ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/6472/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Власова Ю. Л. (головуючого), Булгакової І. В., Колос І. Б.,

за участю секретаря судового засідання Бутенка А. О.,

представників учасників справи:

позивача - Підлипенського Д. В.,

відповідача - Чехович Л. А., Дроботько О. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 08 квітня 2025 року (суддя Бондаренко-Легких Г. П.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06 серпня 2025 року (колегія суддів: Ходаківська І. П., Демидова А. М., Владимиренко С. В.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопром Альянс"

про стягнення 18 769 672, 44 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - Оператор ГТС, позивач) звернулося до суду з позовом (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергопром Альянс" (далі - ТОВ "Енергопром Альянс", відповідач) про стягнення 18 769 672, 44 грн, з яких: 16 315 464, 23 грн - основний борг, 1 978 737, 84 грн - пеня, 356 746, 10 грн - інфляційні втрати, та 118 724, 27 грн - 3 % річних.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 жовтня 2019 року між сторонами укладено договір транспортування природного газу № (далі - Договір), складовою якого є вчинення дій з врегулювання добового небалансу. У грудні 2022 року та січні 2023 року у відповідача виник небаланс природного газу, у зв`язку із чим у останнього виник обов`язок сплатити позивачу кошти відповідно до розміру добового небалансу. Однак, за твердженням позивача, відповідач не здійснив плату за добовий небаланс у строки, передбачені Договором.

1.3. Заперечуючи проти позову, відповідач, з-поміж іншого, зазначав, що згідно з його контррозрахунком суми основного боргу плата за добовий небаланс природного газу за грудень 2022 року повинна становити 309 239, 87 грн, а за січень 2023 - 549 927, 98 грн, що в сукупності становить 859 167, 85 грн та повністю покривається списаними грошовими коштами за банківською гарантією у розмірі 1 000 000, 00 грн. Таким чином, жодної не погашеної заборгованості у відповідача перед позивачем не існує, більше того наявна переплата відповідача у розмірі 140 832, 15 грн.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 08 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06 серпня 2025 року, у задоволенні позову Оператора ГТС про стягнення з ТОВ "Енергопром Альянс" грошових коштів відмовлено.

2.2. Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що, визначаючи обсяги щодобових небалансів за грудень 2022 року, Оператор ГТС врахував місячне коригування остаточних відборів природного газу (остаточна алокація) по споживачу відповідача - Товариству з обмеженою відповідальністю "Цілісний майновий комплекс 103" (далі - ТОВ "ЦМК 103") в об`ємі 496 044, 16 куб. м в розрізі газових діб з 1 по 11 грудня 2022 року. Донарахування природного газу було проведено позивачем споживачу - ТОВ "ЦМК 103" за рішенням Акціонерного товариства "Київгаз" (далі - АТ "Київгаз") № 19/29-12/1218 від 29 грудня 2022 року в обсязі 496 044, 16 куб. м.

2.3. Натомість, рішенням Господарського суду міста Києва від 18 грудня 2023 року у справі № 910/6295/23, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18 червня 2024 року та постановою Верховного Суду від 26 вересня 2024 року, та ухвалено за участю ТОВ "Енергопром Альянс" та Оператора ГТС як третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору, визнано протиправним та скасовано рішення постійно діючої комісії з питань розгляду актів про порушення АТ "Київгаз" № 19/29-12/1218 від 29 грудня 2022 року. Вказаними судовими рішеннями встановлено, що підстави для донарахування оператором розподілу (Оператором ГРМ) АТ "Київгаз" споживачеві відповідача ТОВ "ЦМК 103" об`ємів природного газу за період з 01 грудня 2022 року по 12 грудня 2022 року як необлікованого в обсязі 496 044, 16 куб. м були відсутні.

2.4. На підставі наведеного суди виснували, що внесені до інформаційної платформи Оператора ГТС відомості про коригування остаточних відборів природного газу (остаточна алокація) по споживачу ТОВ "ЦМК 103" є недостовірними. Водночас матеріали справи не містять оновленого розрахунку позивача стосовно добових небалансів відповідача за грудень 2022 року, як і не містять доказів того, що Оператор ГТС провів коригування відомостей остаточної алокації відбору природного газу з газотранспортної системи по споживачу - ТОВ "ЦМК 103". Тому поданий позивачем розрахунок заборгованості за добові небаланси суди першої та апеляційної інстанцій оцінили критично, як такий, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, зібраних у справі доказах та встановлених обставинах.

