ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2025 р. Справа № 924/889/25

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., за участю секретаря судового засідання Крупської В.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ

до Комунального підприємства "Міськтепловоденергія", м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області

про стягнення 14 826 070,34 грн.,

представники сторін:

позивача: адвокат Кемінь В.В. (в режимі ВКЗ);

відповідача: адвокат Семенов С.В.

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача 14 826 070,34 грн. заборгованості за договором від 24.04.2024 №2179-ТКЕ(Л24)-34 постачання природного газу, спожитого за період з квітня по серпень 2024 року.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 01.09.2025 року прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ до Комунального підприємства "Міськтепловоденергія", м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області про стягнення 14 826 070,34 грн. до розгляду, призначено підготовче засідання на 24.09.2025 року.

Ухвалою суду від 24.09.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.10.2025. Ухвалою суду від 14.10.2025 оголошено перерву в судовому засіданні до 22.10.2025.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав, наполягає на його задоволенні.

Представник відповідача під час судового розгляду спору та у відзиві просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначає, що позивачем заявлено вимогу про примусове стягнення всієї суми боргу, без врахування частки, яку відповідно до Законів України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» та «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» фактично має сплачувати Держава, а не Відповідач.

Зауважує, що він є єдиним теплогенеруючим та теплопостачальним підприємством в місті Кам`янець-Подільський та здійснює свою господарську діяльність у межах встановленого Законами України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» мораторію на підвищення вартості послуг. Тому вважає, що покладення повної фінансової відповідальності на відповідача без урахування частки, що має бути компенсованою Державою, порушить один з базових принципів правосуддя - принцип справедливості.

Зазначає, що згідно довідки №01-10/1505 від 22.09.2023 року, а також Протоколів засідань Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах при Хмельницькій обласній державній адміністрації №2 від 7.11.22, №13 від 24.11.22, №16 від 19.12.22, №2 від 21.03.23, №2 від 12.05.23, №2 від 4.08.23, сума узгодженої заборгованості різниці в тарифах складає 214 100 166,00 гривень.

Наголошує, що покладання повної фінансової відповідальності на комунальне підприємство за заборгованість, яка виникла не з вини підприємства, а у зв`язку з державною політикою регулювання тарифів під час воєнного стану, порушує принцип справедливості та пропорційності. За таких умов підприємство опиняється у нерівноправному становищі та не має можливості самостійно врегулювати питання погашення боргу, який згідно з законом повинен бути компенсований державою. Таким чином, вимога про стягнення заборгованості за газ у частині тарифної різниці має розглядатися з урахуванням законодавчо встановленого механізму компенсації з державного бюджету.

З огляду на викладене Відповідач виснує, що позовні вимоги про примусове стягнення всієї заявленої суми (14 826 070,34 грн) є такими, що не відповідають спеціальному законодавству та встановленим принципам правосуддя, і підлягають відхиленню/зменшенню щонайменше в частині, що дорівнює сумі заборгованості з різниці в тарифах, яка має бути компенсована Державою.

Позивач у поясненнях від 16.10.2025 звертає увагу, що, в першу чергу, спірним періодом за зобов`язаннями з Договору постачання природного газу від 24.04.2024 № 2179-ТКЕ(Л24)-34 є поставка газу у період з квітня 2024 по серпень 2024р. Кабінетом Міністрів України не було визначено механізму, порядку та умови надання субвенцій з державного бюджету на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у 2024р.

Загалом, підставою для проведення розрахунків по компенсації різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води має стати відповідний договір про організацію взаєморозрахунків, укладений згідно з Примірним договором. Проте, такий Договір відсутній у матеріалах справи щодо спірної заборгованості за Договором постачання природного газу.

Звертає увагу, що проведення взаєморозрахунків є правом, а не обов`язком суб`єктів господарювання.

При цьому, у Законі України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" відсутні статті, якими б передбачалося надання субвенції з Державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у поточному році. І, як наслідок, відсутні будь-які нормативні акти Кабінету Міністрів України, які б затверджували порядок та умови проведення відповідних взаєморозрахунків та які б затверджували Примірний договір про організацію таких взаєморозрахунків у 2025 році.

