ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2025м. ДніпроСправа № 904/3292/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., при секретарі судового засідання Коломоєць В.В., розглянувши матеріали справи

За позовом Комунального підприємства "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпровської міської ради, 49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 21А,

до Акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД", 49068, м. Дніпро, вул. Орбітальна, буд. 13,

про стягнення заборгованості у розмірі 4 368 567,39грн.

Представники сторін:

від позивача: Дєлов Віталій Вікторович, ордер №1417308 від 21.08.2025р.

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД" заборгованість в розмірі 4 368 567,39грн., з яких:

- 3 130 883,62грн. заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення;

- 975 391,48грн. інфляційні нарахування;

- 262 292,29грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору від 17.07.2015р. №0425 на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведенням в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

Крім того, просить покласти судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 65 528,51грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000,00грн., на відповідача.

Ухвалою суду від 23.06.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.07.2025р. о 11:30год.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення за юридичною адресою, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 05.08.2025р., яке повернулося до господарського суду з відміткою пошти "вручено".

Згідно ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій та надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

В засідання ніхто не з`явився, про місце, день та час судового засідання були належним чином повідомлені.

Ухвалою суду від 22.07.2025р. було відкладено підготовче засідання по справі на 21.08.2025р. о 12:45год.

В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 21.08.2025р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, до 24.09.2025року та відкладено підготовче засідання по справі на 16.09.2025р. о 09:30год.

В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 16.09.2025р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.09.2025 о 12:30год.

В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Ухвалою суду від 25.09.2025р. відкладено розгляд справи по суті на 23.10.2025р. о 11:00год.

В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

У судовому засіданні 23.10.2025р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено матеріалами справи, 17.07.2015р. між Комунальним підприємством "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпропетровської міської ради, правонаступником якого є Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (далі-Позивач) та Акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД" (далі-Відповідач) укладено договір на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № 0425.

Відповідно до пункту 2.1 договору водоканал зобов`язується надавати абоненту послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення (далі послуги), а абонент зобов`язується оплачувати послуги в порядку і умовах, визначених договором та діючим законодавством.

Згідно з пунктом 2.2 договору місцем надання послуг водоканалом абоненту є точка розподілу, визначена сторонами в акті визначення точки розподілу та розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж (Додаток № 1 до договору).

Об`єкти Абонента, на які надаються послуги за договором, та їх адреси визначені в Додатку № 2 до договору (пункт 2.3 договору).

Абонент, на балансі якого знаходяться мережі водовідведення, несе відповідальність за порушення норм щодо кількості та концентрації шкідливих речовин в стічних водах, які скидають до вказаних мереж субабоненти, орендарі, суборендарі. Допустимі концентрації шкідливих речовин в стічних водах встановлені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 1895 від 25.12.2015 "Про затвердження Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська" та наводяться в додатку №4 до договору. (п. 3.15. договору)

Пунктом 3.16 договору передбачено, що нарахування проводяться по нормативу плати за очищення 1 куб. м стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Vпз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Абонент зобов`язаний подавати Водоканалу звіт про якісний склад стічних вод, що він скидає до каналізації за формою, наведеною в додатку № 5 договору, не пізніше одного місяця після закінчення кварталу року, в якому надавалися послуги за договором. Для визначення вмісту забруднень у стічних водах використовуються як дані лабораторії водоканалу, так і результати вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держсанепіднагляду, охорони навколишнього природного середовища або іншими лабораторіями, акредитованими у даній галузі (пункти 3.17, 3.18 договору).

Пунктом 3.19 договору встановлено, що плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь об`єм стічних вод, скинутих абонентом протягом календарного місяця, коли було зафіксоване перевищення допустимої концентрації.

Відповідно до пункту 4.1 договору оплата послуг здійснюється абонентом відповідно до тарифів, діючих на момент отримання послуг, затверджених органом, уповноваженим на це Законом України.

У випадку зміни тарифів, оплата послуг здійснюється абонентом по новим тарифам без зміни інших умов Договору. Зміна тарифів відбувається з моменту набуття винності відповідного рішення такого уповноваженого органу.

За умовами пункту 4.2 договору не пізніше 15 числа місяця Абонент зобов`язаний здійснити оплату послуг за розрахунковий місяць в сумі рівної 50% розміру оплати послуг, виходячи із об`єму спожитих абонентом послуг в місяці, що передує розрахунковому.