2.5. Застосувавши принцип вірогідності доказів, суди з більшою імовірністю вважали обгрунтованим здійснений відповідачем контррозрахунок щодо обсягів негативного добового небалансу, оскільки він проведений з урахуванням коригування інформації по спожитому ТОВ "ЦМК 103" природному газу у грудні 2022 року. Загальна вартість щодобових небалансів за цим контррозрахунком становить 859 167, 85 грн.

2.6. Також суди попередніх інстанцій встановили, що виконання зобов`язань відповідача перед позивачем за Договором було забезпечено банківською гарантією, за якою кредитором було пред`явлено письмову вимогу на суму 1 000 000, 00 грн та здійснено оплату вказаних грошових коштів. Таким чином, 31 січня 2023 року відбувся факт оплати відповідачем послуг за Договором в частині оплати заборгованості за негативні щодобові небаланси, що виникла у грудні 2022 року та січні 2023 року, у повному розмірі шляхом списання з рахунку відповідача грошових коштів за банківською гарантією, крім того, утворилась переплата, що становить 140 832, 15 грн.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Оператор ГТС звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 06 серпня 2025 року та рішення Господарського суду міста Києва від 08 квітня 2025 року у справі № 910/6472/23 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

3.2. Позивач у касаційній скарзі зазначив підставою касаційного оскарження зазначених ним рішень судів першої та апеляційної інстанцій пункти 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України.

4. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

4.1. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 вересня 2025 року для розгляду касаційної скарги Оператора ГТС у справі № 910/6472/23 визначено колегію суддів у складі: Власова Ю. Л. - головуючого, Булгакової І. В., Колос І. Б.

4.2. Ухвалою від 29 вересня 2025 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі.

4.3. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.4. Нормами частини другої статті 300 ГПК України встановлені межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

5.1. 25 жовтня 2019 року між позивачем як оператором та відповідачем як замовником укладено Договір, згідно з пунктом 2.1 якого оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому Договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому Договорі вартість такої послуги та плати (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

5.2. В абзаці 1 пункту 9.2 Договору зазначено, що у разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом ХІV Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС).

5.3. Пунктом 9.3 Договору передбачено, що у випадку, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити такий рахунок у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту. Оплата вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою чинним законодавством, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.

5.4. У пункті 11.4 Договору зазначено, що врегулювання щодобових небалансів оформлюється одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

5.5. Оператор ГТС оформив акти врегулювання щодобових небалансів за газові місяці грудня 2022 року та січня 2023 року, а також рахунки, які надсилав замовнику через інформаційну платформу, а саме:

- акт та рахунок № 12-2022- від 31 грудня 2022 року за газовий місяць грудня 2022 року на суму 16 765 536, 25 грн в обсязі 511, 05579 тис. куб. м;

- акт та рахунок № 01-2023- від 31 січня 2023 року за газовий місяць січня 2023 року на суму 549 927, 98 грн в обсязі 22, 55324 тис. куб. м.

5.6. Поряд з цим, позивач зазначив, що 31 січня 2023 року відбулась сплата за вимогою по банківській гарантії виконання зобов`язання № 7-К/18-VIP_6 від 14 лютого 2020 року у розмірі 1 000 000, 00 грн.

Отже, заборгованість замовника (відповідача) в частині оплати щодобових небалансів за грудень 2022 року за розрахунком позивача складала 15 765 536, 25 грн, а за січень 2023 року - 549 927, 98 грн.

5.7. Пунктом 13.5 Договору передбачено, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим Договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

5.8. Посилаючись на те, що відповідач не здійснив оплату за добовий небаланс у строки, передбачені Договором, у зв`язку з чим у останнього утворився борг, позивач нарахував на цю суму боргу пеню, річні та інфляційні.

