ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" жовтня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5408/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.

при секретарі судового засідання Самойловій С.А.

за участю представників сторін:

від позивача Бондар О.М.;

від відповідача Богач Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу 916/5408/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоком-шлях-сервіс» (61058, Харківська область, м. Харків, пров. Іванівський, буд. 5, будівля Г 2, кімната 13, )

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» (65005, Одеська область, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 21, )

про розірвання договору та стягнення 455000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автоком-шлях-сервіс» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» про:

- розірвання договору поставки № 17/2023 від 09.11.2023;

- стягнення з Приватного акціонерного товариства «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоком-шлях-сервіс» грошових коштів у розмірі 455000грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки № 17/2023 від 09.11.2023 в частині здійснення поставки товару, з огляду на що просить також повернути суму сплаченого авансового платежу у розмірі 455000грн.

Зокрема, як зазначає позивач, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоком-шлях-сервіс» та Приватним акціонерним товариством «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» було укладено договір поставки № 17/2023 від 09.11.2023, згідно з умовами якого відповідач (постачальник) зобов`язався поставити та передати у власність позивача (покупець) товар, а саме: «Роздавальну коробку 5903-1800020» відповідно до специфікації 1 (додаток № 1 до цього договору). Загальна кількість одиниць товару, що мав бути поставлений 4 одиниці. Відповідно до п. 3.1 договору постачальник здійснює поставку товару на умовах FCA (м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 21).

При цьому позивач вказує, що згідно з умовами договору та на виконання п. 1.2 договору ним надано у користування відповідачеві власне обладнання та інструмент, що необхідний для виготовлення товару, та якого не мав у своєму розпорядженні відповідач (специфікація № 2 до договору поставки). Між тим позивач зазначає, що згідно з актами передачі-приймання зберігання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 20.11.2023, від 08.12.2023 та від 29.03.2024 позивачем відповідачеві передано обладнання, складові частини та розхідні матеріали, що необхідні для належного виконання договору, та без яких є неможливою виготовлення та поставка товару. Більш того, як вказує позивач, передане за вказаними вище актами обладнання, складові частини та розхідні матеріали розраховані на виготовлення повного комплекту товару, що постачається, тобто розраховані та є достатніми для виготовлення відповідачем роздавальних коробок у кількості 4 одиниць, як це передбачено умовами договору та специфікації.

Також позивач додає, що загальна вартість товару, що має постачатись відповідно п. 3.2 договору та специфікації до нього складає 1300000грн., у т.ч. ПДВ 216666,66 грн., відповідно ціна одиниці товару (одна роздавальна коробка) складає 325000грн., в т.ч. ПДВ. За ствердженнями позивача, на виконання умов договору після його укладання, а саме 14.11.2023 ним сплачено відповідачеві авансовий платіж у розмірі 455000грн., у т.ч. ПДВ 75833,33 грн.

Як вказує позивач, з урахуванням вказаного та за наслідком переговорів між сторонами було досягнуто згоди щодо вчинення відповідачем всіх залежних від нього дій для реєстрації податкової накладної, а також досягнуто згоди про початок виготовлення відповідачем першої одиниці роздавальної коробки із використанням отриманих від позивача грошових коштів у розмірі 455000грн. Відтак, як зазначає позивач, відповідач протягом січня-травня 2024 року на отримані від позивача грошові кошти та із використанням переданого останнім інструменту та обладнання фактично виготовив 1 роздавальну коробу, яка на даний момент часу перебуває у розпорядженні відповідача. Також позивач зауважує, що на виконання умов п. 3.4 договору відповідачем із залученням представника позивача було проведено випробування товару на стенді, що засвідчило належну якість виготовленої роздавальної коробки та готовність до її поставки останньому. Тобто, за ствердженнями позивача, фактично перерахована ним 14.11.2023 сума повністю покриває витрати відповідача із виготовлення та поставки 1 роздавальної коробки (згідно специфікації).

Разом з тим позивач зауважує, що, враховуючи ситуацію, що склалася між сторонами договору, та необхідність отримання покупцем принаймні вже фактично готової та випробованої одиниці товару, у своєму листі-відповіді на претензію відповідача № 01-09 від 29.08.2024 позивач запропонував відповідачеві компромісний та взаємовигідний варіант розв`язання спірного питання, а саме: здійснення сторонами приймання-передачі вже фактично виготовленої відповідачем одиниці товару із одночасним підписанням відповідних змін (додаткової угоди) до договору та специфікації, проте відповіді позивачем не отримано.

В подальшому, як вказує позивач, товариство звернулося до відповідача із вимогою № 01-10 від 18.10.2024, в якій вимагало: 1) повернути фактично сплачену відповідачеві 14.11.2023 суму авансового платежу у розмірі 455000грн.; 2) повернути передане позивачем згідно п. 1.2 договору за відповідними актами приймання-передачі у розпорядження відповідача матеріали, обладнання та інструменти, про які вказано вище. Однак, як вказує позивач, на вказану вимогу відповідач не надав жодної відповіді.

На думку позивача, з його боку було вжито всіх можливих, належних та залежних від нього дій та заходів для досудового вирішення спору, та виконано умови п.п. 9.1, 9.3 договору, водночас, неконструктивна позиція відповідача та його повна бездіяльність із порушених питань не залишає позивачеві іншого способу захисту своїх прав та законних інтересів, як вимагати розірвання договору у судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.12.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоком-шлях-сервіс» залишено без руху та встановлено позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

23.12.2024 до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 45684/24), згідно якої позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/5408/24 за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 22.01.2025 об 11:30.

13.01.2025 року від Приватного акціонерного товариства «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» до господарського суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 874/25), в якому відповідач зазначає, що викладені в позовній заяві обставини не відповідають дійсності, є спотвореними, а докази, надані в обґрунтування позовної заяви, є підробленими, спрямовані на створення у суду помилкового уявлення про підставність позову та добросовісність позивача у тлумаченні укладеного договору та визначенні змісту договірних зобов`язань.

Як вказує відповідач, 09.11.2023 між ПрАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» (постачальник) та ТОВ «Автоком-шлях-сервіс» (покупець) укладено договір поставки № 17/2023, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, а саме «Роздавальну коробку 5903-1800020» у кількості 1 (однієї) одиниці, згідно з Додатком № 1 (специфікації № 1) до даного договору, а покупець зобов`язується прийняти його та оплатити згідно даного договору (п. 1.1 договору).

При цьому відповідач зазначає, що в розділі 5 договору сторони дійшли згоди щодо порядку здійснення оплати за договором: перший авансовий платіж в розмірі 35% від суми договору, що складає 455000грн., в тому числі ПДВ 20% 75833,33 грн. на протязі 10 днів з дати підписання договору; другий авансовий платіж в розмірі 35% від суми договору, що складає 455000грн., в тому числі ПДВ 20% 75833,33 грн. на протязі 40 днів з дати першого авансового платежу; кінцевий розрахунок в розмірі 30% від суми договору, що складає 390000грн., в тому числі ПДВ 20% 65000грн. Покупець проводить протягом 10 банківських днів після приймання товару покупцем по кількості і якості, і підписання акту іспитів товару на сертифікованому стенді покупця. Також відповідач зауважує, що аналогічні умови поставки та порядку розрахунків сторони договору погодили специфікацією № 1 до договору поставки.

В подальшому, як зазначає відповідач, 14.11.2023 покупець здійснив перший авансовий платіж, перерахувавши на банківський рахунок постачальника грошові кошти в сумі 455000,00 грн., в тому числі ПДВ 75833,33 грн.

