ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року

м. Київ

cправа № 908/2465/22 (908/1526/23)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковського О. В. - головуючого, Огородніка К. М., Погребняка В. Я.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Лівобережного відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (місто Одеса)

на ухвалу Господарського суду Запорізької області (суддя Ніколаєнко Р. А.) від 29.08.2024

та постанову Центрального апеляційного господарського суду (головуючий - Мороз В. Ф., судді: Парусніков Ю. Б., Чередко А. Є.) від 16.04.2025

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

про стягнення заборгованості.

у межах справи за заявою Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод"

до боржника Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

про визнання банкрутом.

1. Короткий зміст вимог

1.1. 19.12.2022 Господарський суд Запорізької області ухвалив відкрити за заявою Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі - Боржник) за правилами Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів, процедуру розпорядження майном та призначити розпорядником майна арбітражного керуючого Сокола О. Ю. тощо.

1.2. 26.09.2023 Господарський суд Запорізької області у межах справи про банкрутство Боржника ухвалив рішення про задоволення позову Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - Позивач) до Боржника (Відповідач) та стягнення з Відповідача на користь Позивача 41 986 грн 69 коп. заборгованості за договором про врегулювання небалансів електричної енергії, а також 279 грн 53 коп. 3 % річних, 928 грн 12 коп. інфляційних втрат з покладенням на Відповідача судових витрат в сумі 2 684 грн 00 коп. (далі - Рішення).

06.11.2023 Господарський суд Запорізької області на виконання цього Рішення видав накази: про стягнення 41 986 грн 69 коп. заборгованості за договором про врегулювання небалансів електричної енергії (далі - Наказ 1) та про стягнення 279 грн 53 коп. 3 % річних, 928 грн 12 коп. інфляційних та судових витрат в сумі 2 684 грн 00 коп. (далі - Наказ 2).

1.3. 09.07.2024 розпорядник майна Боржника арбітражний керуючий Сокол О. Ю. подав скаргу на дії заступника начальника Лівобережного відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (місто Одеса) Соколенко Світлани Михайлівни (далі - ДВС) та просив визнати неправомірними дії з примусового стягнення з рахунку Відповідача коштів в сумі 50 985 грн 24 коп. в межах виконавчих проваджень №№ 74672487 та 74672262 та зобов`язати ДВС повернути Відповідачу стягненні з нього кошти на зазначену суму із зобов`язанням ДВС повідомити суд про виконання ухвали щодо задоволення відповідної скарги.

1.4. Скарга обґрунтована незаконністю здійснених ДВС дій з примусового виконання Рішення за Наказами 1, 2 шляхом стягнення з Відповідача присуджених за Рішенням сум заборгованості перед Позивачем, оскільки через відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника (Відповідача) та виникнення стягненої заборгованості до відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника на цю заборгованість поширюється мораторій на задоволення за відповідними вимогами кредиторів, зокрема і у примусовому порядку у виконавчому провадженні.

2. Короткий зміст рішень судів першої і апеляційної інстанцій

2.1. 29.08.2024 Господарський суд Запорізької області постановив ухвалу (залишену без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025) про часткове задоволення скарги розпорядника майна Боржника арбітражного керуючого Сокола О. Ю. на дії заступника начальника ДВС, визнання неправомірними дій цієї особи щодо примусового стягнення з рахунку Відповідача коштів в сумі 46 955 грн 36 коп. в межах виконавчого провадження № 74672262, зобов`язання ДВС повернути ці кошти на рахунок Відповідача та відмову у задоволенні скарги розпорядника майна Боржника арбітражного керуючого Сокола О. Ю. на дії заступника начальника ДВС в іншій частині.

2.2. Судові рішення мотивовані відсутністю підстав для стягнення з Відповідача в примусовому порядку у виконавчому провадженні заборгованості за Наказом 1 з огляду на конкурсний характер вимог за цією заборгованістю, на яку поширюється заборона на стягнення відповідних сум під час здійснення провадження у справі про банкрутство Відповідача через запроваджений до нього у справі про банкрутство мораторій на задоволення вимог кредиторів. У відхиленій частині скарги судові рішення мотивовані поточним характером вимог щодо грошових зобов`язань Відповідача, визначених в Наказі 2 (які є похідними від основного боргу Відповідача за договором про врегулювання небалансів електричної енергії, а також є зобов`язаннями сплатити судовий збір за судовим рішенням), на які запроваджений у справі про банкрутство Відповідача мораторій на задоволення вимог кредиторів мораторій не поширюється та не встановлює відповідної заборони щодо виконання боржником у справі про банкрутство таких зобов`язань.

