ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року Справа № 918/432/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. , суддя Петухов М.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртранснафта" на рішення Господарського суду Рівненської області від 04.08.2025 у справі № 918/432/25 (суддя Андрійчук О.В., повний текст рішення складено 04.08.2025)

за позовом Акціонерного товариства "Укртранснафта"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурне бюро "Янкор"

про стягнення пені та штрафу в сумі 257 457,76 грн

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 Акціонерне товариство "Укртранснафта" (далі - позивач, АТ "Укртранснафта") звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Архітектурне бюро "Янкор" (далі - відповідач, ТОВ "Архітектурне бюро "Янкор") про стягнення пені та штрафу в сумі 257 457, 76 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на надання послуг з поточного ремонту об`єкту від 30.11.2023 № 22/674 в частині виконання робіт у строк, визначений договором.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 04.08.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 100 000 грн пені та 45 000 грн штрафу. В задоволенні позовних вимог про стягнення 93 072, 28 грн пені та 19 385, 48 грн штрафу відмовлено.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні судом, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. 75-79, 86 ГПК України, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Суд першої інстанції, враховуючи період прострочення, наслідки порушення зобов`язання, беручи до уваги засади справедливості, добросовісності, розумності, зважаючи на правову природу неустойки та її основне призначення, та реалізовуючи свої дискреційні повноваження, зазначив, що наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором, а тому дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені до 100 000 грн, а штрафу до 45 000 грн.

До Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга АТ "Укртранснафта" на рішення Господарського суду Рівненської області від 04.08.2025 у справі №918/432/25, в якій позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 93 072, 28 пені та 19 385, 48 грн штрафу, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задоволити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступних аргументів:

- позивач не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені та штрафу та вважає, що рішення в цій частині є незаконним, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права (статей 530, 551, 610 ЦК України) та процесуального права (статей 236, 238 ГПК України) та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи;

- відповідачем не наданого жодного належного та допустимого доказу, що підтверджує ті обставини, які встановлені у оскаржуваному рішенні суду, які б слугували підставою для зменшення розміру пені та штрафу, що нараховані в установленому договором порядку;

- матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про неплатоспроможність відповідача, погіршення його фінансового стану та його господарської діяльності;

- загальна вартість договору становить 2 089 469 грн, натомість розмір задоволених судом першої інстанції позовних вимог у цій справі становить 145 000 грн, тобто менше 7 % від загальної вартості договору;

- будучи ознайомленим з умовами договору, відповідач мав усвідомлювати, що за неналежне виконання його умов на нього буде покладена відповідальність передбачена пунктом 9.1 договору.

- враховуючи умови укладеного договору, норми законодавства, якими врегульовано зобов`язальні правовідносини з надання послуг, позивач вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми пені в розмірі 193 072, 28 грн та штрафу в розмірі 64 385,48 грн обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 918/432/25 у складі головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В.

Листом від 25.08.2025 з Господарського суду Рівненської області витребувано матеріали справи.

28.08.2025 матеріали справи надійшли до суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.09.2025 відкрито провадження за апеляційною скаргою АТ "Укртранснафта" на рішення Господарського суду Рівненської області від 04.08.2025 у справі № 918/432/25. Повідомлено учасників справи, що розгляд справи буде здійснюватися у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи.

ТОВ "Архітектурне бюро "Янкор" надіслало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач зазначає наступне:

- фактично відповідачем було раніше виконанні прийняті на себе зобов`язання щодо виконання робіт із будівельного підряду, однак внаслідок тривалого здійснення процедури перевірки робіт самим позивачем, підписання акту відбулося дещо пізніше, аніж роботи були виконані. Таким чином, загальний розмір нарахованої пені та штрафу за підрахунками відповідача має складати 227 029, 03 грн;

