ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" жовтня 2025 р. Справа № 924/665/25

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заярнюка І.В. за участю секретаря судового засідання Виноградова Б.С., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Центр Міленіум", м. Хмельницький

до Фізичної особи - підприємця Ваховського Данііла Ігоровича, м. Хмельницький

про стягнення заборгованості за послуги комплексного обслуговування згідно Договору №01/Ц/1 від 01.09.2024р. станом на 31.03.2025р. включно в сумі 31 411,68 грн. а також 537,79 грн. інфляційні втрати та 170,40 грн. штрафу

За участю представників сторін:

від позивача Матущак А.В. - згідно ордеру

від відповідача - не з`явився

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 20.10.2025р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

30.06.2025р. до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Центр Міленіум", м. Хмельницький до Фізичної особи - підприємця Ваховського Данііла Ігоровича, м. Хмельницький про стягнення заборгованості за послуги комплексного обслуговування згідно Договору №01/Ц/1 від 01.09.2024р. станом на 31.03.2025р. включно в сумі 31 411,68 грн. а також 537,79 грн. інфляційні втрати та 170,40 грн. штрафу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану позовну заяву передано для розгляду судді Заярнюк І.В.

Ухвалою суду від 07.07.2025р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк у 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

14.07.2025р. на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 16.07.2025р. відкрито провадження у справі №924/665/25 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12:30 год. 30.07.2025р.

Повідомленням про неможливість проведення підготовчого засідання від 30.07.2025р. підтверджено, що у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Заярнюка І.В., підготовче засідання призначене на 12 год. 30 хв. 30 липня 2025р. по справі №924/665/25 не проводилось.

Ухвалою суду від 01.08.2025р. продовжено строк підготовчого провадження у справі №924/665/25 на тридцять днів та перепризначено розгляд справи №924/665/25 на 12:30 год. 28.08.2025р.

У підготовчому засіданні 28.08.2025р. постановлено ухвалу без оформлення окремого процесуального документу про оголошення перерви до 10:30 год. 17.09.2025р.

У підготовчому засіданні 17.092.205р. суд, відповідно до ст. 185 ГПК України та ч. 5 ст. 233 ГПК України постановив ухвалу, із занесенням до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження у справі та призначення розгляду справи по суті на 10:00 год. "02" жовтня 2025р.

Повідомленням про неможливість проведення судового засідання від 02.10.2025р. підтверджено, що у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності судді Заярнюка І.В., судове засідання призначене на 10 год. 00 хв. 02 жовтня 2025 р. по справі №924/665/25 не проводилось.

Ухвалою від 06.10.2025р. розгляд справи №924/665/25 перепризначено на 10:00 год. 20.10.2025р.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві.

Представники відповідача у підготовчих засіданнях заперечував проти позовних вимог у повному обсязі з підстав, що викладені у відзиві на позов.

Судом враховується, що положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи відповідно до ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

В свою чергу, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи та поведінка заявників.

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи розумність строків розгляду судового спору, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст.165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ТОВ "БІЗНЕС ЦЕНТР МІЛЕНІУМ", є власником будівлі офісного центру, що знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Соборна, 42/1, частиною якого є нежитлове приміщення №84, загальною площею 252.1в.м. на цокольному поверсі.

01.09.2024р. між ТОВ "БЦ МІЛЕНІУМ" (Виконавець) та ФОП ВАХОВСЬКИМ ДАНІІЛОМ ІГОРОВИЧЕМ, (Користувач), було укладено Договір №01Ц/1 про надання послуг з комплексного обслуговування Бізнес центру "МІЛЕНІУМ".

Згідно пункту 1.1. Договору, Користувачу відповідно до Договору оренди №01Ц від "01" вересня 2024 року на праві оренди належить нежитлове приміщення №84, загальною площею: 252,1 квадратних метрів на цокольному поверсі Офісного центру за адресою: Хмельницька обл., м. Хмельницький, вулиця Соборна, будинок 42/1.

Згідно пункту 1.2. Договору Виконавець, на умовах оплатності, самостійно або шляхом залучення на конкурсних засадах юридичних та/чи фізичних осіб (підрядних організацій) забезпечує впорядковане і ефективне використання приміщень та площ загального користування будівлі Бізнес центру «МІЛЕНІУМ», розташованого за адресою: Хмельницька обл., м. Хмельницький, вулиця Соборна, будинок 42/1 (надалі -«БЦ»), належну експлуатацію, обслуговування, утримання та поточний ремонт.

