ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025м. ДніпроСправа № 904/3908/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального некомерційного підприємства "Тернопільська комунальна міська лікарня №2" (46023, м. Тернопіль, вул. Романа Купчинського, буд. 14; ідентифікаційний код 05497361)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, оф. 503; ідентифікаційний код 41449359)

про стягнення 69 670 грн. 82 коп.

Без повідомлення (виклику) представників сторін.

ПРОЦЕДУРА:

Позивач - Комунальне некомерційне підприємство "Тернопільська комунальна міська лікарня №2" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№3732/25 від 17.07.2025) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" 69 670 грн. 82 коп., що складає:

- 1 530 грн. 00 коп. - заборгованості за договором від 10.03.2021 №БСК-133-1146, 1 964 грн. 52 коп. - пені, 877 грн. 46 коп. - інфляційних нарахувань та 161 грн. 34 коп. - 3% річних;

- 29 700 грн. 00 коп. - заборгованості за договором від 28.02.2022 №БСК-133-1775, 25 993 грн. 33 коп. - пені, 7 213 грн. 01 коп. - інфляційних нарахувань та 2 231 грн. 16 коп. - 3% річних.

Також просить стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною 6 статті 242 цього Кодексу днем вручення судового рішення є, окрім іншого, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З долученої судом до матеріалів справи довідки про доставку електронного листа вбачається, що ухвала суду від 22.07.2025 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі була доставлена до електронного кабінету відповідача 22.07.2025 о 19:31 год. (а.с. 47).

Суд вважає за необхідне зазначити, що права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Так, ухвалою суду від 22.07.2025, з урахуванням вимог частини статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Однак, станом на 20.10.2025 строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг, закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами, які містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання як відзиву на позову заяву так і доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду не повідомлено.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Справа розглядається відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод протягом розумного строку з урахуванням введення в Україні воєнного стану.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Як вбачається, між Комунальним некомерційним підприємством "Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня", правонаступником якого є позивач - Комунальне некомерційне підприємство "Тернопільська комунальна міська лікарня №2", як покупцем, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", як постачальником, було укладено договір від 10.03.2021 №ТБСК-133-1146 (надалі - Договір від 10.03.2021, а.с. 26-29).

Відповідно до пункту 1.1 Договору від 10.03.2021 постачальник зобов`язується до 31.12.2021 включно (але в будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов`язань за договором) за заявкою покупцю поставити товар "Пальне дизельне (по талонам), Бензин А-92 (по талонам) (далі - товар, пальне) згідно з предметом закупівлі за ДК 021:2015-09130000-9 Нафта і дистиляти (Бензин А-92, дизельне пальне), по талонам на всіх АЗС (які зазначені у додатку № 2), які знаходяться у користуванні або власності постачальника на території України для відпуску пального, а покупець зобов`язується оплатити його вартість.

Найменування (номенклатура, асортимент) та обсяг товару міститься у специфікації (додаток № 1) до договору та є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.2 Договору від 10.03.2021).

Пунктом 3.1 Договору від 10.03.2021 визначено, що сума цього договору становить 185 250 грн 00 коп., у тому числі ПДВ - 30 875 грн 00 коп.

Згідно з пунктом 4.1 Договору від 10.03.2021 розрахунки проводяться протягом 10-ти банківських днів шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника в національній валюті України шляхом оплати, яка здійснюється покупцем на підставі видаткової накладної. Покупець в залежності від наявності у нього коштів може оплатити будь-яку партію товару з відстроченням платежу до 30-ти календарних днів, без сплати будь-яких витрат, збитків або фінансових санкцій за цей період.

Пунктом 5.1 Договору від 10.03.2021 визначено, що строк передачі талонів на товар - протягом 5-ти календарних днів з дня отримання письмової заявки (включаючи факсимільний та електронний засіб зв`язку (електронною поштою)) постачальником на відповідну партію товару, якщо інший строк не буде узгоджений сторонами додатково.