Підсумовує, що має бути укладено договір про організацію взаєморозрахунків, як це визначено Законом №1730, і споживач має сплатити суму боргу за спожитий природний газ. Крім того, умови договору постачання природного газу не містять відкладальної умови щодо здійснення розрахунків за використаний природний газ до вчинення будь-яких дій сторонами договору та третіми особами. При цьому, жоден із Законів і постанов не містять будь-яких нормативних приписів щодо зміни умов виконання договорів постачання природного газу, в тому числі і щодо заборгованості, яка є предметом розгляду у справі №924/889/25.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Рішенням Кам`янець-Подільської міської ради від 05.02.2010 року КП "Міськтепловоденергія" визначено виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення; виробництва та постачання теплової енергії; виробництва та постачання гарячої води; виробництва та транспортування електричної енергії; обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових мереж теплопостачання, водопостачання та водовідведення; повірки лічильників холодної та гарячої води; демонтажу та монтажу для повірки засобів обліку теплової енергії, встановлених в житлових будинках та інших організаціях.

24.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", ЕІС-код 56Х10Х (далі - постачальник, позивач) та Комунальним підприємством "Міськтепловоденергія" (далі - споживач, відповідач) укладено договір постачання природного газу № 2179-ТКЕ(Л24)-34 (далі - договір), за умовами пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні підпункту 1 пункту 4 Положення, природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах договору.

Згідно з пунктами 1.2., 1.3. договору природний газ, що постачається за договором, використовується споживачем для власних потреб або в якості сировини і не може бути використаний для перепродажу. За цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України.

Відповідно до пункту 2.1. договору постачальник передає споживачу на умовах договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з квітня 2024 року по 31 серпня 2024 року (включно) у кількості 1465,71199 тис. куб. метрів.

За положеннями підпункту 2.2.1. пункту 2.1. договору обсяг І (фіксований) природного газу використовується споживачем для потреб виробництва теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню та/або постачання теплової енергії як товарної продукції для зазначених потреб. Обсяг ІІІ (фіксований) природного газу використовується споживачем для виробництва теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої вводи бюджетним установам, організаціям, релігійним організаціям, підприємствам, установам та організаціям, що перебувають в управлінні Державного управління справами, та/або постачання теплової енергії як товарної продукції для зазначених потреб. Обсяг ІІ природного газу використовується споживачем для потреб, відмінних від тих, що покриваються за рахунок обсягів І (фіксований) та ІІІ (фіксований).

За умовами пункту 3.1. договору постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Пунктом 3.5. договору передбачено, що приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

У пункті 4.1. договору сторонами визначені умови щодо ціни, природного газу, а саме: ціна на природний газ, який постачається за договором, встановлюється наступним чином:

- ціна обсягів газу, визначених у пункті 2.1. договору як обсяг І (фіксований) за 1 000 куб м газу без ПДВ - 6 183 грн. 33 коп., крім того ПДВ за ставкою 20%, всього з ПДВ - 7 420 грн. 00 коп.; крім того, тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124 грн. 16 коп. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ - 163 грн. 89 коп. за 1000 куб. м. Всього ціна газу для обсягу І (фіксований) за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 7 583 грн. 89 коп. (підпункт 4.1.1. договору);

- ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 договору як обсяг III (фіксований) за 1 000 куб. м газу без ПДВ - 13 658 грн. 33 коп., крім того ПДВ за ставкою 20%, всього з ПДВ - 16 390 грн. 00 коп.; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124 грн. 16 коп. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць. всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ - 163 грн. 89 коп. за 1 000 куб. м. Всього ціна газу для обсягу ІІІ (фіксований) за 1 000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 553 грн. 89 коп. (підпункт 4.1.3. договору).

Відповідно до пункту 5.1. договору споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого, відповідно до акту/актів приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;

- остаточний розрахунок за фактично переданий, відповідно до акту/актів приймання-передачі, природний газ - до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту/актів приймання-передачі фактична вартість переданого споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.3 пункту 3.5 договору.

У пункті 13.1. договору сторони визначили, що договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) та діє до 31.08.2024 включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору.

Договір підписаний позивачем та відповідачем за допомогою електронних підписів.

В подальшому, додатковою угодою №1 від 17.05.2024 сторонами внесено зміни в договір в частині обсягу замовленого споживачем газу.