3. Встановлені судами обставини

3.1. Офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника суд здійснив 19.12.2022 (номер публікації 69739).

3.2. Стягнення заборгованості з оплати за небаланси електричної енергії в сумі 41 986 грн 69 коп., а також нарахованих 3% річних в сумі 279 грн 53 коп. та втрат від інфляції в сумі 928 грн 12 коп. у періоді з 07.02.2023 по 28.04.2023 стало предметом розгляду справи № 908/2465/22(908/1526/23).

Рішенням від 26.09.2023 позов задоволено повністю з покладенням на Відповідача відшкодування Позивачу судового збору та 06.11.2023 на виконання рішення видав накази про:

- стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за Договором про врегулювання небалансів електричної енергії у сумі 41 986 грн 69 коп. на рахунок із спеціальним режимом використання за балансуючу електричну енергію та небаланси електричної енергії (Наказ 1)

- стягнення з Відповідача на користь Позивача 3 % річних у сумі 279 грн 53 коп., інфляційних втрат у сумі 928 грн 12 коп. та суми відшкодування судового збору у сумі 2 684 грн 00 коп. (далі Наказ 2).

3.3. Ухвалюючи рішення від 26.09.2023 у справі № 908/2465/22(908/1526/23) про стягнення заборгованості з оплати за небаланси електричної енергії в сумі 41 986 грн 69 коп., суд встановив такі обставини.

3.3.1. Листом від 15.07.2020 № 01/25422 Позивач повідомив Відповідача про укладення Договору про врегулювання небалансів електричної енергії та долучення до реєстру учасників ринку за ідентифікатором коду № 0022-01031 з датою акцептування 15.07.2020 (далі Договір).

3.3.2. Відповідно до пункту 1.5 Договору, врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення стороною, відповідальною за баланс (Боржник) правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3.2 Договору, оператор системи передачі (Стягувач) має право на своєчасну оплату вартості небалансу електричної енергії, що склався на ринку в певному розрахунковому періоді.

Відповідно до підпункту 5 пункту 3.5 Договору, сторона відповідальна за небаланс здійснювати вчасно і в повному обсязі оплату за небаланс електричної енергії та платежів, сформованих оператором системи передачі для сторони відповідальної за баланс відповідно до Правил ринку.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього Договору.

3.3.3. Відповідно до пункту 1.1 Правил врегулювання (додаток 10 до Правил ринку), якщо адміністратор комерційного обліку надасть оновлені дані комерційного обліку по учасниках ринку, то будь-які розбіжності, виявлені після цього, урегульовуються між оператором системи передачі та стороною відповідальною за небаланс, до якої входять такі учасники ринку, відповідно до цих Правил врегулювання.

3.3.4. Під час розгляду справи № 908/2465/22(908/1526/23) суд встановив, що згідно з Додатком 10 до Правил ринку, відповідно до оновлених даних комерційного обліку, сторони провели врегулювання попереднього розрахункового періоду травня 2022 та Позивач із застосуванням системи електронного документообігу АСКОД направив Відповідачу із супровідним листом вих.№ 01/44111 від 06.10.2022 на електронну пошту Акт-коригування № ВР/22/05-0022 від 05.10.2022 за розрахунковий період 01-31 травня 2022 року (із скріпленням кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи Позивача), за яким за оновленими даними комерційного обсягу вартість електричної енергії збільшено на 41 986 грн 69 коп.

3.3.5. Після отримання зазначеного Акту-корегування (врегулювання), підписаний примірник Позивачу не повернуто, заперечень щодо змісту не виставлено.