- під час виконання робіт на об`єкті позивача, виникла потреба у виконанні додаткових робіт, без виконання яких, завершити виконання договору було б неможливим. У зв`язку із викладеним, відповідач звертався до позивача із листом № 017/09-2024 від 17.09.2024, в якому повідомив про потребу виконання таких додаткових робіт, та запропонував у зв`язку із цим додатково продовжити строк виконання робіт за договором на 60 днів. Жодних заперечень на такі пропозиції відповідача, позивач в період виконання робіт не висловлював, що на переконання відповідача свідчить про прийнятність змін термінів виконання робіт за договором. Відповідач же виконав додаткові роботи без будь-яких додаткових вимог щодо їх оплати для позивача;

- відповідач повідомляє, що затримка у виконанні робіт була також зумовлена у зв`язку із тим, що з 24.02.2022 розпочата повномасштабна військова агресія РФ проти України. Загалом з 01.01.2024 до 31.12.2024 у м. Рівному 798 разів оголошено повітряну тривогу, загальною тривалістю понад 900 годин. Вказане призвело до неможливості вчасного виконання власних зобов`язань відповідачем, адже останнє залежить від наявних непереборних чинників, що наразі діють в середині країни, де здійснює свою господарську діяльність відповідач;

- на можливість вчасного виконання зобов`язань вплинув і той факт, що частина працівників, які є військовозобов`язаними була примусово мобілізована, що призвело до потреби пошуку нових працівників, які б могли завершити виконання відповідних послуг з будівельного підряду;

- з огляду на відсутність в діях відповідача прямого умислу на допущення порушення в частині строків виконання робіт, а також відповідного інформування позивача щодо вчасного виконання робіт, відповідач просить зменшити розмір штрафних санкцій, або відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі;

- судом першої інстанції правильно визначено пеню в розмірі 100 000 грн та штраф в розмірі 45 000 грн.

АТ "Укртранснафта" надіслало до суду відповідь на відзив, в якій зазначає наступне:

- для можливості застосування штрафних санкції, передбачених пунктом 9.1 договору, визначальним є саме дата підписання позивачем актів приймання виконаних будівельних робіт, що засвідчить факт (дату) виконання роботи. Таким чином, у зв`язку з порушенням відповідачем строку виконання робіт, позивач, керуючись пунктом 9.1 договору, обґрунтовано та правомірно нарахувало постачальнику пеню та штраф у загальному розмірі 257 457,76 грн;

- між сторонами не укладалось жодних додаткових угод, які б змінили (збільшили), встановлені договором строки виконання робіт, а також не вносились жодних змін до дефектного акту, які б вплинули на обсяги виконання підрядником робіт;

- відповідач за час виконання договору жодним чином не повідомляв позивача про існування обставин непереборної сили (форс мажору).

Відповідно до ч. 10 ст. 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги АТ "Укртранснафта" на рішення Господарського суду Рівненської області від 04.08.2025 у справі № 918/432/25 підлягає здійсненню у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним господарським судом, 30.11.2023 між АТ "Укртранснафта" (замовник) та ТОВ "Архітектурне бюро "Янкор" (підрядник) укладено договір № 22/674 на надання послуг з поточного ремонту об`єкту (договір), за п. 1.1. якого замовник на умовах цього договору та за результатами проведеної процедури закупівлі (відкриті торги з особливостями: згідно з протоколом № 397УОВ/3 щодо прийняття рішення уповноваженою особою з проведення публічних закупівель АТ "Укртранснафта" від 15.11.2023) доручає, а підрядник забезпечує, відповідно до дефектного акта і умов цього договору, надання послуг: "Поточний ремонт будівлі складу матеріального РБУ з адмінприміщеннями та матеріально-технічним складом м. Рівне, вул. Млинівська, 11", ДБН А.2.2-3:2014, (код 45220000-5 за ДК 021:2015, Інженерні та будівельні роботи) (роботи).

Пунктом 1.4. договору погоджено, що склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначені дефектним актом (додаток №1), який є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. 2.1. договору договірна ціна є твердою та визначається на основі твердого кошторису, що є невід`ємною частиною договору (додаток № 2) і становить: без ПДВ - 1 741 224,17 грн, ПДВ - 348 244,83 грн. Разом з ПДВ - 2 089 469 грн.