5.9. Також судами встановлено, що визначаючи обсяги щодобових небалансів за грудень 2022 року Оператор ГТС врахував місячне коригування остаточних відборів природного газу (остаточна алокація) по споживачу відповідача - ТОВ "ЦМК 103" (ЕІС код споживача 56ХО00012ЕМJ600) в об`ємі 496 044,16 куб. м в розрізі газових діб з 1 по 11 грудня 2022 року. Донарахування природного газу було проведено позивачем споживачу - ТОВ "ЦМК 103" за рішенням АТ "Київгаз" № 19/29-12/1218 від 29 грудня 2022 року в обсязі 496 044,16 куб. м. Проте рішенням Господарського суду міста Києва від 18 грудня 2023 року у справі № 910/6295/23, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення постійно діючої комісії з питань розгляду актів про порушення АТ "Київгаз" № 19/29-12/1218 від 29 грудня 2022 року; встановлено, що були відсутні підстави для донарахування оператором розподілу (Оператором ГРМ) АТ "Київгаз" споживачеві відповідача ТОВ "ЦМК 103" об`ємів природного газу за період з 01 грудня 2022 року по 12 грудня 2022 року як необлікованого (донарахованого) в обсязі 496 044, 16 куб. м.

5.10. Відповідач подав суду контррозрахунок щодо обсягів негативного добового небалансу, проведений з урахуванням коригування інформації по спожитому ТОВ "ЦМК 103" природному газу у грудні 2022 року. За інформацією ТОВ "Енергопром Альянс" нарахування щодобових обсягів небалансів за газовий місяць грудень 2022 року становило: негативні небаланси в обсязі 17 063, 26 куб. м на суму 521 843, 13 грн; позитивні небаланси - 6 981, 17 куб. м на суму 212 603, 26 грн; різниця - 309 239, 87 грн.

5.11. За січень 2023 року відповідач не оскаржує нарахування щодобових негативних небалансів в загальному обсязі 22, 55324 тис. куб. м на суму 549 927, 98 грн.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

6. Доводи касаційної скарги позивача

6.1. В обґрунтування наявності підстав для касаційного оскарження за пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України Оператор ГТС зазначає про:

- застосування судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях приписів пунктів 1, 2, 6 глави 6 розділу XIV Кодекс ГТС, пункту 4 глави 1 розділу XII Кодексу ГТС, пунктів 9.2, 9.3, 9.6, 11.4 Договору без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 918/450/20, від 31 травня 2022 року у справі № 904/5697/20, від 19 липня 2022 року у справі № 914/2718/20, від 21 липня 2022 року у справі № 906/1261/20, від 28 липня 2022 року у справі № 904/5698/20;

- застосування судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях статті 75 ГПК України без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/17, постановах Верховного Суду від 29 квітня 2021 року у справі № 920/111/19, від 15 липня 2021 року у справі № 910/19256/16, від 31 травня 2023 року у справі № 909/433/21, відповідно до якого преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

6.1.1. Так, з посиланням на висновки, наведені у постановах Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 918/450/20, від 31 травня 2022 року у справі № 904/5697/20, від 19 липня 2022 року у справі № 914/2718/20, від 21 липня 2022 року у справі № 906/1261/20, від 28 липня 2022 року у справі № 904/5698/20, скаржник стверджує, що достатньою підставою для оплати послуг балансування є наявність небалансу в звітному місяці, який доводиться алокаціями (звітами), складеними Оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником. При цьому відповідно до пунктів 3, 4 глави 1 розділу ХІІ Кодексу ГТС відповідальність за своєчасність, повноту і достовірність інформації, що надається відповідно до цього розділу, несе той суб`єкт, на якого покладається обов`язок щодо надання інформації оператору ГТС відповідно до цього розділу.

Крім того, відповідно до пункту 9.6 Договору розбіжності щодо вартості добових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений пунктом 9.3 цього Договору, визначається за даними оператора.

Оператор ГТС зазначає, що складаючи акти врегулювання щодобових небалансів за період грудня 2022 року, січня 2023 року, він керувався виключно відомостями, які вносяться до інформаційної платформи як самим замовником послуг транспортування природного газу, яким є відповідач, так і Операторами газорозподільних мереж, через газорозподільчу систему яких здійснюється розподіл природного газу кінцевому споживачу, зокрема, але не виключно ТОВ "ЦМК 103".