3.3.6. Позивач протягом чотирьох місяців з дня настання обов`язку Боржника з оплати, а саме з дня складання Акта-коригування № ВР/22/05-0022 від 05.10.2022, не виставляв рахунок на оплату.

3.3.7. На підставі оновлених даних комерційного обліку за травень 2022 року та за наслідком складеного Акту-коригування № ВР/22/05-0022 від 05.10.2022 Позивач на виконання пунктів 5.1, 5.3, 5.6 Договору та Правил ринку через систему управління ринком (http//mms.ua.energy) виставив Відповідачу платіжний документ, рахунок-фактуру № 62 від 01.02.2023 на суму 41 986 грн 69 коп., який сторона відповідальна за баланс (Боржник) зобов`язана сплатити протягом 3 робочих днів, відповідно до пункту 3.2 додатку 10 до Правил ринку на рахунок зі спеціальним режимом використання.

3.4. Направленими Відділу ДВС заявами про примусове виконання рішення суду вих. № 01/63705 від 23.11.2023 та вих. № 01/63703 від 23.11.2023 Позивач пред`явив Накази 1, 2 відповідно для виконання до Відділу ДВС.

3.5. 09.04.2024 заступник начальника ДВС Соколенко С. М. (далі - Державний виконавець) виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 74672262 за Наказом 1 (про стягнення 41 986 грн 69 коп. основної заборгованості за Договором).

3.6. 09.04.2024 Державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 74672487 за Наказом № 2.

09.04.2024 Державний виконавець в межах виконавчих проваджень № 74672262 та № 74672487 виніс постанови про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження.

Постановами від 10.04.2024 вказані виконавчі провадження приєднані до зведеного виконавчого провадження № 73392207.

3.7. 10.04.2024 Державний виконавець виніс постанову про арешт коштів Боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, яка становить 50 985 грн 24 коп., після чого до банківських установ Боржника надіслані платіжні інструкції про списання грошових коштів.

3.8. 12.04.2024 на рахунок з обліку депозитних сум Відділу ДВС надійшли грошові кошти у сумі 50 985 грн 24 коп., які розпорядженнями Державного виконавця були розподілені за виконавчими провадженнями № 74672262 та № 74672487.

3.9. В межах виконавчого провадження № 74672262 за Наказом 1 (про стягнення 41 986 грн 69 коп. основної заборгованості за Договором) за рахунок депозитних коштів відбулося перерахування на користь Стягувача (Позивача), а також в рахунок сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження за такими платіжними документами та у таких сумах:

- за платіжною інструкцією № 1352 від 17.04.2024 стягнення витрат виконавчого провадження (користування АСВП) в сумі 69 грн 00 коп.,

- за платіжною інструкцією № 1353 від 17.04.2024 стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 701 грн 00 коп.,

- за платіжною інструкцією № 1354 від 17.04.2024 стягнення виконавчого збору в сумі 4 198 грн 67 коп.,

- за платіжною інструкцією № 1355 від 17.04.2024 стягнення за виконавчим документом на користь Стягувача в сумі 41 986 грн 69 коп.

3.10. В межах виконавчого провадження № 74672487 за Наказом 2 відбулося перерахування на користь Стягувача (Позивача), а також в рахунок сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження за такими платіжними документами та у таких сумах:

- за платіжною інструкцією № 1356 від 17.04.2024 стягнення витрат виконавчого провадження (користування АСВП) в сумі 69 грн 00 коп.,

- за платіжною інструкцією № 1357 від 17.04.2024 стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 701 грн 00 коп.,

- за платіжною інструкцією № 1358 від 17.04.2024 стягнення виконавчого збору в сумі 296 грн 35 коп.,

- за платіжною інструкцією № 1359 від 17.04.2024 стягнення за виконавчим документом на користь Стягувача в сумі в сумі 2 963 грн 53 коп.

3.11. 18.04.2024 у виконавчому провадженні № 74672262 та у виконавчому провадженні № 74672487 (у кожному окремо) Державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку із тим, що борг за виконавчим документом, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягнуто та перераховано за належністю в повному обсязі.