Між тим відповідач додає, що товариство виконало всі необхідні дії для своєчасної реєстрації податкової накладної, а саме в день отримання на поточний рахунок в банківській установі грошових коштів - 14.11.2023 сформувало податкову накладну № 15 для проведення її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцю ТОВ «Автоком-шлях-сервіс», а після отримання від контролюючого органу рішення про відмову в реєстрації податкової накладної у встановленому порядку оскаржило його до суду.

Щодо кількості одиниць товару, які відповідач взяв на себе зобов`язання поставити за умовами договору поставки від 09.11.2023 р. № 17/2023, останній зазначає, що умовами п. 1.1 договору поставки від 09.11.2023 № 17/2023, а також специфікацією № 1, яка є додатком № 1 до договору, сторони визначили кількість товару, які постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця, а саме «Роздавальну коробку 5903-1800020» у кількості 1 (однієї) одиниці. Вказане, за ствердженнями відповідача, підтверджується рахунком на оплату № 1302 від 09.11.2023, в якому зазначено кількість товару, що підлягає до сплати, а саме 1 (одна) штука; також про кількість товару, обумовленою умовами договору поставки, можна дійти зі змісту податкової накладної № 15 від 14.11.2023, сформованої відповідачем в Єдиному реєстрі податкових накладних, та яка прийнята позивачем як документ бухгалтерського обліку. Як вказує відповідач, в зазначеній податковій накладній в графі 4 та 5 визначено одиницю товару - штуки, в графі 6 визначено кількість товару, що поставляється та на яку здійснюється реєстрація податкової накладної - 0.35 шт., що відповідає розміру авансового платежу, сума якого сплачена покупцем та на яку здійснюється реєстрація податкової накладної постачальником. Таким чином, за ствердженнями відповідача, кількість товару, яка обумовлена умовами договору поставки від 09.11.2023 № 17/2023, підтверджується як самим договором, так і бухгалтерськими документами, які формувалися відповідачем на виконання умов договору та приймалися позивачем в процесі виконання умов договору.

Крім того, відповідач наголошує, що акти передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 20.11.2023 та 08.12.2023, які позивач надав до суду, взагалі між сторонами договору поставки не підписувалися, майно, яке зазначено у вказаних актах відповідачем на відповідальне зберігання, не приймалося. Наявність вказаної розбіжності в наданих позивачем доказах, на переконання відповідача, свідчить про їх неавтентичність тому, що досягли сторони при укладанні договору поставки та про що уклали договір.

При цьому відповідач зазначає, що ПАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» свої зобов`язання з виготовлення товару виконує належним чином, що підтверджується проміжним актом № 1 по виконанню умов договору поставки, засвідченого сторонами договору, із змісту якого вбачається об`єм виконаних позивачем робіт на його виконання станом на 29.12.2023 року. Проте, як вказує відповідач, не виконання покупцем взятих на себе зобов`язань з оплати другого авансового платежу впливає як на строки виготовлення товару, так і завдає збитків постачальнику, з урахуванням чого вбачається не виконання умов договору поставки від 09.11.2023 № 17/2023 саме з боку позивача, а не відповідача.

21.01.2025 року від Приватного акціонерного товариства «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» до господарського суду надійшло клопотання про долучення доказів (вх. № 2150/25), згідно з яким відповідач просить суд долучити до матеріалів справи докази, на які посилається останній у відзиві, але які за техничних причин не були приєднані до відзиву на позовну заяву.

22.01.2025 року до господарського суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (вх. № 2218/25), відповідно до якого товариство просить суд розгляд справи № 916/5408/24 та підготовче засідання у ній відкласти на інший час та день.

22.01.2025 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоком-шлях-сервіс» надійшло до суду клопотання про продовження строку на подання відповіді на відзив та надання доказів (вх. № 2227/25), в якому позивач просить суд продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю «Автоком-шлях-сервіс» строк на подання відповіді на відзив на позовну заяву у справі № 916/5408/24 до 03.02.2025 включно та відкласти підготовче засідання у справі.

Розглянувши вказане клопотання позивача про продовження строку на подання відповіді на відзив, суд задовольнив його, про що оголосив протокольну ухвалу згідно зі ст. 119 ГПК України, продовживши позивачу строк на подачу відповіді на відзив до 03.02.2025 року включно. Вказане зазначено у протоколі судового засідання від 22.01.2025 року.

В судовому засіданні 22.01.2025 оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 12.02.2025 о 15:00, про що ухвалою суду від 22.01.2025 було повідомлено Приватне акціонерне товариство «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» в порядку статті 120 ГПК України та викликано його представника в судове засідання 12 лютого 2025 о 15:00 год., визнавши його явку обов`язковою.

12.02.2025 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоком-шлях-сервіс» подано до суду відповідь на відзив (вх. № 4932/25), згідно з якою позивач просить суд прийняти її до розгляду та залучити до матеріалів справи; задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні 12.02.2025 оголошено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладення підготовчого засідання у справі № 916/5408/24 на 03.03.2025 о 15:00.

Також 12.02.2025 року від ТОВ «Автоком-шлях-сервіс» надійшло клопотання про витребування доказів (вх. № 4931/25), відповідно до якого позивач просить суд визнати поважними причини неподання цього клопотання разом із позовною заявою та витребувати у ПрАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» наступні документи та інформацію: складську довідку про наявність на складі відповідача виготовленого товару згідно умов договору та його кількості; копії первинних документів, що підтверджують понесені витрати з виготовлення товару (платіжні інструкції про сплату грошових коштів постачальникам вказаної у акті сировини, видаткові накладні на поставку закупленої сировини); інформацію відносно яких саме 60 деталей, що вказані у проміжному акті № 1 від 29.12.2023, було здійснено попередню механічну обробку та які саме 14 деталей, що вказані у цьому акті, було виготовлено повністю; інформацію про загальну суму витрат, які були понесені на виконання договору, а також документальні підтвердження такої суми витрат; інформацію який інструмент використовувався для виготовлення товару: власний чи його було окремо закуплено (взято у користування) у інших осіб (з наданням відповідних документальних підтверджень); інформацію щодо того, прокладки пароніту якого постачальника були використані для виготовлення товару; складську довідку який інструмент та обладнання, що були отримані від позивача, на даний момент перебуває у розпорядженні відповідача.

25.02.2025 року від ПрАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» до господарського суду надійшли заперечення (вх. № 6229/25), в яких відповідач із позицією позивача не погоджується. Так, в обґрунтування заперечень відповідач, по-перше, вказує, що договір поставки № 17/2023 від 09.11.2023 на постачання 4 (чотирьох) од. товару - роздавальної коробки 5903-1800020 на загальну суму 1300000грн. між сторонами договору не укладався, відповідачем не підписувався, а на примірнику договору, наданого позивачем до суду, міститься підпис, який не належить голові правління ПрАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» Чайковському О.Ф., при цьому ким виконаний підпис на вказаних документах відповідачу не відомо.

Між тим відповідач звертає увагу суду на те, що на даний час Центральним районним судом м. Миколаєва розглядається кримінальна справа № 487/3175/20 за обвинуваченням ОСОБА_1 (директора ТОВ «Автоком-шлях-сервіс») та інших за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 (службове підроблення), ч. 5 ст. 191 (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем) Кримінального кодексу України.

