поданих пояснень Форми 5, а лише квитанції до податкових розрахунків сум доходів.
Представник боржника заперечує щодо заявлених Головним управлінням ДПС у Тернопільської області вимог в частині платежу ЄСВ, вказавши на відсутність Додатку 5 та будь-якої перевірки контролюючого органу щодо повноважень подання звітності керівником ТОВ "Маммон".
Розглянувши в попередньому засіданні заяву про визнання грошових вимог та документи, додані до заяви, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Приписами ч. 2 ст. 47 КУзПБ визначено, що у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.
За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково).
У межах встановленого ч.1 ст. 45 КУзПБ строку до суду надійшла заява від Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання кредиторських (грошових) вимог до боржника.
Зокрема, заявник зазначає, що станом на день подання заяви у Товариства з обмеженою відповідальністю "Маммон" обліковується податковий борг у загальній сумі 47 031,11 грн, а саме:
- по платежу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код платежу 18010400) у розмірі 16 240,00 грн (16 240,00 грн - основний платіж, 5 238,00 грн - пеня);
- по платежу єдиного внеску нарахованого роботодавцем на суми: заробітної плати, винагороди за договором цивільно-правового характеру, допомоги по тимчасовій непрацездатності (код платежу 71010000) в сумі 25 553,00 грн. (25 5530,00 грн - основний платіж).
В свою чергу, суд приймає до уваги приписи статті 1 КУзПБ, за якою , серед інших, кредитором є контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.
Статтею 67 Конституції України (далі - Конституція) визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Головне управління ДПС у Тернопільській області, як відокремлений підрозділ ДПС України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику України, відповідно до статті 21-1 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" є, органом державної влади.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Маммон" є платником податків та перебуває на податковому обліку у контролюючому органі.
Згідно з п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено па контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (п.п. 14.1.156 п.14.1 ст. 14 І1К України).
В силу п.54.1 статті 54 ПК України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
У відповідності до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання, є податковим боргом.
В підпунктах 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.31.1 статті 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України, пеня сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Порядок нарахування пені встановлений статтею 129 ПК України.
Нарахування пені розпочинається при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного з останнім днем граничного строку платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно з ПК України (п.п. 129.1.1 п.129.1 ст. 129 ПК України).
Згідно з п.п. 129.3.3 п. 129.3 ст. 129 ПК України, нарахування пені закінчується у запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України).
Відповідно до Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 року №5 (далі Порядок №5), інтегрована картка платника (далі ІКП) форма оперативного обліку за визначеними параметрами, яка містить інформацію щодо облікових даних платника та призначена для хронологічного, систематичного та комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з реквізитів первинних документів, оброблених засобами ІКС ДПС.
Пунктом 3 розділу 5 Порядку №5 передбачено, що станом на дату постановлення ухвали суду про відкриття провадження у справі про банкрутство і введення мораторію на задоволення вимог кредиторів в ІКП банкрута здійснюється остаточний розрахунок податкового боргу (сум заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на податкові органи, на які поширюється дія мораторію) та відображаються облікові показники (операції), що фіксують (виділяють) суми боргу (заборгованості).
Відповідно до пунктів 59.1 та 59.4 статті 59 ПК України, контролюючий орган надсилає податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання/вручення ППР, у разі коли у платника податків виник податковий борг, а також у разі коли платник податків самостійно подав податкову декларацію, але не погасив суми податкового зобов`язання у строк, установлений ПК України (без попереднього надсилання ППР).
Як вбачається з матеріалів справи, наявність заборгованості боржника по платежу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченої фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 16 240,00 грн перед кредитором підтверджується і Довідкою про наявність податкового боргу станом на 12.08.2025; Розрахунком суми податкового боргу по податку.
Крім того, Головним управління ДПС у Тернопільській області, на підставі ст. 129 ПК України, нарахована пеня в розмірі 5 238,11 грн (з 29.07.2022 по 28.07.2025), що підтверджується Довідкою про наявність боргу та Розрахунком суми податкового боргу ТОВ "Маммон" станом на 04.09.2025, Інтегрованою карткою платника податків.
Щодо єдиного внеску, нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договором цивільно-правового характеру, допомоги по тимчасовій непрацездатності платника податків.
Відповідно до підпунктів а, б пункту 176.2 ст. 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового місяця, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, до контролюючого органу за основним місцем обліку. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку - фізичній особі податковим агентом, платником єдиного внеску протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності із зазначених питань не допускається.
Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначає, визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.
Статтею 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено поняття, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами (стаття 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").
Як визначено ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.
Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (частина 8 стаття 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").
Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").
Відповідно до частини 16 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.
У спірних правовідносинах, боржник самостійно подав до контролюючого органу звітність з ЄСВ, де визначив суми єдиного внеску, що підлягають сплаті, в загальному розмірі 25 553,00 грн.
Зокрема, у поданих податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску:
Подання перелічених податкових розрахунків керівником боржника, яка займала цю посаду до 07.05.2025, підтверджується квитанціями №№1 від 20.02.2025, 20.03.2025 та 14.04.2025.
З метою погашення заборгованості з ЄСВ контролюючим органом на адресу боржника була надіслана вимога про сплату боргу (недоїмки) від 06.05.2025 № Ю-0551-1900, яка надіслана ТОВ "Маммон" рекомендованою кореспонденцією за його податковою адресою.
Зазначена податкова вимога в судовому порядку не оскаржувались, як і за визначеною у законі процедурою не визнавалася відкликаною.
Незважаючи на це, доказів виконання своїх зобов`язань перед Головним управлінням ДПС у Тернопільській області боржником суду не надано.
Відтак, кредиторські вимоги контролюючого органу до ТОВ "Маммон" заявлено правомірно, останні підтверджені належними доказами, не спростовані розпорядником майна і боржником та визнаються судом у повному обсязі.
У практиці Верховного Суду сформовано та усталено правові висновки стосовно розгляду господарськими судами кредиторських вимог, відповідно до яких, зокрема, визначено, що у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17).
Таким чином, дослідивши матеріали заяви з грошовими вимогами до боржника, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що грошові вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області документально та нормативно обґрунтовані і підлягають визнанню в розмірі 47 031,11 грн.
Згідно ч.1 ст.64 Кодексу України з процедур банкрутства витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді (витрати на оплату судового збору, витрати на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням суду за рахунок їхніх коштів тощо), відшкодовуються першочергово.
Таким чином, витрати на оплату судового збору в сумі 6 056,00 грн, сплачені згідно платіжної інструкції №839 від 21.08.2025, підлягають включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів як витрати кредитора, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство.
Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, статтями 232, 234, 235 ГПК України, Господарський суд,
1. Заяву кредитора Головного управління ДПС у Тернопільській області задовольнити.
Черговість задоволення грошових вимог кредитора:
в сумі 6 056,00 грн перша черга;
в сумі 25 553,00 грн - друга черга;
в сумі 16 240,00 грн третя черга;
в сумі 5 238,11 грн шоста черга.
3. Копію ухвали надіслати учасникам справи відповідно до положень ч. 5 ст. 6 ГПК України.
Повний текст ухвали складено та підписано 27.10.2025. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 47 КУзПБ ухвала про визнання чи відхилення (повністю або частково) кредиторських вимог не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.
Суддя О.В. Руденко