Відповідно до п. п. 2.4.- 2.5. договору, платежі за обсяги виконаних робіт здійснюються замовником шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом десяти календарних днів з дати підписання сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт (додаток № 4 до договору) та довідки про вартість виконаних робіт та витрат (додаток № 5 до договору) на підставі отриманого рахунку(ів) або (рахунку(ів)-фактури). Розрахунки за цим договором здійснюються замовником з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника.

Строки виконання робіт визначені у розділі 3 договору. Строки виконання робіт, передбачених п. 1.1. договору, становлять 140 календарних днів з дати початку виконання робіт. Строки виконання робіт визначаються на підставі Календарного графіка (додаток № 3 до договору та є невід`ємною його частиною. Датою початку виконання підрядником робіт вважається дата, зазначена замовником у письмовій заявці про готовність до виконання договору (заявка). Строки виконання робіт можуть бути змінені з внесенням відповідних змін у цей договір у випадках, передбачених чинним законодавством України. Датою закінчення виконаних робіт підрядником вважається дата їх прийняття замовником в порядку, передбаченому розділом 4 цього договору. Виконання робіт може бути закінчено підрядником достроково за умови письмової згоди замовника.

Порядок приймання - передачі виконаних робіт узгоджені розділом 4 договору, зокрема передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актами приймання виконаних будівельних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін. Акт приймання виконаних будівельних робіт (додаток № 4 до договору) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (додаток № 5 до договору) готує підрядник і надає його замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця. Замовник протягом 10 робочих днів перевіряє достовірність отриманого акта в частині фактично виконаних робіт, їх відповідності показникам якості, та, у разі відсутності явних недоліків, підписує його в рамках цього ж строку, або направляє мотивоване заперечення проти такого підписання. Після усунення підрядником недоліків, зазначених в акті про недоліки виконаних робіт, підписується акт приймання виконаних будівельних робіт (додаток № 4 до договору) та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (додаток № 5 до договору), на підставі яких здійснюється розрахунок, передбачений розділом 2 цього договору. Акт приймання виконаних будівельних робіт (додаток № 4 до договору), підписаний однією стороною, вважається недійсним, та роботи вважаються такими, що не прийняті замовником та не передані підрядником.

Відповідно до п. 5.1.- 5.2. договору замовник забезпечує підрядника примірником дефектного акта на обсяги робіт, які підрядник зобов`язується виконати за цим договором. Внесення змін до дефектного акта здійснюється за письмовою згодою сторін та у строки, визначені сторонами.

За умовами підп. 7.1.1., 7.1.2. п. 7.1. договору підрядник зобов`язався на власний ризик виконати якісно всі обумовлені цим договором роботи у повній відповідності до нормативних вимог, умов договору і вказівок замовника та передати роботи по їх закінченню у порядку та строки, встановлені цим договором, забезпечити виконання робіт згідно з календарним графіком.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором, в тому числі порушення строків виконання підрядних робіт, встановлених календарним графіком, підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом всього строку порушення зобов`язання. Якщо прострочення виконання зобов`язання перевищує 30 календарних днів, підрядник додатково сплачує штраф у розмірі 7,0% від ціни невиконаних зобов`язань (п. 9.1. договору).

Згідно з п. 12.1, 12.2. сторони зобов`язані докладати зусиль до вирішення конфліктних ситуацій шляхом переговорів та пошуку взаємоприйнятих рішень. При недосягненні згоди зі спірного питання сторони розглядатимуть спір у судовому порядку відповідно до чинного законодавства України.