3.12. Розпорядник майна Боржника направив до ДВС запит арбітражного керуючого від 19.04.2024 № 01-32/46-04 та запит арбітражного керуючого (повторно) від 14.06.2024 №01-32/45-06 з проханням надати інформацію про виконання та належним чином засвідчені копії документів стосовно виконавчого провадження № 74672262, в якому Відповідач є боржником.

При цьому повідомлено про введений у справі мораторій на задоволення вимог кредиторів та зазначено, що відповідно до частини чотирнадцятої статті 39 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

3.13. 01.07.2024 на адресу розпорядника майна Боржника надійшов лист від 07.05.2024 № 46748/2, яким повідомлено, що 10.04.2024 за виконавчими провадженнями ВП № 74672487 та № 74672262 винесено постанови про приєднання виконавчих проваджень до зведеного № 73392207.

Крім того, повідомлено, що згідно із заявою стягувача про примусове виконання рішення суду, вимоги за наказом № 908/2465/22 є поточними вимогами, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство боржника.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги

4.1. 27.05.2025 ДВС подала касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.08.2024, прийняти нове рішення, якими відмовити у задоволенні вимог розпорядника майна Боржника арбітражного керуючого Сокола О. Ю., визнати дії Державного виконавця ДВС законними та такими, що відповідають вимогам статей 2, 18, 26, 30, 34, 35, 48, 56 Закону України "Про виконавче провадження", статті 1, абзацу першого частини п`ятої статті 41, статті 45 КУзПБ, поклавши на Відповідача судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

5. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

5.1. Згідно з аргументами в касаційній скарзі підставою для касаційного оскарження судових рішень у цій справі є положення пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки суди всупереч балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника у спірних правовідносинах:

- порушили норми статей 13, 19, 55, 24, 129, 129-1 Конституції України, які визначають, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки, усі суб`єкти права власності рівні перед законом, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території, обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства;

- порушили статтю 331 ГПК України, яка визначає максимально допустимий річний строк, протягом якого рішення суду може не виконуватись, зокрема шляхом розстрочення та відстрочення виконання судового рішення за наявності поважних причин;

- не застосували статтю 9, пункт 9 частини другої статті 129, 129-1 Конституції України, практику Європейського суду з прав людини щодо права особи на доступ до суду в аспекті розуміння обов`язку держави щодо забезпечення виконання судового рішення, постановленого проти держави та державних підприємств, а саме рішення у справі "Войтенко проти України" від 29.06.2004, "Чіжов проти України" від 17.05.2005, "Півень проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України".

6. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

6.1. Позивач у відзиві на касаційну скаргу погоджується з викладеними в ній вимогами, наголошуючи на правомірності дій Державного виконавця у спірних правовідносинах, оскільки грошове зобов`язання на суму 41 986 грн 69 коп. у Боржника виникло на підставі рахунку-фактури № 62 від 01.02.2023, який сформовано та строк виконання якого настав після відкриття провадження у справі про банкрутство Відповідача, а отже зазначені грошові вимоги до Боржника є поточними, а не конкурсними, тому відповідні суми правомірно стягнуті з Відповідача в межах виконавчого провадження за рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.09.2023 у справі 908/2465/22 (908/1526/23).

Також Позивач зазначив, що розпорядник майна Боржника арбітражний керуючий Сокол О. Ю., звертаючись зі скаргою на дії ДВС, діяв як неналежний представник Боржника та вийшов за межі власних повноважень, визначених КУзПБ, оскільки ініціювання спору про стягнення заборгованості з контрагента Боржника має здійснюватися у межах звичайної господарської діяльності належним представником, яким за загальним правилом є керівник Боржника, повноваження якого у справі про банкрутство Боржника не припинені.

7. Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права

Щодо виконання судового рішення про стягнення заборгованості з боржника після відкриття щодо нього провадження у справі про банкрутство

7.1. Суди встановили, що предметом спору у цій справі є кваліфікація заборгованості Відповідача перед Позивачем, суми якої заявлені до стягнення за вимогами Позивача, присуджені за судовим Рішенням та стягнуті за ним у межах виконавчого провадження під час запровадженого щодо Відповідача у справі про банкрутство мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Суд, здійснюючи це касаційне провадження з перегляду оскаржуваних судових рішень, виходить зі змісту викладених скаржником в касаційній скарзі заперечень, згідно з якими скаржник заперечує оскаржувані судові рішення лише в задоволеній частині скарги розпорядника майна Боржника арбітражного керуючого Сокол О. Ю. на дії Державного виконавця у спірних правовідносинах, а саме в частині визнання неправомірними дій цієї особи щодо примусового стягнення в межах виконавчого провадження № 74672262 з рахунку Відповідача коштів в сумі 46 955 грн 36 коп.

7.2. Передусім Суд вважає за необхідне звернутися до особливих наслідків відкриття провадження у справі про банкрутство та особливостей захисту прав кредиторів за вимогами до боржника у справі про банкрутство.

Так, наслідки відкриття провадження у справі про банкрутство, зокрема для кредиторів, передбачені спеціальним законом з питань банкрутства, а саме КУзПБ, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20 звертав увагу, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, зокрема і з його кредиторами (аналогічний за змістом правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16 та в низці постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство).

7.3. Зазначені відносини полягають у тому, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство весь процесуально-правовий і матеріально-правовий інструментарій законодавства, зокрема, передбачений КУзПБ, спрямований на спростування чи встановлення презумпції банкрутства (неспроможності) боржника, що передбачає такий спосіб захисту прав кредитора на задоволення його вимоги до боржника як звернення кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство.

А тому після відкриття провадження у справі про банкрутство іншого значення набуває і відсутність порушення строку виконання грошових зобов`язань, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство, і перебіг цього строку, і факт, і дата ухвалення щодо цього зобов`язання рішення про стягнення відповідної заборгованості (за наявності) тощо, а пріоритет набувають інші строки, а саме встановлені положеннями КУзПБ.

Отже, КУзПБ як спеціальний нормативний акт, який регулює всі правовідносини боржника з його кредиторами з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство, є тим нормативним актом, що розпочинає регулювання своїми спеціальними нормами всі правовідносини боржника з його кредиторами з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство, зокрема і щодо строків виконання та порядку задоволення існуючої або тієї, що може виникнути у боржника заборгованості перед його кредиторами.

7.4. Особливим наслідком відкриття провадження у справі про банкрутство є запровадження судом з відкриттям такого провадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (частина друга статті 41 КУзПБ).

За визначенням законодавця мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію (частина перша статті 41 цього Кодексу).

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема, забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника); забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій (частина третя статті 41 КУзПБ).

Згідно ж з приписами пункту 4 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом; виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Поряд з цим дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів (частина п`ята статті 41 КУзПБ).

Відповідно до статті 1 КУзПБ до конкурсних кредиторів належать кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Поточні кредитори - це кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

7.5. Тож правова регламентація класифікації кредиторів на конкурсних і поточних передусім ґрунтується на факті відкриття провадження у справі про банкрутство.

А тому, для вирішення питання, чи поширюється на грошові зобов`язання боржника перед кредитором за його відповідними вимогами мораторій на їх задоволення, має значення момент виникнення відповідного грошового зобов`язання, а відповідно і кореспондуючої йому вимоги, до або після відкриття провадження у справі про банкрутство, в залежності від чого законодавець поділяє кредиторів на конкурсних та поточних.

7.6. Для розмежування вимог кредиторів як таких, що виникли до або після відкриття провадження у справа про банкрутство, зокрема слід звернутися до наданого в статті 1 КУзПБ терміну "грошове зобов`язання", що застосовується у відносинах неплатоспроможності та визначається як зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України, до яких належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та мають бути виражені у грошових одиницях.

За змістом наведених положень статті 1 КУзПБ до грошового зобов`язання боржника перед відповідним кредитором (умов, підстав та моменту виникнення зобов`язання) застосовуються правила, що регулюють відповідні правовідносини між кредитором та боржником залежно від їх змісту та правової природи.

Таким чином надане законодавцем у статті 1 КУзПБ визначення терміну "грошове зобов`язання", що застосовується у відносинах неплатоспроможності, загалом означає комплекс різноманітних, встановлених законом у відповідних сферах господарювання підстав, за яких у боржника виникає зобов`язання сплатити певну грошову суму.