До 3 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, Абонент надає Водоканалу Звіт про показники приладів і засобів обліку розрахункового місяця за формою, визначеною в додатках: для водолічильників - Додаток № 6 до договору; для електричних приладів і засобів обліку (ультразвукових, електромагнітних, інше) - Додаток №7 до договору. У разі ненадання Звіту про показники приладів і засобів обліку у встановленому цим пунктом строки, обсяги послуг визначаються відповідно до п.п. б) п. 3.11 договору (пункт 4.3 договору).

Пунктом 4.4 договору визначено, що з даних звітів про контрольні показники приладів і засобів обліку розрахункового місяця, наданих Абонентом Водоканалу (п. 4.3. договору), а також актів обстежень, Водоканал визначає об`єм наданих Абоненту послуг за розрахунковий місяць, розмір плати за скид понаднормативних забруднень та розмір оплати послуг за цей розрахунковий місяць та надає Абоненту, не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, два примірники акта-рахунку приймання наданих послуг, підписаних уповноваженою особою та скріплених печаткою Водоканала. Абонент зобов`язаний самостійно отримувати від Водоканалу два примірника актів рахунків приймання наданих послуг.

Відповідно до пункту 4.8 договору остаточний розрахунок по оплаті послуг за розрахунковий місяць повинен бути проведений Абонентом шляхом перерахування грошей на банківський рахунок Водоканала не пізніше 15 числа місяця наступного за розрахунковим місяцем, відповідно до акт-рахунку приймання наданих послуг з урахуванням здійснених оплат протягом розрахункового місяця та нарахувань згідно умов договору. в платіжному доручені Абонент повинен в призначені платежу зазначити розрахунковий місяць, за який проводиться оплата, а також номер та дату договору. У разі відсутності у платіжному доручення цих даних така оплата зараховується Водоканалом як оплата будь-якої заборгованості Абонента Водоканалом за договором.

Величина плати за скид стічних вод у систему водовідведення водоканалу з понаднормативними забрудненнями розраховується згідно Інструкції № 37; така оплата здійснюється абонентом не пізніше 10 днів з дати отримання листа-повідомлення та рахунку (пункт 4.10 договору).

Перелік обов`язків Абонента наведений у пункті 7.2 договору. Так, Абонент зобов`язаний:

- оплачувати вчасно, у встановлений договором строк, послуги та інші нарахування згідно умов договору та законодавства (підпункт 7.2.1);

- виконувати належним чином вимоги Правил № 190, Правил № 37, Інструкції № 37, рішення виконкому Дніпропетровської міської ради № 129 від 19.02.2015 "Про затвердження Правил приймання скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровськ", інші нормативно-правових актів України, що регулюють правовідносини щодо надання послуг (підпункт 7.2.2);

- здійснити очищення стічних вод на власних локальних очисних спорудах до рівня, при якому дозволяються скидати в каналізацію водоканалу (п. 7.2.6);

- не перевищувати витрати води питної і скидання стічних вод понад встановлені норми водопостачання та водовідведення, визначені в п. 3.1 договору (підпункт 7.2.7);

- не перевищувати рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах та нести відповідальність за якісний склад стічних вод (підпункт 7.2.8).

Згідно з пунктом 9.1. договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками і в частині надання послуг діє до 17.07.2018 року, а в частині їх оплати -до повного виконання.

Об`єкт абонента, на який надаються послуги за договором перелічені в додатку №2 до договору.

В Додатку № 4 до договору сторонами погоджено допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах.

В період з січня 2022р. по грудень 2022р. позивачем була надано відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення на суму 3 130 883,62грн., що підтверджується актами-рахунками, що наявні в матеріалах справи.

Позивач зазначив, що відповідач не виконував свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг в спірний період взагалі, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за отримані послуги в розмірі 3 130 883,62грн., що і стало причиною звернення позивача до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з огляду на таке.

Суд зазначає, що взаємовідносини між сторонами підпадають під регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

На момент укладання договору від 17.07.2015 діяв Закон України Про житлово-комунальні послуги №1875-IV від 24.06.2004.

В листопаді 2017 року був прийнятий Закон України Про житлово-комунальні послуги №2189-VIII від 09.11.2017 (далі Закону України №2189-VIII від 09.11.2017).

Відповідно до пунктів 1 2 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про житлово-комунальні послуги №2189-VIII від 09.11.2017 (в первісній редакції) цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом, крім пункту 7 частини першої, пункту 10 частини другої та пункту 2 частини четвертої статті 7, частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18, частини першої статті 26, які вводяться в дію з 1 січня 2019 року.

Визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про житлово-комунальні послуги" (Відомості Верховної Ради України, 2004р., №47, ст. 514 із наступними змінами) з дня введення в дію цього Закону.