При цьому позивач вважає, що жодним рішенням суду не встановленого того факту, що Оператор ГТС України вносив до інформаційної платформи неправдиві відомості про ті обсяги природного газу, які були відібрані з газотранспортної системи України, а в подальшому покладені в алокацію відповідача у період грудня 2022 року, січня 2023 року.

Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про відсутність у відповідача обов`язку з оплати негативного добового небалансу за спірний період.

6.1.2. Суди першої та апеляційної інстанцій у цій справі необґрунтовано послалися на встановлені факти у рішенні Господарського суду міста Києва від 18 грудня 2023 року у справі № 910/6295/23, оскільки за обставинами цієї справи позивач заявив до відповідача вимогу про стягнення заборгованості, яка виникла на підставі укладеного між сторонами Договору.

На переконання позивача, жодні правовідносини між Оператором ГРМ (АТ "Київгаз") та споживачами (ТОВ "ЦМК 103"), які були предметом розгляду у справі № 910/6295/23, не можуть впливати на суть правовідносин, які виникли між Оператором ГТС та ТОВ "Енергопром Альянс" у цій справі, оскільки у рішенні суду у справі № 910/6295/23 відсутні будь-які посилання, спрямовані на врегулювання розбіжностей між позивачем та відповідачем цієї справи щодо обсягу прийнятого/переданого природного газу, відображеного на Інформаційній платформі оператора, який випливає із вимог Кодексу ГТС.

Крім того, рішення у справі № 910/6295/23 стосується виключно скасування рішення постійно діючої комісії з питань розгляду актів про порушення АТ "Київгаз" № 19/29-12/1218 від 29 грудня 2022 року; цим рішенням АТ "Київгаз" не зобов`язано здійснити відповідне коригування обсягів відборів природного газу споживача ТОВ "ЦМК 103" за газовий місяць грудень 2022 року.

6.2. В обґрунтування наявності підстав для касаційного оскарження за пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України Оператор ГТС зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування приписів пунктів 1, 4 глави 1 розділу XII Кодексу ГТС.

6.2.1. Скаржник повторно наголошує, що він керується виключно відомостями про подачі/відбори природного газу, які надаються замовником послуг транспортування природного газу та Операторами ГРМ, які здійснюють розподіл природного газу кінцевому споживачу замовника послуг. Тобто відповідальність за надану Оператору ГТС інформацію та вчасність її внесення до інформаційної платформи несуть виключно такі замовники послуг транспортування та оператори газорозподільних мереж, а Оператор ГТС лише консолідує дані, які вносяться іншими суб`єктами до інформаційної платформи.

Крім того, внесення будь-яких даних до інформаційної платформи поза межами строків, встановлених Кодексом ГТС (за звітний газовий місяць) спричинить негативні наслідки для Оператора ГТС, при тому, що він не є тим суб`єктом дії/бездіяльність чи рішення якого призвели до настання таких негативних наслідків (відсутня вина).

На переконання позивача, у разі задоволення його позовних вимог відповідач в подальшому матиме можливість захистити своє порушене право шляхом стягнення збитків з тих суб`єктів, дії яких спричинили для нього настання таких негативних наслідків. Водночас у разі відмови у задоволенні цього позову Оператор ГТС не матиме можливості будь-яким чином захисти своє порушене право, оскільки не отримано плату за добовий негативний небаланс, і позивач не має правових підстав стягувати її з будь-якого іншого суб`єкта.

7. Заперечення відповідача на касаційну скаргу позивача

7.1. ТОВ "Енергопром Альянс" у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а судові рішення попередніх інстанцій у цій справі - без змін.

7.2. Відповідач зазначає, що підстава, зазначена у пункті 1 частини другої статті 287 ГПК України, а саме, неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм права, скаржником не доведена. Суди першої та апеляційної інстанцій правильно вирішили цей спір, з огляду на преюдиційно встановлену відсутність спірних відборів ТОВ "ЦМК 103" та недостовірність донарахування 496 044, 16 куб. м правомірно виключили ці обсяги з розрахунку.