По-друге, відповідач зазначає, що між позивачем та відповідачем 09.11.2023 було укладено договір поставки № 17/2023 на поставку товару - роздавальної коробки 5903-1800020 в кількості 1 (однієї) од. на суму договору 1300000,00 грн., при цьому на примірнику договору, наданого відповідачем до суду, міститься підпис голови правління ПрАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» Чайковського О.Ф., та директора ТОВ «Автоком-шлях-сервіс» Турсенева Д.І. та про підписання вказаного примірника договору не заперечує сам Турсенев Д.І.

По-третє, як вказує відповідач, акти передачі-приймання матеріальних цінностей від 20.11.2023 та від 08.12.2023 на передачу інструменту між сторонами договору не укладались, відповідачем не підписувались.

Щодо вартості товару відповідач зауважує, що роздавальну коробку 5903-1800020 ПАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» виготовляло на протязі 2016-2020 років, тобто в період, коли собівартість матеріальних ресурсів, необхідних для виготовлення товару (вартість металопрокату, ливарства, електроенергії, оплати праці тощо), була меншою, що, на переконання відповідача, свідчить про абсурдність стверджень позивача про начебто наявну домовленість сторін із виготовлення аналогічного товару за ціною 325000грн. за одиницю в кінці 2023 року.

27.02.2025 року від Приватного акціонерного товариства «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» до господарського суду надійшли заперечення на клопотання про витребування доказів, заявлене позивачем в судовому засіданні 12.02.2025 (вх. № 6523/25), в яких відповідач вважає вказане клопотання необґрунтованим, з урахуванням чого просить у його задоволенні відмовити. Так, в обґрунтування заперечень відповідач вказує, що документи та інформація, яку позивач просить витребувати у відповідача, не стосується ані предмета, ані підстав позову. При цьому відповідач зазначає, що з урахуванням заявлених позивачем предмета та підстав позову з`ясуванню підлягають обставини, які свідчать про наявність або відсутність з боку відповідача порушень умов договору в частині реєстрації в ЄДРПН податкової накладної, оскільки про інші порушення умов договору позивач в позовній заяві не зазначає. Між тим відповідач звертає увагу суду, що складська довідка, яку позивач просить витребувати у відповідача, взагалі не передбачена діючими правилами та стандартами бухгалтерського обліку як обліковий документ. Крім того, відповідач додає, що в наданих до суду та іншим учасникам справи відзиві та запереченнях не заперечує щодо наявності в нього товару, що є предметом договору, проте товар не перебуває у стані, який дозволяє здійснення іспитів технічного стану, оскільки позивач в порушення умов договору не здійснив другий авансовий платіж.

Також відповідач зауважує, що ним надавалась інформація щодо інструменту, який використовувався відповідачем під час виконання умов договору, при цьому первинні документи щодо витрат відповідача, понесених під час виготовлення товару, а також інформація про суму загальних витрат, які здійснив відповідач під час виконання умов договору, не є предметом доказування у дійсній справі.

Між тим відповідач додає, що позивачем не наведено поважних причин пропуску строку звернення із дійсним клопотанням.

27.02.2025 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоком-шлях-сервіс» надійшли до суду доповнення до клопотання про витребування доказів (вх. № 6545/25), в яких позивач додає, що адвокатський запит № 040225-274 від 04.02.2025 не був отриманий відповідачем на його поштовому відділенні та після закінчення встановленого терміну зберігання повернутий АТ «Укрпошта» представникові позивача, з огляду на що позивач вважає такі дії відповідача умисним ухиленням від надання запитуваної інформації через небажання надавати таку інформацію та документи, що можуть спростувати доводи та аргументи відповідача, на які він посилається як на підставу невизнання позову.

28.02.2025 року від відповідача надійшло до господарського суду клопотання про долучення доказів (вх. № 6672/25), згідно з яким товариство просить суд долучити до матеріалів справи № 916/5408/24 копію видаткової накладної № 3128 від 26.12.2023.

28.02.2025 року від позивача до господарського суду надійшли заперечення на клопотання (заяву) (вх. № 6681/25), відповідно до яких позивач просить суд задовольнити клопотання ТОВ «Автоком-шлях-сервіс» від 12.02.2025 про витребування доказів.

03.03.2025 року від ТОВ «Автоком-шлях-сервіс» надійшли до господарського суду заперечення на клопотання про долучення доказів (вх. № 6790/25), в яких позивач зазначає, що, ознайомившись із клопотанням відповідача від 27.02.2025 та доданим до нього доказом, заперечує відносно долучення вказаного доказу.

Також 03.03.2025 року від ТОВ «Автоком-шлях-сервіс» надійшло до господарського суду клопотання про виклик свідка (вх. № 6792/25), згідно з яким позивач просить суд викликати та допитати у якості свідка по справі № 916/5408/24 начальника виробництва Приватного акціонерного товариства «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» - громадянина України ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому 03.03.2025 року від ТОВ «Автоком-шлях-сервіс» надійшли до господарського суду заперечення на клопотання (заяву) (вх. № 6823/24), в яких позивач просить суд відмовити Приватному акціонерному товариству «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» у залученні доказів до справи.

03.03.2025 року від ПАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» надійшло до господарського суду клопотання про долучення доказів (вх. № 6883/25), згідно з яким відповідач просить суд долучити до матеріалів справи № 916/5408/24 копію заяви від 27.02.2025 про кримінальне правопорушення; копію талона-повідомлення єдиного обліку № 2878 про прийняття та реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення від 27.02.2025.

В судовому засідання 03.03.2025 року представником позивача заявлено усне клопотання про поновлення строку на подання відповіді на відзив. Так, розглянувши вказане клопотання представника позивача про поновлення строку на подання відповіді на відзив, судом поновлено строк на подання відповіді на відзив згідно зі ст. 119 ГПК України та долучено відповідь на відзив до матеріалів справи, про що зазначено у протоколі судового засідання від 03.03.2025 року.

Крім того, в судовому засідання 03.03.2025 року представником позивача заявлено усне клопотання про поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів. Господарський суд, розглянувши клопотання представника позивача про поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів, визнав поважними підстави пропуску процесуального строку та поновив строк на його подання згідно зі ст. 119 ГПК України. За результатами розгляду клопотання позивача про витребування доказів (вх. № 4931/25 від 12.02.2025) судом відмовлено в його задоволенні з огляду на те, що докази, які позивач просить суд витребувати у відповідача, не входять до предмету доказування у даній справі. Так, первинні документи щодо витрат відповідача, понесених під час виготовлення товару, а також інформація про суму загальних витрат, які здійснив відповідач під час виконання умов договору, не є предметом доказування у даній справі, оскільки позивач вказує на порушення відповідачем зобов`язань за договором поставки № 17/2023 від 09.11.2023 в частині здійснення поставки товару, а не в частині виготовлення/процесу виготовлення/складу/якості такого товару.

Між тим в судовому засіданні 03.03.2025 року представником відповідача заявлено усне клопотання про залишення клопотання про залучення доказів від 28.02.2025 за вх. № 6672/25 без розгляду. Враховуючи усне клопотання представника відповідача про залишення клопотання без розгляду, судом оголошено ухвалу без оформлення окремого документа, якою задоволено вказане клопотання та залишено без розгляду клопотання відповідача про долучення доказів від 28.02.2025.