При цьому саме відкриття провадження у справі про банкрутство є тією юридичною подією, яка змінює та обумовлює подальше правове регулювання відносин між кредиторами та боржником в умовах неплатоспроможності боржника у вигляді судових процедур, що мають на меті послідовно реалізувати та зробити максимально можливим захист інтересів кредиторів та погашення їх вимог (пункт 7.3).

7.7. Щодо кваліфікації заборгованості Відповідача перед Боржником, стягненої за Рішенням, примусове виконання якого згідно з Наказом 1 заперечує заявник, то Суд зазначає, що у цій кваліфікації суди попередніх інстанцій керувалися обставинами, встановленими Рішенням )про стягнення такої заборгованості).

7.8. Так, згідно з обставинами, встановленими судом під час розгляду справи № 908/2465/22(908/1526/23):

- сторони (Позивач та Відповідач) згідно з Додатком 10 до Правил ринку провели відповідно до оновлених даних комерційного обліку, врегулювання попереднього розрахункового періоду травня 2022 та Позивач із застосуванням системи електронного документообігу АСКОД направив Відповідачу із супровідним листом вих.№ 01/44111 від 06.10.2022 на електронну пошту Акт-коригування № ВР/22/05-0022 від 05.10.2022 за розрахунковий період 01-31 травня 2022 року (із скріпленням кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи Позивача), за яким за оновленими даними комерційного обсягу вартість електричної енергії збільшено на 41 986 грн 69 коп. (пункт 3.3.4);

- після отримання зазначеного Акту-корегування (врегулювання), підписаний примірник Позивачу не повернуто, заперечень щодо змісту не виставлено (пункт 3.3.5);

- позивач протягом чотирьох місяців з дня настання обов`язку Боржника з оплати, а саме з дня складання Акта-коригування № ВР/22/05-0022 від 05.10.2022, не виставляв рахунок на оплату (пункт 3.3.6);

- на підставі оновлених даних комерційного обліку за травень 2022 року та за наслідком складеного Акту-коригування № ВР/22/05-0022 від 05.10.2022 Позивач на виконання пунктів 5.1, 5.3, 5.6 Договору та Правил ринку через систему управління ринком (http//mms.ua.energy) виставив Відповідачу платіжний документ, рахунок-фактуру № 62 від 01.02.2023 на суму 41 986 грн 69 коп., який сторона, відповідальна за баланс, Боржник, зобов`язана сплатити протягом 3 робочих днів, відповідно до пункту 3.2 додатку 10 до Правил ринку на рахунок зі спеціальним режимом використання (пункт 3.3.7).

7.9. Враховуючи викладене щодо встановлених судовим рішенням від 26.09.2023 у справі № 908/2465/22(908/1526/23) обставин виникнення у Відповідача заборгованості перед Позивачем з оплати за небаланси електричної енергії на підставі акта-коригування № ВР/22/05-0022 від 05.10.2022 за розрахунковий період 01-31 травня 2022 року, подальшого відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника ухвалою від 19.12.2022 та здійснення про це відповідної публікації (пункти 1.1, 3.1), а також висновки про набуття іншого значення з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство і строку виконання грошового зобов`язання, що виникло до відкриття провадження у справі про банкрутство, і перебігу цього строку, і факту, і дати ухвалення щодо цього зобов`язання рішення про стягнення відповідної заборгованості (пункт 7.3) тощо, Суд погоджується з висновками судів в оскаржуваних рішеннях про конкурсний характер, тобто виникнення до відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника його зобов`язань за вимогами Позивача щодо стягнення 41 986 грн 69 коп. заборгованості з оплати за небаланси електричної енергії за травень 2022 року.