Передача та прийом товару здійснюється по талонам з оформленням відповідних бухгалтерських документів (пункт 5.2 Договору від 10.03.2021).

Підпунктом 5.2.1 Договору від 10.03.2021 визначено місце поставки (передачі) товару, а саме:

- передача талонів здійснюється за угодою сторін: за адресою покупця - 46002, м. Тернопіль, вул. Клінічна, 1А або за адресою постачальника;

- заправка (по талонам) має здійснюватися постачальником цілодобово на АЗС, адреси яких зазначені у додатку №2 до цього договору та на будь-яких інших АЗС постачальника в інших регіонах.

Відповідно до пункту 6.1 Договору від 10.03.2021 товар покупцю видається постачальником на АЗС уповноваженим особам покупця, які пред`явили талон.

Цей договір набирає чинності з дати укладення та діє до 31.12.2021 (пункт 11.1 Договору від 10.03.2021.

У пункті 7.1 Договору від 10.03.2021 визначено обов`язки покупця, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар (підпункт 7.1.1), приймати поставлений товар з оформленням відповідних документів щодо прийому-передачі товару (підпункт 7.1.2).

Відповідно до пункту 7.3 Договору від 10.03.2021 постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, кількості та місце, встановлені цим договором.

Також сторонами було підписано специфікацію (додаток №1 до Договору від 10.03.2021 №ТБСК-133-1146) (а.с. 29), відповідно до якої:

- найменування предмету закупівлі: Бензин А-92 Energy; загальна кількість 6 000 літрів; за ціною 24 грн 50 коп., з урахуванням ПДВ за 1 літр; загальна сума 147 000 грн 00 коп., з урахуванням ПДВ;

- найменування предмету закупівлі: Дизпаливо Energy; загальна кількість 1 500 літрів; за ціною 25 грн 50 коп., з урахуванням ПДВ за 1 літр; загальна сума: 38 250 грн 00 коп., з урахуванням ПДВ;

- всього: 185 250 грн 00 коп., в тому числі ПДВ - 30 875 грн 00 коп.

Також між Комунальним некомерційним підприємством "Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня", правонаступником якого є позивач - Комунальне некомерційне підприємство "Тернопільська комунальна міська лікарня №2", як покупцем, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", як постачальником, було укладено договір від 28.02.2022 № БСК-133-1775 (надалі - Договір від 28.02.2022, а.с. 30-31).

Пунктом 1.1 Договору від 28.02.2022 визначено, що постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товар, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.

Відповідно до пункту 1.2 Договору від 28.02.2022 найменування товару: Бензин А-92 Energy, Дизпаливо Energy, код ДК 021:2015:09130000-9.

Одиниця вимірювання: літр (пункт 1.3 Договору від 28.02.2022).

Кількість: Дизпаливо Energy - 3 000 л, Бензин А-92 Energy - 2 000 л, згідно з накладними на товар (пункт 1.4 Договору від 28.02.2022).

Пунктом 1.5 Договору від 28.02.2022 визначено, що відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно до "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №142.

Товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання товару згідно з умовами договору (пункт 2.1 Договору від 28.02.2022).

Ціна за 1 літр товару: згідно з накладними на товар (пункт 3.1 Договору від 28.02.2022).

Пунктом 3.2 Договору від 28.02.2022 визначено, що загальна сума договору 165 000 грн 00 коп., у тому числі ПДВ - 27 500 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 4.1 Договору від 28.02.2022 оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку-фактури та накладної на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунках-фактурах та накладної і дійсна протягом дня їх виписки.

Відповідно до пункту 5.1 Договору від 28.02.2022строк поставки товару - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки).

У пункті 5.2 Договору від 28.02.2022 сторонами погоджено місце поставки товару, так:

- передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч-картки (підпункт 5.2.1 Договору від 28.02.2022);

- скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці (підпункт 5.2.2 Договору від 28.02.2022).