Також господарським судом розглянуто в судовому засіданні заяву позивача про виклик свідка від 03.03.2025 за вх. № 6792/25, за результатами розгляду якої судом відмовлено в її задоволенні, оскільки позивачем, всупереч вимогам ГПК України, не подано письмової заяви про виклик свідка. Вказане зазначено у протоколі судового засідання від 03.03.2025 року.

Разом з тим, розглянувши клопотання відповідача про долучення доказів від 03.03.2025 за вх. № 6883/25, судом його задоволено та долучено докази до матеріалів справи, про що зазначено у протоколі судового засідання від 03.03.2025 року.

Також у судовому засіданні 03.03.2025 року представником позивача подано до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи оригіналів документів, доданих позивачем до позовної заяви, а саме: договору поставки № 17/2023 від 09.11.2023, специфікацій № 1 та № 2, актів передачі-приймання матеріальних цінностей від 08.12.2023 та 20.11.2023.

При цьому під час судового засідання 03.03.2025 у ОСОБА_3 були відібрані експериментальні зразки почерку та підпису.

Ухвалою Господарського суду від 03.03.2025 призначено по справі № 916/5408/24 судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено спеціалістам Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (65005, м. Одеса, вул. Прохоровська, 35), попередивши їх про кримінальну відповідальність згідно зі ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України. На вирішення судової почеркознавчої експертизи поставлено наступне питання: «Чи виконано в документах, наданих позивачем, а саме: договорі поставки № 17/2023 від 09 листопада 2023 року, додатку № 1 до договору № 17/2023 від 09 листопада 2023 року Специфікація № 1, додатку № 2 до договору № 17/2023 від 09 листопада 2023 року Специфікація № 2, акті передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 20 листопада 2023 року для виконання робіт по договору № 17/2023 від 09 листопада 2023 року, акті передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 08 грудня 2023 року для виконання робіт по договору № 17/2023 від 09 листопада 2023 року підпис у графі від постачальника ПрАТ «Одеський завод радіальносвердлильних верстатів» Головою правління Чайковським Олександром Францієвичем?». Надано експертам для проведення експертизи копії матеріалів справи, експериментальні та вільні зразки підпису Чайковського Олександра Францієвича. Витрати по проведенню експертизи покладено на відповідача - Приватне акціонерне товариство «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів». Провадження у справі № 916/5408/24 зупинено до проведення судової експертизи.

Супровідним листом Господарського суду Одеської області № 916/5408/24/1778/2025 від 18.03.2020 матеріали експериментального дослідження по справі №916/5408/24 надіслано до Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

03.04.2025 до суду від Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов супровідний лист № 19/116/8/7-9098-2025 від 02.04.2025 (вх.№10714/25) разом із матеріалами експериментального дослідження по справі № 916/5408/24, до якого також було додано рахунок експертної установи для оплати вартості призначеної судом експертизи та клопотання судового експерта №СЕ-19/116-25/7574-ПЧ від 31.03.2025, згідно якого експерт просив надати: оригінали досліджуваних документів; якщо оригінали документів знаходяться в матеріалах господарської справи, то зазначити на яких саме аркушах ці документи є та підлягають використанню; квитанцію про здійснення оплати експертного висновку.

04.04.2025 до суду від ПАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» надійшла заява (вх. № 10885/25), згідно якої відповідач долучив докази сплати вартості призначеної у справі № 916/5408/24 судової експертизи - копію платіжної інструкції №217 від 04.04.2025 на суму 4775,40 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.04.2025 провадження у справі № 916/5408/24 поновлено; клопотання судового експерта № СЕ-19/116-25/7574-ПЧ від 31.03.2025 задоволено; повідомлено судового експерта на яких аркушах знаходяться оригінали досліджуваних документів в матеріалах експериментального дослідження № 916/5408/24; провадження у справі № 916/5408/24 зупинено до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів експертного дослідження до Господарського суду Одеської області.

15.05.2025 до Господарського суду Одеської області від Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов супровідний лист (вх. № 643/25), до якого додано висновок експерта № СЕ-19/116-25/7574-ПЧ від 12.05.2025 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи разом із матеріалами експериментального дослідження.

Між тим, суддя Мостепаненко Ю.І. з 01.05.2025 по 18.07.2025 знаходилась на лікарняному.

Враховуючи вихід судді Мостепаненко з лікарняного, ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.07.2025 провадження у справі № 916/5408/24 поновлено з 06.08.2025 р.; підготовче засідання призначено на 06 серпня 2025 о 15:00.

Судове засідання, призначене на 06.08.2025, не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Мостепаненко Ю.І. на лікарняному з 28.07.2025, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку.

Враховуючи вихід судді Мостепаненко з лікарняного, ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.08.2025 призначено підготовче засідання у справі № 916/5408/24 в розумний строк згідно ст. 114ГПК України на 03.09.2025 о 14:00.

03.09.2025 року від ТОВ «Автоком-шлях-сервіс» надійшло до господарського суду клопотання про відкладення підготовчого засідання та додаткові пояснення (вх.27212/25), в яких позивач зазначає, що дії директора відповідача Чайковського О.Ф. містять у собі ознаки кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим позивачем подано відповідну заяву про вчинення злочину до правоохоронних органів, ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суд міста Одеси було задоволено скаргу позивача на бездіяльність слідчого, а також зобов`язано внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування. Позивач вказує, що докази на підтвердження вказаних обставин були відсутні у його розпорядженні та не могли бути подані у встановлений процесуальний строк, з огляду на що просить суд долучити їх до матеріалів справи, відкласти підготовче засідання у справі №916/5408/24 та надати позивачеві додатковий строк для подання доказів.

В судовому засіданні 03.09.2025, суд, розглянувши зазначене клопотання позивача (від 03.09.2025 вх № 27212/25), оголосив протокольну ухвалу, якою задовольнив клопотання в частині долучення до матеріалів справи доданих до клопотання доказів та відмовив у задоволенні клопотання в частині відкладення підготовчого засідання у справі та наданні додаткового строку для подання доказів, з огляду на те, що позивачем не зазначено, в який строк та які саме докази ним будуть отримані в межах досудового розслідування №0000758 і будуть подані до суду, а також не доведено, які саме обставини вони мають підтвердити або спростувати - з урахуванням саме тих обставин, які входять у предмет доказування у даній справі.

Крім того, у судовому засіданні 03.09.2025 суд оголосив протокольну ухвалу, якою закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 24.09.2025 о 15:30.

05.09.2025 від ТОВ «Автоком-шлях-сервіс» надійшла заява про виправлення помилки та надання доказу (вх.№27525/25), в якій позивач просив долучити до матеріалів справи №916/5408/24 ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси Кузьменко Н.Л. від 11.08.2025 у справі №521/13571/25, посилаючись на помилкове долучення до його клопотання (від 03.09.2025 вх.27212/25) іншої ухвали суду Хаджибейського районного суду міста Одеси.