7.3. Крім того, практика Верховного Суду щодо питання застосування приписів пунктів 1, 4 глави 1, розділу XII Кодексу ГТС є сформованою та сталою, твердження позивача про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування вказаних правових норм не відповідає дійсності.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Джерела права

8.1. Згідно з пунктом 1 глави 1 розділу XII Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи на підставі інформації про виміряний за газову добу обсяг природного газу та всі його подачі та відбори, яка надається оператором газорозподільної системи, суміжним газовидобувним підприємством, газовидобувним підприємством, підключеним безпосередньо до газорозподільної системи, оператором газосховищ, оператором установки LNG та прямим споживачем, надає кожному замовнику послуг транспортування природного газу інформацію про його подачі та відбори в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за відповідну газову добу (D) в порядку, встановленому цим розділом. Інформація про відбори в точках виходу до газорозподільних систем надається в розрізі споживачів замовника послуг транспортування.

8.2. У пункті 4 глави 1 розділу XII Кодексу ГТС зазначено, що відповідальність за своєчасність, повноту і достовірність інформації, що надається відповідно до цього розділу, несе той суб`єкт, на якого покладається обов`язок щодо надання інформації оператору газотранспортної системи відповідно до цього розділу.

8.3. Відповідно до пункту 2 глави 3 розділу XII, пункту 5 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС - оператор газорозподільної системи, суміжне газовидобувне підприємство, газовидобувне підприємство, підключене безпосередньо до газорозподільної системи, оператор газосховищ, оператор установки LNG та прямий споживач надають оператору газотранспортної системи інформацію про подачі та відбори/споживання, що вимірюються протягом доби, не пізніше ніж за одну годину до закінчення строку надання такої інформації оператором газотранспортної системи замовникам послуг транспортування природного газу згідно з пунктом 1 цієї глави. При цьому інформація про добові обсяги подач та відборів/споживання, що вимірюються протягом доби, надається оператору газотранспортної системи не пізніше ніж о 08:00 UTC (10:00 за київським часом) годині для зимового періоду або о 07:00 UTC (10:00 за київським часом) годині для літнього періоду після закінчення газової доби (D). Така інформація повинна надаватись в електронному вигляді через інформаційну платформу за встановленою оператором газотранспортної системи формою, погодженою Регулятором.

8.4. Згідно з частиною четвертою статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

9. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

9.1. Предметом судового розгляду у цій справі є стягнення оператором із замовника заборгованості, штрафних санкцій, річних та інфляційних за вчинення дій із врегулювання добового небалансу за Договором.

9.2. При цьому спірне питання, передане на розгляд касаційного суду, полягає у правильному застосуванні положень пункту 4 глави 1 розділу XII Кодексу ГТС в контексті встановлених у цій справі обставин.

9.3. Зокрема, позивач наполягає на наявності у відповідача заборгованості в частині оплати щодобових небалансів за грудень 2022 року, сформованої на підставі інформації, наданої у звітному місяці самим відповідачем та Оператором ГРМ (АТ "Київгаз").

9.4. Водночас у межах справи № 910/6295/23, у якій позивач і відповідач брали участь як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, суди встановили неправомірність рішення АТ "Київгаз" про донарахування споживачеві відповідача ТОВ "ЦМК 103" у грудні 2022 року природного газу в обсязі 496 044, 16 куб. м. Помилковість донарахування вказаного обсягу природного газу, включеного у добові небаланси відповідача, виключає наявність заборгованості ТОВ "Енергопром Альянс" перед Оператором ГТС за добові небаланси за грудень 2022 року.

9.5. У касаційній скарзі позивач наполягає на тому, що оскільки суди у справі № 910/6295/23 та у будь-якій іншій справі не зобов`язували АТ "Київгаз" здійснити відповідне коригування обсягів відборів природного газу споживача ТОВ "ЦМК 103" за газовий місяць грудень 2022 року, складений позивачем відповідачу відповідно до положень Кодексу ГТС та умов Договору акт та рахунок на оплату за добові небаланси за грудень 2022 року підлягають оплаті.

9.6. Касаційне провадження у справі відкрито, зокрема, на підставі пунктів 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України.

9.7. Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

9.8. Також Верховний Суд наголошує, що переглядаючи справу в касаційному порядку, він виконує функцію "суду права", а не "факту", отже, відповідно до статті 300 ГПК України перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи.

9.9. Верховний Суд позбавлений права самостійно досліджувати, перевіряти та переоцінювати докази, самостійно встановлювати по-новому фактичні обставини справи, певні факти або їх відсутність.