У зв`язку з цим, з огляду на зміст та наслідки запровадженого щодо Боржника у справі про банкрутство мораторію на задоволення вимог кредиторів (пункти 1.1, 3.1, 7.4) Суд також погоджується з висновками судів в оскаржуваних рішеннях про незаконність здійснення Державним виконавцем ДВС у межах виконавчого провадження № 74672262 з примусового виконання Рішення за Наказом 1 стягнення з рахунку Боржника зазначеної суми заборгованості разом із відповідною сумою виконавчого збору (які разом становлять 46 955 грн 36 коп.), які у зв`язку з цим підлягають поверненню Відповідачу (Боржнику), правильне рішення про що ухвалили суди згідно з оскаржуваними рішеннями.

7.10. Дійшовши зазначених висновків, Суд відхиляє протилежні аргументи скаржника (пункт 5.1) та Позивача (пункт 6.1), зокрема і скаржника про порушеннями судами під час ухвалення оскаржуваних рішень положень статті 331 ГПК України, яка визначає максимально допустимий річний строк, протягом якого рішення суду може не виконуватись, зокрема шляхом розстрочення та відстрочення виконання судового рішення за наявності поважних причин; оскільки за наведених висновків (пункти 7.2, 7.3) пріоритет мають ті правила і строки задоволення вимог кредиторів (незалежно від того чи було ухвалено щодо них судове рішення про стягнення відповідної заборгованості) боржником, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, які визначені нормативним актом, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи, яким є КУзПБ.

Однак не підлягають застосуванню стверджувані скаржником строки та порядок виконання судового рішення згідно з нормами ГПК України та Закону України "Про виконавче провадження", який хоча і є спеціальним нормативним актом з питань виконання, зокрема судового рішення, однак положення якого з відкриттям провадження у справі про банкрутство не поширюються на порядок та строки виконання боржником зобов`язань перед кредиторами (стягувачами) (див. пункт 4 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження").

7.11. Суд також відхиляє аргументи Позивача у відзиві на касаційну скаргу (пункт 6.1) про відсутність у заявника, розпорядника майна Боржника арбітражного керуючого Сокол О. Ю. права подавати скаргу на дії Державного виконавця у спірних правовідносинах:

- з огляду на повноваження (обов`язки) цієї особи як розпорядника майна Боржника у справі про банкрутство Боржника, а саме здійснювати (вживати) заходи щодо захисту майна боржника (пункт 2 частини другої статті 12, частина третя статті 44 КУзПБ);

- та враховуючи що вимога та мета поданої розпорядником майна Боржника арбітражним керуючим Соколом О. Ю. у цій справі скарги на дії Державного виконавця, а саме про зобов`язання ДВС повернути Відповідачу стягненні з нього кошти на виконання ухваленого у цій справі Рішення та Наказів (пункти 1.3, 1.4) направлені саме на захист незаконно відчуженого у Відповідача (боржника у справі про банкрутство) майна - стягнених примусово ДВС у виконавчому провадженні грошових коштів.

7.12. У зв`язку з викладеним відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень про часткове задоволення скарги на дії Державного виконавця ДВС, визнання неправомірними дій цієї особи щодо примусового стягнення з рахунку Відповідача коштів в сумі 46 955 грн 36 коп. в межах виконавчого провадження № 74672262, зобов`язання ДВС повернути ці кошти на рахунок Відповідача та відмову у задоволенні скарги розпорядника майна Боржника арбітражного керуючого Сокола О. Ю. на дії заступника начальника ДВС в іншій частині. А висновки в оскаржуваних рішеннях зроблені відповідно до норм законодавства та відповідно до встановлених на підставі доказів у справі обставин справи, тоді як скаржник не довів порушення судами норм матеріального і процесуального права та не спростував відповідних висновків.

7.13. У зв`язку з викладеним та з урахуванням положень пункту 1 частини першої статті 308 та статті 309 ГПК України, оскільки заявлені скаржником підстави касаційного оскарження не знайшли свого підтвердження, касаційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувані постанова апеляційного суду та ухвала суду першої інстанції підлягають залишенню без змін як законні та обґрунтовані.

7.14. Дійшовши висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги та залишення без змін оскаржуваних судових рішень, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Лівобережного відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (місто Одеса) залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 та рішення Господарського суду Запорізької області від 29.08.2024 у справі № 908/2465/22 (908/1526/23) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Васьковський

Судді К. М. Огороднік

В. Я. Погребняк