24.09.2025 від ТОВ «Автоком-шлях-сервіс» надійшли додаткові пояснення та клопотання про долучення доказів вх.№29710/25, відповідно до яких позивач просить прийняти додаткові пояснення та розглянути клопотання про залучення доказів; поновити позивачеві строк на подання доказів та залучити до матеріалів справи №916/5408/24 докази, а саме копії: протоколу допиту свідка від 23.09.2025; банківську виписку щодо розрахунків з ФОП Безпалько В.М; видаткову накладну ФОП Безпалько В.М № 20/11 від 20.11.2023; рахунок ПП «СТАНДАРТ КОМПЛЕКТ» №5200 від 08.12.2023 та банківську виписку щодо розрахунків з ПП «СТАНДАРТ КОМПЛЕКТ». Позивач зазначає, що під час слідчих дій у межах досудового розслідування у якості свідка було допитано начальника виробничого заводу ОСОБА_2 , який підтвердив утримання відповідачем товарно-матеріальних цінностей позивача за актом приймання-передавання від 29.03.2024. Також позивач вказує, що на підтвердження своєї правової позиції про передання відповідачеві інструменту, що необхідний для виготовлення роздавальних коробок, на підставі пункту 1.2 договору поставки №17/2023 від 09.11.2023, наданого позивачем, специфікації №2 до нього та акту передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 20.11.2023 позивач надає первинні документи, що підтверджують часткове придбання ним такого інструменту у ФОП Беспалько В.М та звертає увагу та не, що дата отримання позивачем інструменту за видатковою накладною №20/11 повністю збігається із датою підписання відповідно акту від 20.11.2023. Крім того, на підтвердження факту передання відповідачеві за актом передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 08.12.2023 прокладки пароніту ПМБ згідно креслення у кількості 4 одиниці, позивач надає документи про закупівлю цього майна у ПП «СТАНДАРТ КОМПЛЕКТ».

Також 24.09.2025 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів вх.№29708/25, у якому позивач просить визнати поважними причини неподання цього клопотання разом із позовною заявою та витребувати у відповідача наступні документи: первинні документи, що підтверджують отримання (придбання) спеціального інструменту, перелік якого вказаний у специфікації №2 від 09.11.2023 до договору поставки №17/2023 від 09.11.2023, що використовуються для виготовлення готового товару роздавальної коробки; первинні документи, що підтверджують отримання (придбання) прокладок пороніту, що були використані для виготовлення готового товару роздавальної коробки; первинні документи, що підтверджують фактично понесені витрати на виготовлення одиниці товару роздавальної коробки.

Судове засідання, призначене на 24.09.2025 року, не відбулось, з огляду на те, що з 15 год. 25 хв. всі працівники та відвідувачі суду були евакуйовані з адміністративної будівлі, у зв`язку з проведенням відповідальними співробітниками суддів спільно з службою судової охорони оперативно-розшукових заходів з приводу анонімного повідомлення про закладення вибухового приладу в адміністративній будівлі,- про що судом складено відповідну довідку.

Враховуючи зазначене, ухвалою Господарського суду Одеської області суду від 25.09.2025 судове засідання з розгляду справи № 916/5408/25 по суті призначено на 15.10.2025 р. о 15:45.

14.10.2025 до суду від відповідача надійшла заява вх.№32221/25, в якій останній заперечував щодо клопотання позивача про витребування доказів вх.№29708/25 від 24.09.2025 та клопотання позивача про залучення доказів вх.№29710/25 від 24.09.2025, посилаючись на те, що документи та інформація, яку позивач просить витребувати у відповідача, а також документи, які позивач просить залучити до матеріалів справи не стосується ані предмета, ані підстав позову.

В судовому засіданні 15.10.2025, в порядку ст. 207 ГПК України, судом були розглянуті: заява позивача від 05.09.2025 (вх.№27525/25), клопотання позивача від 24.09.2025 (вх.№29710/25) та клопотання позивача від 24.09.2025 (вх.№29708/25), та згідно ст. 119 ГПК України було поновлено строк на подання відповідних заяви та клопотань, за результатами розгляду яких: долучено до матеріалів справи №916/5408/24 ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси Кузьменко Н.Л. від 11.08.2025 у справі №521/13571/25 на задоволення заяви позивача від 05.09.2025 (вх.№27525/25); долучено до матеріалів справи копію протоколу допиту свідка від 23.09.2025 на часткове задоволення клопотання позивача від 24.09.2025 (вх.№29710/25), при цьому, відмовлено в частині долучення інших доказів, оскільки такі не входять до предмету доказування у даній справі; відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів від 24.09.2025 (вх.№29708/25), враховуючи, що докази, які позивач просить суд витребувати у відповідача, не входять до предмету доказування у даній справі. Також судом оголошено перерву в судовому засіданні на 16.10.2025 о 16:00.

В судовому засіданні 16.10.2025 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд у їх задоволенні відмовити.

Враховуючи ту обставину, що в умовах воєнного стану суди продовжують працювати в штатному режимі, з огляду на необхідність повідомлення учасників справи про наявність судового розгляду з метою забезпечення доступу до правосуддя, гарантованого державою та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд розглянув дану справу в межах розумного строку на підставі ст. 114 ГПК України.

В судовому засіданні 16.10.2025 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Матеріали справи містять наданий позивачем та датований 09.11.2023 договір поставки №17/2023 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоком-шлях-сервіс» (Покупець) та Приватним акціонерним товариством «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» (Постачальник), відповідно до умов п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупцю товар, а саме «Роздавальну коробку 5903-1800020 у кількості 4 (чотири) одиниці, згідно з додатком №1 (специфікація №1) до даного договору, а Покупець зобов`язується прийняти його та оплатити згідного даного договору.

Пунктом 1.2 договору визначено, що Покупець дає у користування Постачальнику інструмент, згідно специфікації №2.

Відповідно до пункту 3.1 договору Постачальник здійснює поставку товару на умовах FCA (м.Одеса, вул. Бугаївська, 21) відповідно до офіційних правил тлумачення торгівельних термінів «Інкотермс» у редакції 2010р.

У пунктах 3.2, 3.3, 3.4 договору зазначено, що відвантаження товару проводиться у строки, погоджені сторонами у специфікації №1 до договору. Датою поставки товару вважається дата підписання покупцем видаткової накладної. На отриманий товар Покупець повинен видати Постачальнику довіреність. Затримка перерахунку Покупцем попередньої оплати, визначної п.5.1 договору подовжує строк поставки товару та відповідний термін. Покупець за власний рахунок проводить випробування товару на сертифікованому стенді.

Згідно з пунктом 4.1 договору загальна сума даного договору зазначається в додатку №1 до даного договору.

Відповідно до п. 4.2 договору сума даного договору становить 1 300 000 грн. з урахуванням ПДВ 20% 216 666,66 грн. і включає в себе вартість товару на умовах постачання п.3.1 договору.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що оплата товару по даному договору заліснюється Покупцем наступним порядком:

- перший авансовий платіж в розмірі 35% від суми договору, що складає 455000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% 75833,33 грн на протязі 10 днів з дати підписання договору;

- другий авансовий платіж в розмірі 35% від суми договору, що складає 455000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% 75833,33 грн. на протязі 40 днів з дати першого авансового платежу;

- кінцевий розрахунок в розмірі 30% від суми договору, що складає 390000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% 65000,00 грн. Покупець проводить протягом 10 банківських днів після приймання товару покупцем по кількості і якості, і підписання акту іспитів товару на сертифікованому стенді покупця.

Згідно пункту 5.2 договору датою оплати вважається дата списання грошових котів з поточного рахунку Покупця за банківськими реквізитами Постачальника.

У пункті 12.1 договору зазначено, що термін дії договору встановлюється з моменту його підписання до 30.06.2024, в частині поставок продукції, а в частині оплати до повного виконання.

Відповідно до п. 13.3 договору, у випадку порушення Постачальником зобов`язань перед Покупцем, передбачених законодавством України щодо порядку заповнення податкової накладної та/або порядку реєстрації податкової в ЄДРПН, Постачальник зобов`язується на письмову вимогу Покупця протягом 3-х робочих з дня її отримання сплатити штраф у розмірі сум ПДВ, не віднесених Покупцем до податкового кредиту у відповідних періодах по причинах, зазначених вище та/або у цьому пункті, та/або донарахованого грошового зобов`язання з ПДВ податковими органами.