У п. 13.1., 13.4.-13.6. договору зазначено, що сторона звільняється від визначеної цим договором та (або) чинним в Україні законодавством відповідальності за порушення договору, якщо вона доведе, що таке порушення сталося внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажору), визначених у цьому договорі, за умови, що настання таких обставин засвідчено у визначеному цим договором та/або законом порядку. Сторона, що має намір посилатися на обставини непереборної сили (форс-мажор), зобов`язана невідкладно, але не пізніше 5 (п`яти) календарних днів із дня настання таких обставин та їхнього впливу на можливість виконання зобов`язань за договором, письмово повідомити про це іншу сторону. Повідомлення направляється цінним листом з описом вкладення і повідомленням про вручення та має містити інформацію про обставини непереборної сили (форс-мажор) з обґрунтуванням їхнього впливу на можливість виконання зобов`язань за договором, а також орієнтований період їхнього дії/впливу. Наявність обставин непереборної сили (форс-мажору) підтверджується відповідним документом Торгово-промислової палати України або іншого компетентного органу, визначеного законодавством України. Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї зі сторін про неможливість виконання прийнятих за даним договором зобов`язань внаслідок дії обставин непереборної сили, позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вищевказану обставину, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань.

Цей договір набирає чинності з моменту його укладання та діє до 31.12.2024, а в частині розрахунків - до повного їх виконання (п. 14.1. договору).

Зміни або розірвання договору вчиняються шляхом укладання додаткових угод та набирають чинності з моменту укладання цих додаткових угод, окрім випадків, передбачених договором (п. 17.5 договору).

Відповідно до п. 17.6. договору за взаємною згодою сторін цей договір укладений в електронній формі відповідно до умов Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про електронні довірчі послуги".

26.01.2024 позивач надіслав на офіційну електронну адресу відповідача заявку про готовність АТ "Укртранснафта" до виконання договору та зазначив дату початку виконання робіт 26.01.2024. Заявка направлялась у порядку, встановленому умовами договору, у передбачений договором спосіб: з електронної адреси замовника на електронну адресу підрядника, що підтверджується витягом (скріншот) з електронної адреси позивача. Таким чином, кінцевим строком виконання підрядником робіт за договором є 14.06.2024.

Як установлено судом з фактичних обставин справи, відповідач виконав будівельні роботи, що підтверджується підписаними обома сторонами довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, а також актами приймання виконаних будівельних робіт, а саме: 09.02.2024 акт № 1 за лютий 2024 на суму 296 904, 23 грн, 04.06.2024 акт № 1 за червень 2024 на суму 68 283,67 грн, 15.11.2024 акт № 1 за листопад 2024 на суму 75 534, 10 грн, 16.01.2025 акт № 1 за січень 2025 на суму 844 258, 44 грн.

Позивач оплатив в повному обсязі виконані будівельні роботи згідно з актами приймання - виконаних будівельних робіт, що підтверджується платіжними інструкціями від 16.02.2024 № на суму 296 904, 23 грн, від 14.06.2024 № на суму 68 283,67 грн, від 29.11.2024 № на суму 75 534, 10 грн, від 24.01.2025 № на суму 844258,44 грн.

31.12.2024 протоколом № 1 виробничої наради АТ "Укртранснафта" щодо стану виконання робіт по об`єкту: "Поточний ремонт будівлі складу матеріального РБУ з адмінприміщеннями та матеріально - технічним складом м. Рівне, вул. Млинівська, 11" сторони вирішили, що роботи за договором на надання послуг з поточного ремонту від 30.11.2023 № 22/674 вважати завершеними, обсяг робіт, наведених в Таблиці 1, визнати такими, що не підлягають виконанню. Відтак роботи за договором завершені у повному обсязі.

Як зазначалося, 26.01.2024 - дата подання позивачем заявки на виконання робіт. За умовами договору підрядник зобов`язаний був їх виконати до 14.06.2024. Однак відповідач порушив строки виконання робіт за договором, а саме: за актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2024 на суму 75 534, 10 грн на 152 дні, за актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2025 на суму 844 258,44 грн на 214 днів.

Зокрема, як установлено судом, 11.10.2024 та 13.12.2024 відповідачем вперше надано позивачу акти за листопад 2024 та січень 2025 відповідно, на підписання, однак через зауваження останні неодноразово направлявся на корегування і остаточно були підписані лише 15.11.2024 та 16.01.2025. Доказів того, що сторонами вносилися зміни щодо строків виконання робіт в матеріалах справи немає.