Стосовно підстави касаційного оскарження за пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України

9.10. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

9.11. Верховний Суд зауважує, що подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Разом з тим, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

9.12. Стверджуючи про наявність вказаної підстави, скаржник посилається на те, що судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях були неправильно застосовані приписи пунктів 1, 2, 6 глави 6 розділу XIV Кодекс ГТС, пункту 4 глави 1 розділу XII Кодексу ГТС, пунктів 9.2, 9.3, 9.6, 11.4 Договору, без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 918/450/20, від 31 травня 2022 року у справі № 904/5697/20, від 19 липня 2022 року у справі № 914/2718/20, від 21 липня 2022 року у справі № 906/1261/20, від 28 липня 2022 року у справі № 904/5698/20.

9.13. У пунктах 9.16 - 9.18 постанови Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 918/450/20, на яку посилається позивач, зазначено: "Скаржник послідовно посилається на те, що відповідач з 2015 року виконував умови Договору: протягом, навіть, спірного періоду він надавав АТ "Укртрансгаз" номінації (як то передбачено пунктом 6.3 Договору); отримував послуги транспортування природного газу (зокрема, приймав природний газ у відповідних віртуальних точках ГТС), що підтверджується алокаціями АТ "Рівнегаз" та актами приймання-передачі природного газу. У матеріалах справи також наявні листи, в яких АТ "Рівнегаз" зазначає, що саме на виконання умов укладеного Договору (пункт 19.6) інформує АТ "Укртрансгаз" про зміну найменування (т.1, а.с.67) та місцезнаходження (т.1, а.с.71). Більше того, АТ "Укртрансгаз" у запереченнях на додаткові пояснення відповідача від 05.10.2020 (т.2, а.с.122-125) звертало увагу суду першої інстанції на наявність постанови Вищого господарського суду України від 03.12.2017 у справі №918/919/16 щодо виконання спірного Договору та надало копію цієї постанови (т.2, а.с.131-143). Посилався позивач на цю ж постанову Вищого господарського суду України і в доводах апеляційної скарги (т.3, а.с.30). Водночас ані суд першої інстанції, ані суд апеляційної інстанції не перевірили аргументи позивача щодо фактичного виконання сторонами умов Договору, не дослідили зміст судових рішень у справі №918/919/16, зокрема, й на предмет того, чи є обставини, встановлені рішеннями в названій господарській справі, преюдиціальними для справи, що розглядається. Отже, без належної та всебічної перевірки зазначених доводів позивача щодо виконання спірного Договору сторонами та встановлення відповідних обставин при розгляді судами іншої господарської справи висновки попередніх судових інстанцій щодо неукладеності Договору є передчасними".

9.14. У постановах від 31 травня 2022 року у справі № 904/5697/20, від 19 липня 2022 року у справі № 914/2718/20 та від 28 липня 2022 року у справі № 904/5698/20 Верховний Суд висвітлив схожий правовий підхід до врегулювання спірних правовідносин, зазначивши, що "за законом та договором достатньою підставою для оплати послуг балансування є наявність небалансу в звітному місяці, який доводиться алокаціями (звітами), складеними оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником. При цьому зазначена інформація є нерозривно пов`язаною зі звітністю сторін щодо надання послуг з транспортування газу безпосередньо. … З огляду на наведене для правильного вирішення даного спору за відсутності узгодженої позиції сторін щодо надання послуг балансування судам належало встановити обставини, пов'язані з наданням послуг власне транспортування газу, дослідити складені сторонами на виконання відповідних умов договору акт приймання-передачі природного газу в спірний період, у тому числі з метою встановлення обсягів природного газу, визначених комерційними вузлами обліку у фізичних точках входу/виходу, як це передбачено Кодексом газотранспортної системи; акт наданих послуг; акт врегулювання щодобових небалансів за січень 2020 року".