Пунктом 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про житлово-комунальні послуги №2189-VIII від 09.11.2017 (в первісній редакції) передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають чинність протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом, крім випадку, якщо до спливу зазначеного строку співвласники багатоквартирного будинку прийняли рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги відповідно до пункту 4 цього розділу. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, дія таких договорів автоматично продовжується до спливу строку, що дорівнює одному року з дня набрання чинності цим Законом.

Закон України Про житлово-комунальні послуги №2189-VIII від 09.11.2017 був опублікований в газеті Голос України №23 від 09.12.2017.

В червні 2018року був прийнятий Закон України Про внесення змін до розділу IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання щодо термінів застосування фінансових санкцій за порушення законодавства у сфері комерційного обліку теплової енергії та водопостачання та до розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про житлово-комунальні послуги щодо уточнення порядку введення в дію Закону №2454-VIII від 07.06.2018 (далі Закон України №2454-VIII від 07.06.2018).

Цей Закон набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Публікація відбулась у друкованому виданні Відомості Верховної Ради України №23 від 08.06.2018.

Цим Законом були, зокрема, викладені в новій редакції пункти 1 та 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про житлово-комунальні послуги (в редакції Закону України №2454-VIII від 07.06.2018) цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 травня 2019 року, крім:

статті 1, частини першої статті 2, статей 3-7, 9, 11, 12, частини другої статті 26, статей 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), частини другої статті 2, частин третьої та четвертої статті 8, частин другої та третьої статті 10, статті 15, частин першої, третьої та п`ятої статті 16, статті 18, частини п`ятої статті 28, пунктів 2, 31, 6, підпункту 1, підпункту "б" підпункту 2, підпунктів 5 та 11 пункту 8 цього розділу, які вводяться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом;

частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18, які вводяться в дію з 1 січня 2019 року.

Пунктом 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про житлово-комунальні послуги (в редакції Закону України №2454-VIII від 07.06.2018) встановлено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

На підставі викладеного застереження в пункті 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про житлово-комунальні послуги (в редакції Закону України №2454-VIII від 07.06.2018), суд дійшов висновку, що спірний договір був продовжений на той самий строк і на тих самих умовах.

Таким чином, в період з січня 2022 року по грудень 2022 року, відносини між сторонами з централізованого водопостачання та водовідведення продовжували регулюватись чинним договором від 17.05.2015, а відтак договір є обов`язковим до виконання як позивачем так і відповідачем.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (статті 626 Цивільного кодексу України).

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг.

Згідно з частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

Як вже було зазначено, в період з січня 2022р. по грудень 2022р. позивачем була надано відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення на суму 3 130 883,62грн., що підтверджується наступним:

- актом-рахунком №8151 від 31.01.2022р. приймання наданих послуг згідно договору 0425 від 17.07.2015р. на загальну суму 228 205,36грн. (а.с.18);

- актом-рахунком №12453 від 28.02.2022р. приймання наданих послуг згідно договору 0425 від 17.07.2015р. на загальну суму 228 205,36грн. (а.с.19);

- актом-рахунком №24016 від 31.03.2022р. приймання наданих послуг згідно договору 0425 від 17.07.2015р. на загальну суму 237 612,16грн. (а.с.20);

- актом-рахунком №33445 від 30.04.2022р. приймання наданих послуг згідно договору 0425 від 17.07.2015р. на загальну суму 169 740,24грн. (а.с.21);

- актом-рахунком №42633 від 31.05.2022р. приймання наданих послуг згідно договору 0425 від 17.07.2015р. на загальну суму 243 646,33грн. (а.с.22);

- актом-рахунком №50924 від 30.06.2022р. приймання наданих послуг згідно договору 0425 від 17.07.2015р. на загальну суму 276 382,00грн. (а.с.23);

- актом-рахунком №59536 від 31.07.2022р. приймання наданих послуг згідно договору 0425 від 17.07.2015р. на загальну суму 257 693,82грн. (а.с.24);

- актом-рахунком №68269 від 31.08.2022р. приймання наданих послуг згідно договору 0425 від 17.07.2015р. на загальну суму 290 460,84грн. (а.с.25);

- актом-рахунком №76875 від 30.09.2022р. приймання наданих послуг згідно договору 0425 від 17.07.2015р. на загальну суму 330 784,66грн. (а.с.26);

- актом-рахунком №85528 від 31.10.2022р. приймання наданих послуг згідно договору 0425 від 17.07.2015р. на загальну суму 333 920,26грн. (а.с.27);

- актом-рахунком №94201 від 30.11.2022р. приймання наданих послуг згідно договору 0425 від 17.07.2015р. на загальну суму 289 959,14грн. (а.с.28);

- актом-рахунком №102973 від 31.12.2022р. приймання наданих послуг згідно договору 0425 від 17.07.2015р. на загальну суму 244 273,45грн. (а.с.29).