03.03.2025 позивачем направлено на адресу та на офіційну електронну адресу відповідача претензію № 04-03/11/1600-25 від 28.02.2025 з вимогою про сплату пені та штрафу за неналежне виконання умов договору, яку відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Предметом позову у даній справі є вимоги АТ "Укртранснафта" до ТОВ "Архітектурне бюро "Янкор" про стягнення пені та штрафу в сумі 257 457, 76 грн у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору від 30.11.2023 № 22/674 в частині виконання робіт у строк, визначений договором.

В той же час, предметом апеляційного оскарження є рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові про стягнення 93 072, 28 пені та 19 385, 48 грн штрафу. Позивач не погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для зменшення розміру пені та штрафу.

Надаючи правову оцінку обставинам у справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 875 ЦК України врегульовано, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові (ч. 1, 2 ст. 857 ЦК України).

Приписами ч. 1, 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

За ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Отже, штраф і пеня є різновидами неустойки, які відрізняються тим, що розмір пені залежить від тривалості прострочення боржника, а штраф - ні.

Суд першої інстанції правильно встановив, що за умовами договору від 30.11.2023 № 22/674, відповідач зобов`язаний виконати роботи до 14.06.2024. В матеріалах справи відсутні докази продовження строків виконання підрядних робіт.

Однак відповідач порушив строки виконання робіт за договором, а саме: за актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2024 на суму 75 534,10 грн на 153 дні, за актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2025 на суму 844 258,44 грн на 215 днів.

Із урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач невчасно виконав будівельні роботи, тому у позивача виникло право для нарахування пені у розмірі 193 072, 28 грн та 7 % штрафу в розмірі 64 385,48 грн.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені та штрафу, установив, що він арифметично правильний, а тому пеня у розмірі 193 072, 28 грн та штраф в розмірі 64 385,48 грн заявлені до стягнення обгрунтовано.

При цьому суд апеляційної інстанції також вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що строк обрахунку неустойки слід проводити не з моменту підписання актів виконаних робіт, а з моменту їх надання для підписання, оскільки роботи вважаються належно виконаними лише після їх прийняття замовником, яке, у свою чергу, у силу вимог закону та умов договору засвідчується саме підписаними актами приймання виконаних будівельних робіт. Окрім того, як зазначалося, акти за листопад 2024 та січень 2025 неодноразово направлялися на корегування, тобто вини позивача у їх несвоєчасному підписанні судом не установлено.

Щодо висновку суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення пені та штрафу, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 ЦК України).

Застосоване у ст. 551 ЦК України словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що саме суди першої та апеляційної інстанцій користуються певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення.

Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі; тому, з метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена права компенсації своїх майнових втрат; такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі майнових втрат у спрощеному, порівняно зі стягненням збитків, порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків; такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549-552 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 наголосила, що для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило ч. 3 ст. 551 ЦК про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити.

Зменшення розміру неустойки є правом суду та залежить виключно від встановлених судом конкретних обставин кожної справи за наслідками правової оцінки спірних правовідносин та поданих сторонами доказів, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені ст. 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) та з дотриманням правил статей 86, 210 ГПК України на власний розсуд та за внутрішнім переконанням вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та конкретний розмір зменшення неустойки.

Отже, питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує відповідно до статей 86, 210 ГПК України за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу; на встановлені судом фактичні обставини, що формують зміст правовідносин; умови конкретних правовідносин; наявність/відсутність наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення такої дії. Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, у постановах: від 05.09.2023 у справі №907/583/22, від 28.11.2023 у справі № 916/1504/22, від 03.12.2024 у справі № 904/872/24, від 03.12.2024 у справі № 909/321/24, тощо.