У пункті 13.10 заначено, що даний договір підписано у двох оригіналах примірниках, які мають юридичну силу, українською мовою, по одному кожній стороні.

Додатком №1 до договору №17/2023 від 09.11.2023 є специфікація №1, в якій значиться найменування товару: роздавальна коробка 5903-1800020, кількість 4, ціна без ПДВ 1 083 333,33 грн., сума без ПДВ 1 083 333,33 грн. Загальна вартість договору складає 1 300 000 грн. з урахуванням ПДВ 20% 216 666,66 грн. і включає в себе вартість товару на умовах постачання п. 3.1.

У п.1 специфікації №1 визначено порядок розрахунків, наступним чином:

- перший авансовий платіж в розмірі 35% від суми договору, що складає 455000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% 75833,33 грн на протязі 10 днів з дати підписання договору;

- другий авансовий платіж в розмірі 35% від суми договору, що складає 455000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% 75833,33 грн. на протязі 40 днів з дати першого авансового платежу;

- кінцевий розрахунок в розмірі 30% від суми договору, що складає 390000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% 65000,00 грн. Покупець проводить протягом 10 банківських днів після приймання товару покупцем по кількості і якості, і підписання акту іспитів товару на сертифікованому стенді покупця. Датою оплати вважається дата списання грошових котів з поточного рахунку Покупця за банківськими реквізитами Постачальника.

Пунктом 2 специфікації №1 передбачено умови і строки постачання, а саме зазначено, що постачальник здійснює поставку товару на умовах FCA (м. Одеса, вул. Бугаївська, 21) відповідно до офіційних правил тлумачення торгівельних термінів «Інкотермс» у редакції 2010р. Строк постачання 120 календарних днів після передньої оплати.

Додатком №2 до договору №17/2023 від 09.11.2023 є специфікація №2, в якій визначений перелік інструментів, які Покупець передає Постачальнику упродовж 20 календарних днів після підписання попередньої оплати згідно п. 5.1 даного договору.

Позивачем надано акти передачі приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання для виконання робіт по договору №17/2023 від 09.11.2023 від 20.11.2023 та від 08.12.2023 в яких міститься перелік інструментів, наведених у пункті 1 цих актів, які передані Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоком-шлях-сервіс» Приватному акціонерному товариству «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» та зазначено, що вони передані у працездатному стані, придатні до використання за призначенням без дефектів та недоліків.

До позову також додано акт передачі приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 29.03.2024 згідно якого ТОВ «Автоком-шлях-сервіс» передано, а Приватним акціонерним товариством «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» прийнято на відповідальне зберігання матеріальні цінності строком на 3 місяці за переліком наведеним у відповідному акті на загальну суму 95 957,64 грн.

Позивачем долучено до позовної заяви виписку з банку щодо перерахунку 14.11.2023 Приватному акціонерному товариству «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» 455 000 грн. в т.ч. ПДВ 20 % 75 833,33 грн. в якості предоплати за роздавальну коробку 5903-1800020 згідно договору поставки №17/2023 від 09.11.2023.

Приватне акціонерне товариство «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» звернулось до позивача із претензією № 8/1 від 12.08.2024, в якій просило на протязі 5 робочих днів з моменту отримання дійсної претензії перерахувати на поточний рахунок Приватного акціонерного товариства «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» другий авансовий платіж в розмірі 35% від суми договору, що складає 455 000,00 грн. в тому числі ПДВ 75 833,33 грн.

У відповіді позивача вх.№01-09 від 29.08.2024 на вимогу відповідача № 8/1 від 12.08.2024, Товариство «Автоком-шлях-сервіс» зазначило про те, що вважає викладені в претензії № 8/1 від 12.08.2024 вимоги необґрунтованими, а правові підстави для її задоволення відсутніми; вимагало від відповідача виконати передбачені пунктом 13.3 договору зобов`язання та письмово повідомити товариство про його виконання; враховуючи затримку у виконанні умов договору, пропонувало у встановленому порядку (згідно статті 6 договору) здійснити приймання передачу фактично виготовленої та готової до прийняття роздавальної коробки у кількості 1 одиниці (з підписанням відповідних змін до договору та проведенням між сторонами звірки взаємних розрахунків, що є необхідними для підтвердження таких юридичних дій).

В подальшому Товариство «Автоком-шлях-сервіс» звернулось до відповідача із вимогою № 01-10 від 18.10.2024, в якій вимагало: 1) повернути фактично сплачену відповідачеві 14.11.2023 суму авансового платежу у розмірі 455000,00 грн.; 2) повернути передані позивачем - згідно п. 1.2 договору за відповідними актами приймання-передачі у розпорядження відповідача - матеріали, обладнання та інструменти, про які вказано вище, однак, як вказує позивач, відповіді на вказану вимогу він не отримав.

Звертаючись до господарського суду з позовом позивач просить розірвати договір поставки № 17/2023 від 09.11.2023 та стягнути з Приватного акціонерного товариства «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоком-шлях-сервіс» грошових коштів у розмірі 455000,00 грн., у зв`язку з порушенням останнім взятих на себе зобов`язань за договором поставки № 17/2023 від 09.11.2023 в частині здійснення поставки товару обумовленого таким договором, а саме «Роздавальну коробку 5903-1800020» у кількості 4.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що 09.11.2023 між ПАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» (постачальник) та ТОВ «Автоком-шлях-сервіс» (покупець) був укладений договір поставки № 17/2023, за умовами пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, а саме «Роздавальну коробку 5903-1800020» у кількості 1 (однієї) одиниці, згідно з Додатком № 1 (специфікації № 1) до даного договору, а покупець зобов`язується прийняти його та оплатити згідно даного договору (п. 1.1 договору).

Вказаний договір долучений відповідачем до відзиву на позовну заяву.

Зі змісту вказаного договору вбачається, що усі його умови, окрім п.1.1, аналогічні вищенаведеним умовам договору поставки, який був долучений позивачем до позовної заяви.

Також додатками до надано відповідачем договору поставки № 17/2023 від 09.11.2023 є специфікації №1 та №2.

При цьому в специфікації № 1 до договору поставки № 17/2023 від 09.11.2023, яку надано відповідачем, значиться найменування товару: роздавальна коробка 5903-1800020, кількість 1, ціна без ПДВ 1 083 333,33 грн, сума без ПДВ 1 083 333,33 грн. Загальна вартість договору складає 1 300 000 грн з урахуванням ПДВ 20% 216 666,66 грн і включає в себе вартість товару на умовах постачання п.3.1.

В п.1 вказаної специфікації №1 визначено порядок розрахунків, наступним чином:

- перший авансовий платіж в розмірі 35% від суми договору, що складає 455000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% 75833,33 грн на протязі 10 днів з дати підписання договору;

- другий авансовий платіж в розмірі 35% від суми договору, що складає 455000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% 75833,33 грн. на протязі 40 днів з дати першого авансового платежу;

- кінцевий розрахунок в розмірі 30% від суми договору, що складає 390000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% 65000,00 грн. Покупець проводить протягом 10 банківських днів після приймання товару покупцем по кількості і якості, і підписання акту іспитів товару на сертифікованому стенді покупця. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця за банківськими реквізитами Постачальника.