9.15. У пунктах 8.23 - 8.27 постанови від 21 липня 2022 року у справі № 906/1261/20 Верховний Суд вказав: "За змістом рішення суду першої інстанції вбачається, що позивач на підтвердження вчинення балансуючих дій надав договори купівлі-продажу природного газу, укладені ним з АТ "НАК "Нафтогаз України". У свою чергу, апеляційний господарський суд виходив з того, що позивач факт надання послуг балансування природного газу не довів. … Відповідно до вимог чинного законодавства відповідач як оператор газорозподільної системи мав би або закупити природний газ для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат, або оплатити цей газ шляхом оплати послуг балансування Оператора ГТС; у свою чергу, Оператор ГТС для оплатного балансування має використовувати природний газ, який придбаний ним. З огляду на наведене суд першої інстанції помилково обмежився посиланням на подання позивачем згаданих договорів купівлі-продажу природного газу із зазначенням предмету цих договорів, але не дослідив їх зміст та не встановив фактичні обставини, пов'язані із закупівлею позивачем природного газу для надання відповідачеві спірних послуг з балансування. Ці порушення не були усунуті і судом апеляційної інстанції".

9.16. Верховний Суд зазначає, що алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить, насамперед, від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування у справі, який може змінюватися в процесі її розгляду (така правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 липня 2019 року зі справи № 910/4994/18).

9.17. Проаналізувавши обставини справ, названих позивачем у касаційній скарзі, та зроблені Верховним Судом з огляду на ці обставини висновки, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що правовідносини у контексті визначеного позивачем питання застосування норми права не є подібними, висновки Верховного Суду, зроблені у постановах від 18 лютого 2022 року у справі № 918/450/20, від 31 травня 2022 року у справі № 904/5697/20, від 19 липня 2022 року у справі № 914/2718/20, від 21 липня 2022 року у справі № 906/1261/20, від 28 липня 2022 року у справі № 904/5698/20 зроблені у неподібних відносинах з цією справою та не підтверджують правову позицію позивача про те, що наявність небалансу в звітному місяці, сформованого Оператором ГТС на підставі інформації, наданої замовником та Оператором ГРМ через інформаційну платформу, є беззаперечною підставою для оплати послуг балансування та саме по собі виключає необхідність дослідження судом інших доказів, які можуть підтверджувати помилковість здійснених нарахувань.

9.18. Також скаржник зазначає про неправильне застосування судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях статті 75 ГПК України без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/17, постановах Верховного Суду від 29 квітня 2021 року у справі № 920/111/19, від 15 липня 2021 року у справі № 910/19256/16, від 31 травня 2023 року у справі № 909/433/21, відповідно до якого преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

9.19. У справі № 917/1345/17 Велика Палата Верховного Суду здійснювала касаційний перегляд спору за позовом Агрофірми про стягнення з учасників товариства коштів, отриманих без достатньої правової підстави; позовні вимоги були мотивовані безпідставністю здійснених позивачем на користь відповідачів виплат у вигляді дивідендів.

9.20. Постанова Верховного Суду від 29 квітня 2021 року у справі № 920/111/19 відсутня в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

9.21. У справі № 910/19256/16 суди розглядали позовні вимоги про визнання порушення прав інтелектуальної власності на винахід та зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним патенту на винахід.

9.22. Виходячи зі змісту постанови Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 909/433/21, розглядався позов до КП "Водоканал" про зобов'язання здійснити помісячний перерахунок за послугу з постачання питної води. Скаржник у касаційній скарзі зазначав про неправильне застосування судами попередніх інстанцій положень частини четвертої статті 75 ГПК України без врахування висновків щодо застосування цієї норми права, викладених у постановах Верховного Суду. За результатами розгляду цих доводів касаційної скарги Верховний Суд закрив провадження у справі з огляду на неподібність правовідносин у наведених скаржником справах.

9.23. Верховний Суд не раз наголошував, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише цитування у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

9.24. Неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, зокрема, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій подібній справі.

9.25. Таким чином, колегія суддів Верховного Суду вважає, що наведені скаржником у касаційній скарзі правові висновки Верховного Суду з постанов від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/17, від 29 квітня 2021 року у справі № 920/111/19, від 15 липня 2021 року у справі № 910/19256/16, від 31 травня 2023 року у справі № 909/433/21 носять загальний характер. При цьому вони виокремлені з контексту позивачем, тоді як співвідносно з обставинами кожної конкретної з наведених позивачем справ вказані висновки не підтверджують правову позицію позивача, оскільки відповідні правовідносини не є подібними до правовідносин у цій справі.