Так, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені ст. 551 ЦК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22 зазначив, що в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини у кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, які водночас мають узгоджуватися з положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України, а також досліджуватися й оцінюватися судом у порядку статей 86, 210, 237 ГПК України. Індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, зумовлюють висновок про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права.

Отже, висновки Верховного Суду щодо застосування ст. 551 ЦК України є усталеними та загальними (універсальними) для правовідносин про стягнення неустойки, однак результат їх застосування може бути різним (наявність або відсутність підстав для зменшення неустойки) у залежності від тих фактичних обставин, які будуть встановлені судом у кожній конкретній справі.

Вирішуючи питання зменшення пені та штрафу у цій справі, суд першої інстанції, враховуючи період прострочення, наслідки порушення зобов`язання, беручи до уваги засади справедливості, добросовісності, розумності, зважаючи на правову природу неустойки та її основне призначення, реалізовуючи свої дискреційні повноваження, зазначив, що наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором, а тому дійшов висновку, що заявлена у даній справі пеня підлягає зменшенню до 100 000 грн, а штраф до 45 000 грн.

Апеляційний господарський суд враховує, що за результатами розгляду справи, розмір пені був зменшений на 93 072, 28 грн (48,21 % від заявленої суми), а штрафу на 19 385,48 грн (30 % від заявленої суми), що свідчить про дотримання балансу інтересів позивача і відповідача та не може вважатися надмірним зменшенням розміру неустойки.

Як вже було зазначено, наявність або відсутність підстав для зменшення неустойки залежить від фактичних обставин, які встановлені судом у справі.

Отже, суд першої інстанції у цій справі, реалізував свої дискреційні повноваження, передбачені ст. 551 ЦК України, та оцінив за внутрішнім переконанням встановлені обставини і докази у справі та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зменшення пені на штрафу.

Аналіз висновків, зроблених судом першої інстанції у цій справі щодо зменшення неустойки, не свідчить про їх невідповідність висновкам щодо застосування ст. 551 ЦК України, викладеним у постановах Верховного Суду, на які посилається скаржник у апеляційній скарзі, оскільки ці висновки (щодо наявності/відсутності підстав для зменшення розміру штрафних санкцій) не є різними за своїм змістом, а зроблені судом з урахуванням інших фактичних обставин, встановлених у кожній конкретній справі.

Доводи позивача, викладені ним в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає такими, що не можуть бути підставою для скасування ухваленого у справі рішення суду, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції.

Також судом звертається увага на те, що у рішенні Європейського суду з прав людини (справа Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010) зазначено, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Щодо заперечень відповідача про те, що він не зміг виконати умови цього договору до виконання договору № 22/670 від 10.11.2023, а також на потребу у виконанні додаткових робіт, то жодних належних та допустимих доказів на існування вказаних обставин, а також того, що останні мали безпосередній вплив на строк виконання робіт за договором № 22/674 від 30.11.2023, відповідач суду не надав.

Стосовно посилання відповідача на те, що затримка у виконанні робіт відбулася через повномасштабну військову агресію РФ проти України, зокрема через повітряні тривоги, обстріли енергетичної інфраструктури, мобілізацією частини працівників, то суд зазначає, що договір між сторонами укладений 30.11.2023, тобто вже після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, а відтак відповідач міг очікувати та передбачити негативні наслідки з огляду на війну, попри це він підписав договір на умовах, визначених ним, у тому числі щодо строків виконання підрядних робіт.

Окрім того, відповідачем не надано первинних документів, які б підтверджували причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами, на які він посилається, та неможливістю виконання договірних зобов`язань за договором № 22/674 від 30.11.2023.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Рівненської області від 04.08.2025 у справі № 918/432/25 в оскаржуваній частині необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу АТ "Укртранснафта" - без задоволення.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на позивача згідно з ст. 129 ГПК України

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртранснафта" на рішення Господарського суду Рівненської області від 04.08.2025 у справі № 918/432/25 - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок та строк оскарження до Верховного Суду встановлений статтями 286-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Петухов М.Г.