Зміст специфікації № 2 до договору поставки № 17/2023 від 09.11.2023, наданої відповідачем, ідентичний змісту специфікації №2, доданої позивачем до позовної заяви.

В подальшому, як зазначає відповідач, 14.11.2023 покупець здійснив перший авансовий платіж, перерахувавши на банківський рахунок постачальника грошові кошти в сумі 455000,00 грн, в тому числі ПДВ 75833,33 грн на підставі виставленого відповідачем рахунку на оплату №1302 від 09.11.2023, в якому зазначено кількість товару, що підлягає до сплати, а саме 1 (одна) штука.

Відповідач додає, що товариство виконало всі необхідні дії для своєчасної реєстрації податкової накладної, а саме в день отримання на поточний рахунок в банківській установі грошових коштів - 14.11.2023 сформувало податкову накладну № 15 для проведення її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцю ТОВ «Автоком-шлях-сервіс», а після отримання від контролюючого органу рішення про відмову в реєстрації податкової накладної у встановленому порядку оскаржило його до суду.

При цьому рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 у справі №420/1680/24 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії ГУ ДПС України в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.12.2023 №10167418/05748890 про відмову в реєстрації податкової накладної №15 від 14.11.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №15 від 14.11.2023 на суму 455 000 грн, у тому числі ПДВ 75 833,33 грн, що складена Приватним акціонерним товариством «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів».

Таким чином, за ствердженнями відповідача, кількість товару, яка обумовлена умовами договору поставки від 09.11.2023 № 17/2023, а саме 1 (одна) штука, підтверджується як самим договором, наданим відповідачем так і бухгалтерськими документами, які формувалися відповідачем на виконання умов договору та приймалися позивачем в процесі виконання умов договору.

Відповідач заперечував дійсність підпису на договорі поставки № 17/2023 від 09.11.2023, наданому позивачем до матеріалів справи, додатку № 1 до договору № 17/2023 від09.11.2023 - Специфікація №1, додатку № 2 до договору № 17/2023 від 09.11.2023- Специфікація № 2, акті передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 20.11.2023 для виконання робіт по договору № 17/2023 від 09.11.2023, акті передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 08.12.2023 для виконання робіт по договору № 17/2023 від 09.11.2023.

З метою ідентифікації виконавця підпису, зазначеного в договорі поставки № 17/2023 від 09.11.2023, наданому позивачем до матеріалів справи, додатку № 1 до договору № 17/2023 від 09.11.2023 - Специфікація №1, додатку №2 до договору № 17/2023 від 09.11.2023 - Специфікація №2, акті передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 20.11.2023 для виконання робіт по договору № 17/2023 від 09.11.2023, акті передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 08.12.2023 для виконання робіт по договору № 17/2023 від 09.11.2023, а саме чи дійсно у вказаних вище документах підпис виконано Головою правління Чайковським Олександром Францієвичем, судом призначалась судова почеркознавча експертиза у даній справі №916/5408/24.

За результатами проведення зазначеної експертизи у експертному висновку № СЕ-19/116-25/7574-ПЧ від 12.05.2025 судовий експерт зазначив наступне: підписи від імені Чайковського Олександра Францієвича у графах «ПОСТАЧАЛЬНИК ПрАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» Голова правління О.Ф. Чайковський» або «Сторона 2 ПрАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» Голова правління Чайковський О.Ф» у договорі поставки № 17/2023 від 09.11.2023, додатку № 1 до договору № 17/2023 від 09.11.2023 - Специфікація № 1, додатку № 2 до договору № 17/2023 від 09.11.2023 - Специфікація №2, акті передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 20.11.2023 для виконання робіт по договору № 17/2023 від 09.11.2023, акті передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 08.12.2023 для виконання робіт по договору № 17/2023 від 09.11.2023, виконані не Чайковським Олександром Францієвичем, а нанесені за допомогою застосування рельєфного кліше (факсиміле).

Зауважень на спростування та оспорювання означеного висновку експерту до матеріалів справи не надано.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Згідно з частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Саме така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена в постанові від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

В силу частин першої, четвертої статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору, зокрема, на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

За умовами частини першої статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини сьомої статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов (частина друга статті 180 Господарського кодексу України).

Якщо сторони такої згоди не досягли, договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

У тому випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За приписами частини другої статті 205 Цивільного кодексу України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частинами першою, другою статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасників правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.

Отже, підпис є невід`ємним елементом (реквізитом) письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри і волевиявлення учасників правочину та забезпечувати їх ідентифікацію.

Аналогічний висновок Верховного Суду викладено в постанові від 21.12.2020 у справі №916/401/17.

Відповідно до частин першої та другої статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З укладенням такого договору постачальник бере на себе обов`язок передати у власність покупця товар належної якості і водночас набуває права вимагати його оплати, а покупець зі свого боку набуває права вимагати від постачальника передачі цього товару та зобов`язаний здійснити оплату.

Абзац другий частини першої статті 218 ЦК України визначає право заперечення однією зі сторін факту вчинення правочину та встановлює, що такий факт може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами, окрім показань свідків.

ЦК України передбачає можливість вважати дійсним договір, укладений з дефектами його письмової форми, зокрема й підпису, за таких умов: 1) узгодження сторонами його істотних умов, що також включає в себе волевиявлення сторін на укладення відповідного договору; 2) виконання чи часткове виконання сторонами умов договору. Розглядаючи подібні спори, суди повинні з`ясовувати, чи існує підтвердження укладення і виконання такого договору. Якщо існує, то є підстави вважати такий договір дійсним і обов`язковим для сторін, якщо ні - то договір є неукладеним.

Наведене узгоджується з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), про те, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону та залежно від установлених обставин вирішити питання щодо наслідків його часткового чи повного виконання сторонами.

Засоби, визначені абзацом другим частини першої статті 218 ЦК України, можуть бути використані також для доведення факту вчинення правочину, що сприятиме захисту права іншої сторони правочину, який фактично відбувся, від зловживань у вигляді оспорювання факту вчинення цього правочину лише з огляду на відсутність підпису.

Неукладеність договору у зв`язку з недотриманням установленої для нього законом обов`язкової письмової форми, зокрема й щодо його підписання, повинна насамперед корелюватися з відсутністю у сторони правочину волевиявлення на його укладення, про що може свідчити факт непідписання договору цією особою чи підписання його від імені сторони іншою неуповноваженою особою (підроблення підпису).

Наведений вище висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2024 у справі № 204/8017/17.

Законодавцем як одну із засад (принципів) господарського судочинства визначено змагальність сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 ГПК України). Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення своїх вимог. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Принцип змагальності передбачає покладення тягаря доказування на сторони, однак не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою ту обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню у спосіб, який дозволить дотриматись переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної стороною обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Зазначений висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.08.2020 у справі № 927/718/17.

Як вбачається із висновку проведеної у даній справі судової почеркознавчої експертизи підписи від імені Чайковського Олександра Францієвича у графах «ПОСТАЧАЛЬНИК ПрАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» Голова правління О.Ф. Чайковський» або «Сторона 2 ПрАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» Голова правління Чайковський О.Ф.» у договорі поставки № 17/2023 від 09.11.2023, ,, додатку № 1 до договору № 17/2023 від 09.11.2023 - Специфікація № 1, додатку № 2 до договору № 17/2023 від 09.11.2023 - Специфікація №2, акті передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 20.11.2023 для виконання робіт по договору № 17/2023 від 09.11.2023, акті передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 08.12.2023 для виконання робіт по договору № 17/2023 від 09.11.2023, виконані не ОСОБА_3 , а нанесені за допомогою застосування рельєфного кліше (факсиміле).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частина третя статті 207 Цивільного кодексу України).