9.26. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

9.27. Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, у зв`язку чим касаційне провадження за касаційною скаргою Міноборони в частині вказаної підстави підлягає закриттю на підставі пункту 5 частини першої статті 296 цього Кодексу.

Стосовно підстави касаційного оскарження за пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України

9.28. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

9.29. Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

9.30. У касаційній скарзі скаржник зазначає про неправильне застосування судами попередніх інстанцій приписів пунктів 1, 4 глави 1, розділу XII Кодексу ГТС з огляду на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування цих норм права у подібних правовідносинах.

9.31. Зокрема, на переконання Оператора ГТС, оскільки він формує акт щодо обсягів добових небалансів за газовий місяць в односторонньому порядку на підставі інформації, наданої замовником та оператором ГРМ, такий акт та виставлений на його підставі рахунок в подальшому не можуть піддаватися сумніву та є безспірною підставою для перерахування замовником Оператору ГТС визначеної в акті та рахунку плати за добові небаланси.

9.32. Верховний Суд зазначає, що за законом та договором транспортування природного газу достатньою підставою для оплати послуг балансування є існування місячного негативного небалансу, який доводиться алокаціями (звітами), складеними оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником. Водночас, у разі відсутності узгодженої позиції сторін щодо надання послуг балансування судам належить встановлювати обставини, пов`язані з наданням відповідних послуг шляхом дослідження наданих сторонами доказів з метою встановлення обсягів природного газу відібраного замовником у фізичних точках входу/виходу (схожі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 28 вересня 2023 року у справі № 910/19206/21, від 01 лютого 2023 року у справі №924/866/21 тощо).

9.33. У цій справі суди попередніх інстанцій, дослідивши надані сторонами докази та врахувавши обставини, встановлені судовими рішеннями № 910/6295/23, дійшли висновку про те, що Оператором ГРМ було неправомірно донараховано споживачеві відповідача ТОВ "ЦМК 103" об`ємb природного газу за період з 01 грудня 2022 року по 12 грудня 2022 року як необлікованого в обсязі 496 044, 16 куб. м. Отже, відсутні правові підстави для включення позивачем відповідачу в акт врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць грудня 2022 року відповідного обсягу природного газу на підставі інформації, наданої Оператором ГРМ.

9.34. Колегія суддів Верховного Суду вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що з урахуванням встановлених у справі № 910/6295/23 обставин стосовно відсутності спірних відборів та безпідставності донарахування 496 044, 16 куб. м природного газу ці обсяги слід виключити з розрахунку, є такими, що відповідають умовам Договору та положенням Кодексу ГТС.

9.35. Вище у тексті цієї постанови Верховний Суд зазначав, що відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

9.36. Оскільки під час здійснення касаційного провадження у цій справі з підстави касаційного оскарження, визначеної у пункті 3 частини другої статті 287 ГПК України, Верховним Судом не встановлено порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, про які зазначає позивач, а доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, Верховний Суд не вбачає підстав для формування висновку щодо застосування приписів пунктів 1, 4 глави 1 розділу XII Кодексу ГТС у контексті спірних правовідносин.

9.37. Інших доводів на обґрунтування незаконності рішення Господарського суду міста Києва від 08 квітня 2025 року та постанови Північного апеляційного господарського суду від 06 серпня 2025 року у цій справі касаційна скарга не містить.

9.38. З огляду на викладене оскаржувані рішення підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

10. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

10.1. Згідно із частиною першою статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10.2. Враховуючи доводи касаційної скарги, межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не отримали свого підтвердження під час касаційного провадження, у зв`язку із чим підстави для скасування судових рішень попередніх інстанцій - відсутні.

10.3. Крім того, оскільки підстава для касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшла свого підтвердження після відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою в цій частині на підставі пункту 5 частини першої статті 296 цього Кодексу.

11. Судові витрати

11.1. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, то судові витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись пунктом 5 частини першої статті 296, статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційне провадження у справі № 910/6472/23, відкрите за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду міста Києва від 08 квітня 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06 серпня 2025 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, - закрити.

2. В іншій частині касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 08 квітня 2025 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06 серпня 2025 року у справі № 910/6472/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Л. Власов

Суддя І. В. Булгакова

Суддя І. Б. Колос