На виконання умов договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято природний газ згідно актів приймання-передачі природного газу: від 30.04.2024 у квітні 2024 року на суму 2207453,74 грн.; від 31.05.2024 у травні 2024 року на суми 3315541,70 грн., 1385306,02 грн. та 90466,99 грн.; від 30.06.2024 у червні 2024 року на суми 2998442,93 грн., 1957585,04 грн., 18317,54 грн.; від 31.07.2024 у липні 2024 року на суми 2837057,20 грн., 2406331,45 грн., 16946,88 грн.; від 31.08.2024 у серпні 2024 року на суми 4106699,26 грн., 3167271,35 грн., 3310,79 грн.

В свою чергу, відповідачем сплачено за отриманий газ платіжними інструкціями від 26.04.2024 на суму 107450,00 грн.; від 30.04.2024 на суму 104000,00 грн.; від 02.05.2024 на суму 70300,00 грн.; від 09.05.2024 на суму 140000,00 грн.; від 10.05.2024 на суму 350000,00 грн.; від 31.05.2024 на суму 175000,00 грн.; від 18.12.2024 на суму 1108672,39 грн.; від 19.12.2024 на суму 174996,82 грн.; від 19.12.2024 на суму 173950,28 грн.; від 19.12.2024 на суму 1750000,00 грн.; від 21.12.2024 на суму 1050000,00 грн.; від 21.12.2024 на суму 174965,00 грн.; від 21.12.2024 на суму 174982,50 грн.; від 27.12.2024 на суму 1713508,44 грн.; від 27.12.2024 на суму 2676750,00 грн.; від 22.01.2025 на суму 2100000,00 грн.; від 22.01.2025 на суму 2132225,26 грн.; від 24.01.2025 на суму 157500,00 грн.; від 24.01.2025 на суму 525000,00 грн.; від 24.01.2025 на суму 525000,00 грн.. від 24.01.2025 на суму 595000,00 грн.; від 24.01.2025 на суму 175000,00 грн.; від 28.01.2025 на суму 560000,00 грн.; від 29.01.2025 на суму 700000,00 грн.; від 31.01.2025 на суму 175000,00 грн.; від 21.01.2025 на суму 245000,00 грн.; від 01.02.2025 на суму 1109500,0 грн.; від 11.02.2025 на суму 525000,00 грн.; від 11.02.2025 на суму 560000,00 грн.; від 12.02.2025 на суму 2100000,00 грн.; від 13.02.2025 на суму 1575000,00 грн.; від 14.02.2025 на суму 1085000,00 грн.; від 28.02.2025 на суму 264335,02 грн.; від 28.02.2025 на суму 241658,51 грн.; від 28.02.2025 на суму 1400000,00 грн.; від 12.03.2025 на суму 1499890,39 грн.; від 14.03.2025 на суму 584430,15 грн.; від 19.03.2025 на суму 1739580,41 грн.; від 25.03.2025 на суму 13500,00 грн.; від 27.03.2025 на суму 569500,00 грн.; від 28.03.2025 на суму 178500,00 грн.; від 28.03.2025 на суму 175000,00 грн.; від 03.04.2025 на суму 175000,00 грн.; від 01.05.2025 на суму 315794,23 грн.; від 07.05.2025 на суму 346978,83 грн.; від 13.05.2025 на суму 424422,64 грн.; від 21.05.2025 на суму 818059.42 грн.; від 23.05.2025 на суму 661605,47 грн.; від 27.05.2025 на суму 185500,00 грн.; від 28.05.2025 на суму 259000,00 грн.; від 29.05.2025 на суму 241500,00 грн.; від 30.05.2025 на суму 252000,00 грн.; від 05.06.2025 на суму 472500,00 грн.

Відповідно до довідки КП "Міськтепловоденергія" від 22.09.2023 року, сума узгодженої заборгованості різниці в тарифах згідно протоколів засідань Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах при Хмельницькій обласній державній адміністрації, згідно Порядку, передбаченого Постановою КМУ від 20.12.2022 року №1403, складає 214100166,00 грн.

Як вбачається із протоколу №2 засідання Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах при Хмельницькій обласній державній адміністрації від 12.05.2023 року, комісією розглянуто заяву КП "Міськтепловоденергія" та встановлено, що обсяг заборгованості з різниці в тарифах за теплову енергію, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню за період з 01.01.2023 року по 31.03.2023 року, станом на 01.04.2023 року становить 10679021 грн.

Згідно протоколу №2 засідання Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах при Хмельницькій обласній державній адміністрації від 04.08.2023 року, комісією розглянуто заяву КП "Міськтепловоденергія" та встановлено, що обсяг заборгованості з різниці в тарифах за теплову енергію, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню за період з 01.04.2023 року по 30.06.2023 року, станом на 01.07.2023 року становить 31862336,00 грн.