"Факсиміле" позначають печатку (кліше), за допомогою якої відтворюють підпис особи.

Для застосування факсимільного підпису для оформлення правочинів, вчинення інших господарських операцій необхідна письмова згода сторін, яка може виражатись, зокрема, в укладеній між сторонами письмовій угоді, в якій погоджується використання факсиміле і зразки справжнього та факсимільного підписів посадових осіб або представників сторін договору чи іншого документа. Саме таким способом закріплюється юридична сила факсиміле як особистого підпису, і засвідчені ним документи вважатимуться укладеними відповідно до вимог законодавства.

Даний правовий висновок Верховного Суду викладено в постановах від 28.04.2020 у справі №902/452/19 та від 19.04.2018 у справі №910/4050/17.

Дослідивши зміст договору поставки № 17/2023 від 09.11.2023, наданий позивачем до позовної заяви, суд зауважує на тому, що останній не містить жодних положень щодо погодження сторонами використання при оформленні цього договору факсимільного відтворення підпису.

Крім того, у матеріалах справи відсутні та сторонами не подано жодного належного у розумінні процесуального закону доказу (зокрема, матеріалів листування, додаткових угод тощо) на підтвердження погодження останніми можливості використання факсимільного підпису під час укладення вищенаведеного договору поставки.

За таких обставин, наявність факсимільного відтворення підпису Голови правління ПАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» Чайковського Олександра Францієвича на договорі поставки № 17/2023 від 09.11.2023 наданому позивачем до матеріалів справи, а також беручи до уваги відсутність у матеріалах справи жодного доказу на підтвердження згоди сторін на використання факсимільного відтворення підпису під час укладення даного правочину, суд доходить до висновку про те, що вищенаведений договір поставки є неукладеним.

Вищенаведений висновок стосовного того, що наявність підпису свідчить про волевиявлення сторін договору і саме волевиявлення є важливим чинником, без якого неможливо вчинення правочину, а підписання договору невстановленою особою не підтверджує його укладення, повністю відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц.

При цьому наявність печатки на тексті договору поставки № 17/2023 від 09.11.2023, наданому позивачем до матеріалів справи, не є свідченням волевиявлення ПАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» на укладення такого договору, оскільки відповідно до ст. 58-1 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим. Наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.

Водночас, позивач зазначає про здійснення ним попередньої оплати у відповідності до п. 5. 1 вказаного договору, на підтвердження чого позивачем надано виписку з банку щодо перерахунку Приватному акціонерному товариству «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» 455 000 грн. в т.ч. ПДВ 20 % 75 833,33 грн., в якості передплати за роздавальну коробку 5903-1800020 згідно договору поставки №17/2023 від 09.11.2023, що за його твердженням свідчить про виконання ним умов вказаного договору.

Разом з тим, судом встановлено, що 09.11.2023 між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки № 17/2023 ідентичного змісту за виключенням пункту 1.1 в якому сторони визначили кількість товару, яку постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця, а саме «Роздавальну коробку 5903-1800020» у кількості 1 (однієї) одиниці, а також специфікацію № 1 до нього, в якій також визначена кількість відповідного товару 1шт. При цьому на примірнику вказаного договору та відповідній специфікації міститься підпис голови правління ПрАТ «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» Чайковського О.Ф. та директора ТОВ «Автоком-шлях-сервіс» Турсенева Д.І., та про підписання вказаного примірника договору підтвердив сам Турсенев Д.І. у судовому засіданні, яке відбулося 03.03.2025.

Крім того, відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.7. статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10. статті 201 названого Кодексу визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Отже, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.

Такий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.06.2021 зі справи № 910/23097/17.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 у справі №420/1680/24, яке набрало законної сили, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії ГУ ДПС України в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14.12.2023 №10167418/05748890 про відмову в реєстрації податкової накладної №15 від 14.11.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №15 від 14.11.2023 на суму 455 000 грн, у тому числі ПДВ 75 833,33 грн, що складена Приватним акціонерним товариством «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів».

Матеріали справи містять рахунок на оплату № 1302 від 09.11.2023, в якому зазначено кількість товару, що підлягає до сплати, а саме 1 (одна) штука та податкова накладна № 15 від 14.11.2023, сформована відповідачем в Єдиному реєстрі податкових накладних, та яка прийнята позивачем як документ бухгалтерського обліку, в графі 4 та 5 якої визначено одиницю товару - штуки, в графі 6 визначено кількість товару, що поставляється та на яку здійснюється реєстрація податкової накладної - 0.35 шт., що відповідає розміру авансового платежу, сума якого сплачена покупцем та на яку здійснюється реєстрація податкової накладної постачальником.

Все це у сукупності дає суду підставу дійти висновку про те, що сторонами виконувався саме договір поставки № 17/2023 від 09.11.2023, за яким сторони визначили кількість товару, яку постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця, а саме «Роздавальну коробку 5903-1800020» у кількості 1 (однієї) одиниці.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, враховуючи, що в даному випадку позивачем не доведено виконання умов договору поставки № 17/2023 від 09.11.2023, наданого позивачем до матеріалів справи, при цьому, як було встановлено під час розгляду справи, вказаний договір не підписаний з боку відповідача, отже як правочин не є укладеним, а тому у суду відсутні підстави для розірвання вказаного договору.

З огляду на викладене, безпідставною є і вимога позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоком-шлях-сервіс» грошових коштів у розмірі 455000,00 грн., сплачених в якості авансового платежу за договором.

Щодо посилань позивача на досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.08.2025 №0000758 стосовно дій директора відповідача ОСОБА_3 та наданих в його рамках документів, суд зауважує наступне.

Згідно ч. 6 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України лише обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду і лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тобто, преюдиційне значення для господарського суду в питанні, чи мали місце дії (бездіяльність) та чи вчинені вони конкретною особою, мають виключно обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою таку особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили.

У зв`язку з відсутністю обвинувального вироку суду в кримінальному провадженні, посилання позивача на факт досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.08.2025 №0000758 та посилання на процесуальні документи, отримані в рамках цього досудового розслідування в обґрунтування позовних вимог є передчасним.

Поряд з цим, суд не бере до уваги посилання відповідача на розгляд кримінальної справи № 487/3175/20 Центральним районним судом м. Миколаєва за обвинуваченням ОСОБА_1 (директора ТОВ «Автоком-шлях-сервіс») та інших за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 (службове підроблення), ч. 5 ст. 191 (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем) Кримінального кодексу України, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в підтвердження вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1 у вигляді відповідного судового рішення (вироку).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сто- рона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Разом з тим, суд зауважує, що при наданні оцінки всім доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Вирішуючи питання щодо доцільності надання правової оцінки іншим доводам сторін, суд виходить з того, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, керуючись ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору та витрати, пов`язані з проведенням експертизи, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоком-шлях-сервіс» (61058, Харківська область, м. Харків, пров. Іванівський, буд. 5, будівля Г 2, кімната 13, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Одеський завод радіально-свердлильних верстатів» (65005, Одеська область, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 21, ) 4 775 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 40 коп. - витрат на проведення експертизи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 23 жовтня 2025 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко