ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.10.2025 Справа № 914/3271/25

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва

розглянув заяву Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», м. Київ, в особі філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», м. Ужгород,

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного підприємства «Дністерське», м. Бережани, Тернопільська область, 72 952, 98 грн заборгованості на підставі примірного договору оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна № 08/Ор від 17.03.2021, акту звірки взаємних розрахунків за період з 31.01.2025 по 30.09.2025, акту № 08/Ор приймання-передачі в оренду нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 17.03.2021,

встановив:

23.10.2025 до суду надійшла заява Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного підприємства «Дністерське» 72 952, 98 грн заборгованості по договору оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, а саме рухомого індивідуально визначеного майна транспортного засобу, автомобіля ЗІЛ 131 з гідроманіпулятором.

Розглянувши заяву, суд зазначає про наявність підстав для відмови в задоволенні заяви у зв`язку з таким.

Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Водночас Господарським процесуальним кодексом України встановлено певні вимоги до заяви про видачу судового наказу. Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України підставою для відмови у видачі судового наказу може бути та обставина, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, як вбачається із поданої заяви, заборгованість, заявлена до стягнення, виникла, як зазначає заявник, внаслідок порушення боржником умов договору оренди транспортного засобу і станом на 17.10.2025 становить 36 815,00 грн, а з 01.02.2023 орендна плата не здійснюється (стор. 2 заяви). Водночас на стор. 3 заяви заявник зазначає про розмір боргу в сумі 38 009,00 грн.

До заяви долучено акт звіряння взаємних розрахунків, не підписаний жодною зі сторін, відповідно до якого визначено сальдо початкове у розмірі 28 656,00 грн без вказівки періоду виникнення такого боргу; за період з січня по липень 2025 року відображено нарахування у розмірі, визначеному договором 995,00 грн за один місяць; за період серпень вересень 2025 в розмірі 1 194,00 грн, який не передбачений договором.

Крім цього, п. 3.4 договору від 17.03.2021 визначено, що орендна плата сплачується на підставі рахунків балансоутримувача (Державного підприємства «Дрогобицьке лісове господарство»). Балансоутримувач виставляє рахунки на загальну суму орендної плати із зазначенням частини орендної плати, яка сплачується на рахунок балансоутримувача, і частини, яка сплачується до державного бюджету. Балансоутримувач надсилає орендарю рахунок не пізніше п`яти робочих днів до дати платежу (15 число поточного місяця). протягом п`яти робочих днів після закінчення поточного місяця оренди балансоутримувач передає орендарю акт виконаних робіт на надання орендних послуг разом із податковою накладною за умови реєстрації орендаря платником податку на додану вартість.

Рахунків і/або актів за послуги оренди не подано; інших первинних документів, які б свідчили про надання послуг оренди на конкретну суму і про не здійснені оплати та залишок боргу, не подано.

Розрахунку заборгованості на суму 38 009,00 грн не подано.

Тому суд доходить висновку, що заявник не підтвердив і не обґрунтував порядок, підстави, періоди виникнення заборгованості у заявленому до стягнення розмірі.

Крім суми основного боргу, заявник здійснив нарахування пені, починаючи з 01.02.2023 до 17.10.2025. Нарахування здійснено на суму боргу 38 009,00 грн, розмір якої, як зазначено вище, не підтверджено; докази існування заборгованості у розмірі 38 009,00 грн станом на 01.02.2023 відсутні. До того ж, правило продовження періоду нарахування пені поза шестимісячним строком, встановленим ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, що було передбачено п. 7 розділу IX «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України, припинило свою дію у зв`язку з відміною карантину на території України 31.07.2023. Тому правових підстав нарахування пені за період 990 днів заявником також не підтверджено.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що із матеріалів заяви та долучених до неї додатків не вбачається виникнення у Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» права грошової вимоги на 38 009,00 грн боргу та 34 943,98 грн пені. За таких обставин відсутні підстави для задоволення заяви про видачу судового наказу на суму 72 952,98 грн.

Одночасно суд звертає увагу заявника, що згідно з ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 147, 150, 151, 152, 153 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

у задоволенні заяви Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного підприємства «Дністерське» 72 952, 98 грн заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в апеляційному порядку, визначеному ст. ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Матвіїв Р.І.