Вищезазначені акти підписані з обох сторін без зауважень, крім акту-рахунка №12453 від 28.02.2022р. приймання наданих послуг згідно договору 0425 від 17.07.2015р. на загальну суму 228 205,36грн. (а.с.19).

Згідно з п.4.5. не пізніше 15 числа місяця, наступного за Розрахунковим місяцем, абонент повертає водоканалу один з двох примірників акту-рахунку приймання наданих послуг за розрахунковий місяць, підписаний уповноваженою особою та скріплений печаткою абонента, отриманий згідно з п.4.4 договору.

Відповідно до п.4.6. якщо абонент має розбіжності щодо об`ємів наданих йому послуг, він зобов`язаний подати їх водоканалу у письмовій формі в строк, визначений в п.4.5. договору, і оплатити в порядку та строки, визначені в п.4.8. договору, той об`єм послуг, до якого абонент не має заперечень.

Розбіжності щодо обсягів наданих послуг вирішуються сторонами в порядку, визначеному в пункті 9.3. договору. Неповернення актів-рахунків приймання наданих послуг або заперечень до них в строк та порядку згідно з пунктом 4.5. договору підтверджує визнання абонентом об`єм наданих йому послуг, розміру плати за них та прийняття їх в повному обсязі. У цьому випадку у подальшому їх перерахунок не проводиться.

Суд зазначає, що оскільки відповідач не подав позивачу заяв щодо розбіжностей об`ємів наданих йому послуг та не повернув вищезазначений акт-рахунок в порядку та строки що передбачені договором, акт-рахунок вважається таким, що прийнятий у повному обсязі.

Відповідно до пункту 4.8. Договору відповідач зобов`язаний оплачувати спожиті послуги не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, а тому строк оплати вартості спожитих відповідачем послуг, наданих позивачем у спірному періоді, є таким, що настав.

Господарський суд наголошує, що будь-які докази звернення відповідача до позивача з претензіями щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості в матеріалах справи відсутні.

Крім того, 21.12.2023р. між Комунальним підприємством "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпровської міської ради та Акціонерним товариством "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД" був підписаний акт №495444 від 21.12.2023р. звірки за послуги водопостачання та водовідведення (договір №0425 від 17.07.2015р.). Даний акт був підписаний представниками обох сторін без зауважень.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, послуги вважаються надані в тому обсязі і на ті суми, що зазначені в актах-рахунках.

Судом встановлено, що доказів на підтвердження повної оплати за отримані послуги відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, не спростував.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача частині основного боргу у розмірі 3 130 883,62грн. є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлені строки.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних нарахувань.

Згідно з частинами 1, 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається, позивачем здійснено інфляційні нарахування у розмірі 975 391,48грн. за загальний період з березня 2022 по квітень 2025 включно, а також нараховано 3% річних у розмірі 262 292,29грн. за загальний період з 16.02.2022р. по 28.05.2025р.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку 3% річних судом помилок не виявлено, тому вимога є такою, що підлягає задоволенню в розмірі 262 292,29 грн.

Здійснюючи перевірку розрахунку інфляційних втрат, суд враховує таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат судом помилок не виявлено, тому вимога є такою, що підлягає задоволенню в розмірі 975 391,48грн.

З врахуванням вище викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

Європейський суд з прав людини у справі "Мантованеллі" проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод є право на змагальне провадження.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 65 528,51грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД", 49068, м. Дніпро, вул. Орбітальна, буд. 13, на користь Комунального підприємства "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпровської міської ради, 49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 21А, суму заборгованості у розмірі 4 368 567,39грн. (чотири мільйони триста шістдесят вісім тисяч п`ятсот шістдесят сім гривень 39коп.), з яких: 3 130 883,62грн. заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення, 975 391,48грн. інфляційних нарахувань, 262 292,29грн. 3% річних.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД", 49068, м. Дніпро, вул. Орбітальна, буд. 13, на користь Комунального підприємства "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпровської міської ради, 49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 21А, витрати по сплаті судового збору у розмірі 65 528,51грн. (шістдесят п`ять тисяч п`ятсот двадцять вісім гривень 51коп.).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31.10.2025

Суддя С.П. Панна