Умови постачання товару - самовивезення. Покупець зобов`язується отримати товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документів (пункт 5.3 Договору від 28.02.2022).

Відповідно до пункту 6.1 Договору від 28.02.2022 покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за поставлені товару; приймати товар згідно з умовами даного договору.

Пунктом 6.3 Договору від 28.02.2022 визначено, що постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором; забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього договору.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (за умови наявності печатки у сторони) (пункт 10.1 Договору від 28.02.2022).

Даний договір діє до 31.12.2022 (пункт 10.2 Договору від 28.02.2022).

Позивач зазначає, що покупець виконав умови Договорів від 10.03.2021 та від 28.02.2022 в повному обсязі, оплативши відповідачеві 185 250 грн 00 коп. за Договором від 10.03.2021 та 165 000 грн 00 коп. за Договором від 28.02.2022.

На підтвердження отримання від відповідача скретч-карток / талонів на отримання товару - дизпаливо Energy, Бензин А-92 Energy за Договорами позивачем надано копії видаткових накладних, а саме:

- від 10.03.2021 №0133/0000381 на загальну суму 185 250 грн 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с. 32) та специфікації №0133/0000381-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної від 10.03.2021 №0133/0000381 (а.с. 34);

- від 01.03.2022 №0133/0000479 на загальну суму 165 000 грн 00 коп., з урахуванням ПДВ (а.с. 33) та специфікації № 0133/0000479-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної від 01.03.2022 № 0133/0000479 (а.с. 35).

Також в матеріалах справи містяться копії невикористаних скретч-карток/талонів на отримання дизпалива Energy в кількості 56 штук номіналом 20 та 10 літрів (на 960 літрів) (а.с. 9-11).

Позивач у претензії від 19.05.2025 №01.1-17/1597 просить відповідача перерахувати заборгованість у розмірі 31 230 грн 00 коп. за Договорами за товар, що не був поставлений (а.с.7-8).

Позивач зазначає, що виконав свої зобов`язання в повному обсязі та сплатив 185 250 грн 00 коп. за Договором від 10.03.2021 №ТБСК-133-1146, 165 000 грн 00 коп. за Договором від 28.02.2022 № БСК-133-1775 та отримав скретч-картки / талони відповідно до видаткових накладних від 10.03.2021 №0133/0000381 та від 01.03.2022 №0133/0000479, проте відповідачем обов`язок з поставки товару за Договорами в повному обсязі не виконано. У зв`язку з викладеним у позивача залишилися нереалізованими скретч-картки / талони в кількості 56 штук номіналом 20 та 10 літрів на отримання дизпалива Energy в кількості 960 літрів на загальну суму 31 230 грн 00 коп., що складає 1 530 грн. 00 коп. - заборгованості за договором від 10.03.2021 №БСК-133-1146 та 29 700 грн. 00 коп. - заборгованості за договором від 28.02.2022 №БСК-133-1775, що і стало причиною виникнення спору та звернення позивача з позовом до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм § 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до положень статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Як стверджує позивач, покупцем було здійснено оплату за Договорами, а саме:

- в розмірі 185 250 грн 00 коп., з урахуванням ПДВ за Договором від 10.03.2021 №ТБСК-133-1146;

- 165 000 грн 00 коп., з урахуванням ПДВ за Договором від 28.02.2022 №БСК-133-1775.

Вказане відповідачем не спростовано, доказів іншого матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що покупець - Комунальне некомерційне підприємство "Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня", правонаступником якого є позивач, отримав від відповідача - скретч-картки на отримання товару - дизпалива Energy, Бензину А-92 Energy за Договорами, а саме:

1) за Договором від 10.03.2021 №ТБСК-133-1146 за видатковою накладною від 10.03.2021 №0133/0000381 на загальну суму 185 250 грн 00 коп., з урахуванням ПДВ на отримання:

- дизпалива Energy у кількості 1 500 літрів; за ціною 25 грн 50 коп., з урахуванням ПДВ за 1 літр, на загальну суму 38 250 грн 00 коп., з урахуванням ПДВ;

- бензину марки А-92 Energy у кількості 6 000 літрів; за ціною 24 грн 50 коп. з урахуванням ПДВ за 1 літр; на загальну суму 147 000 грн 00 коп., з урахуванням ПДВ.