Із протоколу №2 засідання Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах при Хмельницькій обласній державній адміністрації від 07.11.2022 року слідує, що комісією розглянуто заяву КП "Міськтепловоденергія" та встановлено, що обсяг заборгованості з різниці в тарифах за теплову енергію, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню за період з 01.06.2022 року по 30.06.2022 року, станом на 01.07.2022 року становить 68589964,00 грн.

У протоколі №13 засідання Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах при Хмельницькій обласній державній адміністрації від 24.11.2022 року, за результатами розгляду заяви КП "Міськтепловоденергія", встановлено, що обсяг заборгованості з різниці в тарифах за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2021 року по 30.06.2022 року, станом на 01.07.2022 року становить 59079643,00 грн.

За результатами розгляду заяви КП "Міськтеплводенергія", на засіданні Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах при Хмельницькій обласній державній адміністрації, результати якого оформлено протоколом №16 від 19.12.2022 року, встановлено, що обсяг заборгованості з різниці в тарифах за теплову енергію, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню за період з 01.07.2022 року по 30.09.2022 року, станом на 01.10.2022 року становить 20677492,00 грн.

Відповідно до протоколу №2 засідання Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах при Хмельницькій обласній державній адміністрації від 21.03.2023 року, комісією розглянуто заяву КП "Міськтепловоденергія" та встановлено, що обсяг заборгованості з різниці в тарифах за теплову енергію, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню за період з 01.10.2022 року по 31.12.2022 року, станом на 01.01.2023 року становить 23211710,00 грн.

З вищевикладеного, у зв`язку з неповною оплатою відповідачем вартості отриманого від позивача природного газу за період квітня-серпня 2024 року, останній звернувся з даним позовом до суду.

Позиція суду.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що між сторонами внаслідок укладення договору №2179-ТКЕ(Л24)-34 постачання природного газу від 24.04.2024 року виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань відповідно до статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, а згідно з нормами статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

За положеннями статті 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.1. договору передбачено, що остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем належно виконано умови договору та поставлено відповідачу природний газ у період з квітня 2024 року по серпень 2024 року на загальну суму 24510730,89 грн. Проте, відповідачем лише частково сплачено вартість поставленого газу в розмірі 9684660,55 грн., чим створено заборгованість на суму 14826070,34 грн., що також не заперечується КП "Міськтепловоденергія".

З приводу заперечень відповідача в частині того, що борг виник внаслідок дії мораторію на підняття тарифів на послуги, що надаються КП "Міськтепловоденергія", тому зобов`язання з його сплати саме у відповідача відсутні або підлягають зменшенню, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення тарифів, зокрема, на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) для населення.

За положеннями ст. 2 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» суб`єктам господарювання, що здійснюють виробництво та/або транспортування, та/або постачання теплової енергії і надають послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, щодо яких запроваджено мораторій згідно з частиною першою статті 1 цього Закону, компенсується: заборгованість з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що підлягає врегулюванню на умовах та в порядку, визначених Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення"; витрати та/або втрати, понесені внаслідок воєнних дій та з метою запобігання настанню гуманітарних кризових ситуацій, до яких відносяться витрати на ремонт пошкоджених виробничих потужностей, втрати від зменшення кількості абонентів та/або обсягу наданих послуг, втрати від зниження рівня розрахунків, що утворилися (утворяться) за періоди з 1 лютого 2022 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано. Перелік таких витрат та/або втрат, а також порядок та умови їх розрахунку, затвердження і компенсації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 2 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» передбачено, що його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії та послуги з розподілу і транспортування природного газу, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію, послуги з її розподілу/передачі, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення.

За змістом статті 1 вказаного Закону заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (далі - заборгованість), (до такої кредиторської заборгованості, зокрема, включається заборгованість, щодо якої ухвалено судове рішення про стягнення або затверджено мирову угоду), у тому числі: кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", суб`єктом господарювання, що здійснює функції постачальника "останньої надії", за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, а також за послуги з його розподілу і транспортування; договір про організацію взаєморозрахунків - договір, який укладається учасниками процедури врегулювання заборгованості для погашення заборгованості та є підставою для проведення взаєморозрахунків відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. Участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до статті 4 цього Закону не потребує обов`язкового включення до реєстру.