Відповідно до пункту 1.3. Договору Користувач зобов`язується сплачувати Виконавцю відповідні платежі за належним чином надані послуги у порядку та на умовах, що зазначені у цьому Договорі.

Згідно пункту 4.4. Договору, Користувач здійснює оплату за послуги з комплексного обслуговування БЦ за звітний місяць протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання рахунків, але не пізніше 10 (десятого) числа поточного місяця на підставі цього Договору в національній валюті України шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок Виконавця визначений у рахунку.

Матеріали справи містять акти надання послуг №789 від 30.11.2014р. на суму 7 852,92 грн., №875 від 31.12.2024р. на суму 7 852,92 грн., №29 від 31.01.2025р. на суму 7 852,92 грн., №112 від 28.02.2025р. на суму 7 852,92 грн., №193 від 31.03.2205р. на суму 7 852,92 грн., №333 від 30.04.2025р. на суму 7 852,92 грн. та № 362 від 31.05.2205р. на суму 7 852,92 грн.

Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків станом на 31.05.2025р. між ТОВ "Бізнес центр Міленіум" і ФОП Ваховський Данііл Ігорович за договором № 01Ц/1 від 01.09.2204р. заборгованість відповідача становить 31 411,68 грн.

Оскільки відповідач добровільно не погасив заборгованість, позивач звернувся до суду із даним позовом про примусове стягнення заборгованості за договором про надання послуг в розмірі 31 411,68 грн.

Крім цього, за неналежне виконання відповідачем умов договору, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 537,79 грн. інфляційні втрати, 170,40 грн. штрафу.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом враховується наступне.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст.626 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 01.09.2024р. між ТОВ "Бізнес центр МІЛЕНІУМ" та ФОП Ваховським Даніілом Ігоровичем, було укладено Договір №01Ц/1 про надання послуг з комплексного обслуговування Бізнес центру "МІЛЕНІУМ".

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідач користувався послугами позивача, про що свідчать наявні в матеріалах справи акти надання послуг. Послуги були виконаними належним чином та в повному обсязі, про що свідчить відсутність письмових заперечень від відповідача у відповідності з пунктом 4.8. договору.

Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків станом на 31.05.2025р. заборгованість відповідача становить 31 411,68 грн.

В матеріалах справи відсутні докази сплати заборгованості.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості у розмірі 31 411,68 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 537,79 грн. інфляційні втрати та 170,40 грн. штрафу судом враховується таке.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини 1 статті 611 ЦК України).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.4. Договору, за несвоєчасне внесення плати за послуги з комплексного обслуговування БЦ Користувач сплачує на користь Виконавця штраф у розмірі 10% від фактичної суми заборгованості на 01 число місяця, наступного за місяцем у якому Виконавець задіяв п.3.1.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу та можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань надано сторонам частинами другою та четвертою статті 231 ГК України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, а також приписами статті 546 ЦК України та статті 231 ГК України (Постанова ВП ВС від 01.06.2021 у справі № 910/12876/19).

Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши правильність нарахування інфляційних втрат та штрафу, у вище вказаних сумах, дійшов висновку, що вказані нарахування здійсненні вірно та підлягають задоволенню.

Статтею 2 ГПК України унормовано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1. ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевказане, наведені вище положення ГПК України, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Ваховського Данііла Ігоровича, ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Центр Міленіум", (29000, м. Хмельницький, вул. Соборна, 42/1, ) - 31 411,68 грн. (тридцять одна тисяча чотириста одинадцять гривень 68 коп.) заборгованості, 537,79 грн. (п`ятсот тридцять сім гривень 79 коп.) інфляційні втрати, 170,40 грн. (сто сімдесят гривень 40 коп.) штрафу, 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складений та підписаний 28.10.2025р.

Рішення надіслати сторонам за допомогою підсистем ЄСІТС в електронні кабінети та відповідачу 29000, м. Хмельницький, вул. Гонти І., буд. 61.

Суддя І.В. Заярнюк