2) за Договором від 28.02.2022 № БСК-133-1775 за видатковою накладною від 01.03.2022 №0133/0000479 на загальну суму 165 000 грн 00 коп., з урахуванням ПДВ на отримання:

- дизпалива Energy у кількості 3 000 літрів; за ціною 33 грн 00 коп., з урахуванням ПДВ за 1 літр, на загальну суму 99 000 грн 00 коп., з урахуванням ПДВ;

- бензину марки А-92 Energy у кількості 2 000 літрів; за ціною 33 грн 00 коп. з урахуванням ПДВ за 1 літр; на загальну суму 66 000 грн 00 коп., з урахуванням ПДВ.

В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, як визначають порядок роздрібної торгівлі пальним, оливами, мастилами (далі - нафтопродукти) (далі - Правила №1442) (у редакції, чинній на час існування спірних відносин).

Торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (абзац 2 пункту 3 Правил № 1442).

Розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару (пункт 9 Правил № 1442).

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного Комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2018 № 281/171/578/155, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за № 805/15496, затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 3 Інструкції талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

У підпунктах 10.3.3.1, 10.3.3.2 Інструкції визначено, що форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери. Заправлення за талонами відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП.

Враховуючи вказане, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС, а тому підписання сторонами видаткової накладної не свідчить про передання постачальником покупцеві товару за договором, а лише підтверджує факт передачі талонів, які надавали право покупцеві на отримання відповідної кількості товару (палива) за договором в майбутньому.

Як передбачено статтею 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема, у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Слід відзначити, що в силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач зазначає, що покупець на виконання своїх зобов`язань за Договорами здійснив оплату:

1) за Договором від 10.03.2021 №ТБСК-133-1146 на суму 185 250 грн 00 коп. та отримав скретч-картки / талони на отримання товару:

- дизпалива Energy у кількості 1 500 літрів; за ціною 25 грн 50 коп., з урахуванням ПДВ за 1 літр, на загальну суму 38 250 грн 00 коп., з урахуванням ПДВ;

- бензину марки А-92 Energy у кількості 6 000 літрів; за ціною 24 грн 50 коп. з урахуванням ПДВ за 1 літр; на загальну суму 147 000 грн 00 коп., з урахуванням ПДВ.

При цьому, відповідачем не було поставлено 60 літрів дизпалива Energy.

Отже вартість товару, що не бу поставлений за цим Договором складає 1 530 грн 00 коп. (25,50 х 60 літрів).

2) за Договором від 28.02.2022 № БСК-133-1775 на суму 165 000 грн 00 коп. та отримав скретч-картки / талони на отримання товару:

- дизпалива Energy у кількості 3 000 літрів; за ціною 33 грн 00 коп., з урахуванням ПДВ за 1 літр, на загальну суму 99 000 грн 00 коп., з урахуванням ПДВ;

- бензину марки А-92 Energy у кількості 2 000 літрів; за ціною 33 грн 00 коп. з урахуванням ПДВ за 1 літр; на загальну суму 66 000 грн 00 коп., з урахуванням ПДВ.

При цьому, відповідачем не було поставлено 900 літрів дизпалива Energy.

Отже, вартість товару, що не був поставлений за цим Договором складає 29 700 грн 00 коп. (33,00 х 900 літрів).

Проте, сума попередньої оплати у загальному розмірі за двома Договорами 31 230 грн 00 коп. (29 700 грн 00 коп. + 1 530 грн 00 коп.) відповідачем позивачеві не повернута, відповідачем вказане не спростовано, доказів іншого матеріали справи не містять.

У той же час згідно з частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як вбачається, в матеріалах справи міститься копія претензії позивача від 19.05.2025 № 01.1-17/1597 з вимогою до відповідача перерахувати позивачеві заборгованість за сплачений товар, що не був поставлений за Договорами на загальну суму 31 230 грн 00 коп., проте відповідачем грошові кошти позивачеві не повернуто, доказів іншого матеріали справи не містять.

На підтвердження скерування вказаної претензії на адресу відповідача позивачем надано копію фіскального чеку від 21.05.2025 (поштове відправлення № 416) та роздруківку трекінгу з вебпорталу АТ "Укрпошта", з якого вбачається, що поштове відправлення №416 вручено одержувачу 29.05.2025 (а.с. 8).

Суд звертає увагу на те, що опису вкладення до рекомендованого листа, у якому, за твердженням позивача, містилася претензія, позивачем не надано, матеріали справи не містять, проте, судом враховано, що вказане відповідачем не спростовано, доказів іншого матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Враховуючи, що відповідач у повному обсязі товар не поставив, беручи до уваги звернення позивача з претензією до відповідача з вимогою повернути кошти у загальному розмірі 31 230 грн 00 коп., що були сплачені за товар, що не був поставлений та подальше звернення позивача з позовом до суду, строк повернення попередньої оплати є таким, що настав.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказів на підтвердження поставки позивачеві товару, за який позивачем була здійснена попередня оплата, на залишкову суму 31 230 грн 00 коп., відповідачем не надано, як і не надано відповідачем доказів повернення суми вказаної попередньої оплати позивачеві.

Отже, доводи позивача щодо наявності боргу шляхом надання належних доказів відповідачем не спростовані.

Зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи дають підстави вважати вимоги позивача в цій частині обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлені строки.

Оскільки позивачем здійснено попередню оплату товару, а відповідачем не поставлено позивачу оплачений товар (на загальну суму 31 230 грн. 00 коп.), повернення попередньої оплати не здійснено, господарський суд вважає, що відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України відповідач зобов`язаний повернути позивачу 31 230 грн 00 коп. суму попередньої оплати.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення 31 230 грн 00 коп. (що складає 1 530 грн 00 коп. - за Договором від 10.03.2021 №ТБСК-133-1146 та 29 700 грн 00 коп. за Договором від 28.02.2022 № БСК-133-1775), сплачених за товар, що не був поставлений, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо нарахування пені

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшеним у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до пункту 8.3 Договору від 10.03.2021 № ТБСК-133-1146 за порушення строків виконання зобов`язання постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1% від вартості товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Як вбачається, позивачем за порушення відповідачем строку поставки товару нараховано пеню у розмірі 1 964 грн 52 коп. за період з 01.01.2022 по 07.07.2025.

Крім того, відповідно до пункту 7.2 Договору від 28.02.2022 №БСК-133-1775 за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов`язання за кожний день прострочення.

Як вбачається, позивачем за порушення відповідачем строку поставки товару нараховано пеню у розмірі 25 993 грн 33 коп. за період з 01.01.2023 по 07.07.2025.

При цьому, визначаючи період нарахування пені, позивач посилається на час закінчення строку дії вказаних Договорів та визначає першим днем прострочення - день після закінчення строку дії Договорів.

Суд зауважує, що згідно з частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, суд вважає, що у відповідача не можуть існувати два взаємовиключні обов`язки одночасно:

1) обов`язок поставити товар;

2) обов`язок повернути суму попередньої оплати, що був сплачена за товар, що не був поставлений.

Судом враховано, що позивачем до господарського суду подано позов саме про стягнення суми попередньої оплати за товар, що не був поставлений, а не з вимогою передати оплачений товар, а також нараховано 3% річних та здійснено інфляційні нарахування за порушення відповідачем строку повернення суми попередньої оплати, що була сплачена покупцем за товар, що не був поставлений.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені, нарахованої за порушення строку поставки товару, за той самий період, за який позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних та інфляційні нарахування за порушення строку повернення попередньої оплати за товар, що не був поставлений, є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних нарахувань

Згідно з частинами 1, 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається, позивачем здійснено інфляційні нарахування на суму заборгованості за Договором від 10.03.2021 №ТБСК-133-1146 у розмірі 877 грн 46 коп. за період з січня 2022 по травень 2025 включно, а також нараховано 3% річних у розмірі 161 грн 34 коп. за період з 01.01.2022 по 07.07.2025 включно.

Крім того, позивачем здійснено інфляційні нарахування на суму заборгованості за Договором від 28.02.2022 №БСК-133-1775 у розмірі 7 213 грн 01 коп. за період з січня 2023 по травень 2025 включно, а також нараховано 3% річних у розмірі 2 231 грн 16 коп. за період з 01.01.2023 по 03.07.2025 включно.

Суд зауважує, що умовами вказаних вище Договорів обов`язок відповідача повернути суму попередньої оплати позивачеві не встановлений.

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначалося вище, в матеріалах справи міститься копія претензії позивача від 19.05.2025 № 01.1-17/1597 з вимогою до відповідача перерахувати позивачеві заборгованість за сплачений товар, що не був поставлений за Договорами на загальну суму 31 230 грн 00 коп., проте відповідачем грошові кошти позивачеві не повернуто, доказів іншого матеріали справи не містять.

На підтвердження скерування вказаної претензії на адресу відповідача позивачем надано копію фіскального чеку від 21.05.2025 (поштове відправлення № 416) та роздруківку трекінгу з вебпорталу АТ "Укрпошта", з якого вбачається, що поштове відправлення №416 вручено одержувачу 29.05.2025 (а.с. 8).

Суд звертає увагу на те, що опису вкладення до рекомендованого листа, у якому, за твердженням позивача, містилася претензія, позивачем не надано, матеріали справи не містять, проте, судом враховано, що вказане відповідачем не спростовано, доказів іншого матеріали справи не містять.

Отже, строк виконання зобов`язання з повернення суми попередньої оплати за Договорами у загальному розмірі 31 230 грн 00 коп. (29 700,00 + 1 530,00), що була сплачена за дизпаливо Energy є таким, що настав - 05.06.2025 (29.05.2025 + 7); першим днем прострочення є 06.06.2025.

Згідно з частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, суд вважає, що у відповідача не можуть існувати два взаємовиключні обов`язки одночасно.

Судом враховано, що позивачем до господарського суду подано позов саме про стягнення 31 230 грн 00 коп., сплачених що позивачем за товар, що не був поставлений за Договорами, а не з вимогою передати оплачений товар.

Після перерахунку суду стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3% річних в розмірі 72 грн. 36 коп. за загальний період з 06.06.2025 по 07.07.2025 включно.

Враховуючи усе викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1 360 грн 45 коп. - витрат на сплату судового збору.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального некомерційного підприємства "Тернопільська комунальна міська лікарня №2" (46023, м. Тернопіль, вул. Романа Купчинського, буд. 14; ідентифікаційний код 05497361) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, оф. 503; ідентифікаційний код 41449359) про стягнення 69 670 грн. 82 коп. - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, оф. 503; ідентифікаційний код 41449359) на користь Комунального некомерційного підприємства "Тернопільська комунальна міська лікарня №2" (46023, м. Тернопіль, вул. Романа Купчинського, буд. 14; ідентифікаційний код 05497361) 31 230 (тридцять одна тисяча двісті тридцять) грн 00 коп. - заборгованості, 72 (сімдесят дві) грн 36 коп. - 3% річних та 1 360 (одна тисяча триста шістдесят) грн 45 коп. - витрат на сплату судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

24.10.2025