Згідно з абз. 1 та 2 ч. 1 ст. 4 Закону взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах для погашення, зокрема: кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші спожиті енергоносії, використані для виробництва теплової енергії для населення, надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків, а в разі її відсутності - кредиторської заборгованості перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води іншим категоріям споживачів або операторами газотранспортної чи газорозподільної системи за послуги з розподілу або транспортування природного газу, а також кредиторської заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення; кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", суб`єктом господарювання, що здійснює функції постачальника "останньої надії", за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому припинено або скасовано воєнний стан (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків, а в разі її відсутності - кредиторської заборгованості перед операторами газотранспортної чи газорозподільної системи за послуги з розподілу або транспортування природного газу.

Статтею 4 Закону (абзац 9) визначено, зокрема, що взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, за рахунок та в межах видатків державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та на наступні роки на погашення заборгованості з різниці в тарифах. Водночас, дію абзацу дев`ятого частини першої статті 4 зупинено на 2025 рік згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 № 4059-IX.

Так, з аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що законодавець визначив порядок проведення розрахунків між учасниками процедури врегулювання для погашення заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, визначивши, зокрема, що проведення розрахунків може здійснюватися шляхом взаєморозрахунків або перерахування субвенції. При цьому, до переліку заборгованості, як підлягає врегулюванню, включено також заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" за спожитий природний газ з 01.06.2021.

В цей же час, ані договір постачання природного газу, ані норми застосованого судом законодавства не передбачають звільнення теплопостачальних та теплогенеруючих організацій від обов`язку оплатити спожитий ними природний газ з 01.06.2021, а також послуги з його розподілу та транспортування, лише через наявність заборгованості з відшкодування різниці в тарифах на теплову енергію та послуги з її постачання, адже законодавець передбачив умови та порядок її врегулювання (аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 07.05.2025 у справі № 920/481/23).

Зазначене також відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.04.2024 у справі № 925/636/23, які зводяться до такого:

- стаття 4 Закону 1730 в редакції Закону 2479 має на меті врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ з 01.06.2021. Це врегулювання здійснюється шляхом взаєморозрахунків між сторонами заборгованості; перерахування субвенції з державного бюджету теплопостачальним та теплогенеруючим організаціям для погашення заборгованості;

- наявність заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію та послуги з її постачання не є достатньою підставою для звільнення теплопостачальних та теплогенеруючих організацій від обов`язку оплатити спожитий ними природний газ, а також послуги з його розподілу та транспортування. Для застосування цього механізму сторони мають укласти договір про організацію взаєморозрахунків;

- Закон 1730 не передбачає можливість проведення взаєморозрахунків за рішенням суду при вирішенні спору про стягнення заборгованості за спожитий газ. Суд не може провести таке зарахування самостійно.

Отже, приймаючи до уваги вищевказані висновки Верховного Суду щодо застосування процедури врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, відсутність в матеріалах справи доказів укладення між сторонами договору про організацію взаєморозрахунків, суд виснує, що заперечення відповідача не впливають на висновки суду щодо існування у КП "Міськтепловоденергія" боргу перед позивачем у розмірі 14826070,34 грн. за природний газ, поставлений у період з квітня 2024 року по серпень 2024 року.

Так, сама лише наявність законодавчої можливості врегулювання заборгованості без фактичного вчинення дій учасників ринку шляхом проведення розрахунків та реструктуризації не може бути підставою для відмови в стягненні заборгованості, яка є предметом позову у даній справі.

Жодних інших доказів на підтвердження того, що відповідач звільнений від обов`язку оплатити спожитий ним природний газ, учасниками справи не надано та судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, відповідно до ст.86 ГПК України, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов висновку про задоволення позову у справі №924/889/25 в повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору в розмірі 177912,85 грн. (14826070,34 грн. х 1,5% = 222391,06 грн.; 222391,06 грн. х 0,8 = 177912,85 грн.) покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Міськтепловоденергія» (32300, Україна, Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський р-н, місто Кам`янець-Подільський, вул. Ярослава Мудрого, буд. 123, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1, ) 14 826 070,34 грн (чотирнадцять мільйонів вісімсот двадцять шість тисяч сімдесят грн 34 коп.) боргу, 177 912,85 грн (сто сімдесят сім тисяч дев`ятсот дванадцять грн 85 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23.10.2025

Суддя М.В. Музика

Віддрук. у 1 прим.: 1 - до справи; учасникам справи в ел. кабінет