ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м. ОдесаСправа № 916/5556/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Аленіна О.Ю., Таран С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» про ухвалення додаткової постанови про стягнення витрат на правничу допомогу

за результатом розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ»

на рішення Господарського суду Одеської області від 23.05.2025

по справі №916/5556/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ГРАУНД РЕСУРС»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ»

про стягнення 805 853, 38 грн.

суддя суду першої інстанції Деркач Т.Г.

місце винесення рішення: м. Одеса, Господарський суд Одеської області, пр.-т Шевченка, 29,

повний текст рішення складено та підписано: 23 травня 2025 року

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ГРАУНД РЕСУРС» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» суми заборгованості у розмірі 805 853, 38 грн, а також витрат зі сплати судового збору у розмірі 12 087, 80 грн.

22.01.2025 позивач звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог, в якій просить суд, зокрема визнати недійсним односторонній правочин про зарахування зустрічних однорідних вимог у сумі 805 853,37 грн, вчинений Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» у формі заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 805 853,37 грн, на підставі п. 5.12 Договору поставки № 426/08-20 від 20.08.2020 року.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.05.2025 позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ГРАУНД РЕСУРС» суму заборгованості у розмірі 805 853,38 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 15 115, 80 грн.

Визнано недійсним односторонній правочин про зарахування зустрічних однорідних вимог у сумі 805 853,37 грн № 1 від 06.01.2025, вчинений Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» у формі заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 805 853,37 грн, на підставі п.5.12 Договору поставки № 426/08-20 від 20.08.2020 року.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» - задоволено.

Рішення Господарського суду Одеської області від 23.05.2025 у справі №916/5556/24 скасовано та прийнято нове рішення.

У позові відмовлено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ГРАУНД РЕСУРС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» 7 267,20 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

03.10.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» про ухвалення додаткової постанови про стягнення витрат на правничу допомогу.

08.10.2025 до суду надійшли заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ГРАУНД РЕСУРС» на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.10.2025 визначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» про ухвалення додаткового рішення у справі №916/5556/24 здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» про стягнення судових витрат, колегія суддів вважає, що вказана заяви підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» просить:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ГРАУНД РЕСУРС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГРЕЗЕРВ» витрати на професійну правничу допомогу у Господарському суді Одеської області у розмірі 50 000,00 грн.;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ГРАУНД РЕСУРС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГРЕЗЕРВ» витрати на професійну правничу допомогу у Південно-західному апеляційному господарському суді у розмірі 40 000,00 грн.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу )

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 зазначеного Кодексу для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

За змістом статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

На підтвердження компенсації витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у Господарському суді Одеської області, відповідачем надано наступні документи:

- Договір про надання правової (правничої) допомоги від 23.12.2024;

- Додаток до Договору від « 23» грудня 2024 року;

- Розрахунок погодинної оплати послуг (роботи) адвоката Соколова Дмитра Сергійовича по господарській справі №916/5556/24 за позовом ТОВ «ІНТЕР ГРАУНД РЕСУРС» ТОВ «Юг-Резерв» про стягнення 805 853,38 грн. у Господарському суді Одеської області;

- Акт № 1 від 06.06.2025 р. до Договору від 23.12.2024 р. про надання правової (правничої) допомоги.

Відповідач у Відзиві на позовну заяву зазначив, що орієнтовна сума витрат відповідача на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом даної справи становить 50 000,00 грн.

На підтвердження компенсації витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, відповідачем надано наступні документи:

- Договір про надання правової (правничої) допомоги від 23.12.2024;

- Додаткову угоду № 1 від 26.05.2025 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 23.12.2024;

- Додаток до Договору від « 23» грудня 2024 року Розрахунок погодинної оплати послуг (роботи) адвоката Соколова Дмитра Сергійовича по господарській справі №916/5556/24 за позовом ТОВ «ІНТЕР ГРАУНД РЕСУРС» ТОВ «Юг-Резерв» про стягнення 805 853,38 грн., визнання одностороннього правочину недійсним у Південно-західному апеляційному господарському суді;

- Акт № 2 від 02.10.2025 р. до Договору від 23.12.2024 про надання правової (правничої) допомоги.

Відповідач в апеляційній скарзі повідомив, що орієнтовна сума витрат відповідача на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом даної справи у суді апеляційної інстанції становить 40 000,00 грн.

Так, Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Колегія суддів відзначає, що критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» надано належні докази в підтвердження його витрат на оплату послуг адвоката, як у суді першої так другої інстанції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 щодо питання застосування приписів частини третьої статті 126 ГПК України стосовно змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, викладено такі висновки:

«Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо».

Враховуючи наведені вище висновки, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 23.11.2020 у справі № 638/7748/18, про те, що подання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги), є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, який був врахований судом апеляційної інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали.

Таким чином, у даному випадку, відповідачем та адвокатом Соколовим Д.С. визначено фіксований розмір гонорару в розмірі 50 000,00 грн, за розгляд справи в Господарському суді Одеської області та 40 000,00 грн. в Південно західному апеляційному господарському суді, а тому зазначення та/або не зазначення у детальному описі будь-яких відомостей, виконаних робіт, та взагалі наявність або відсутність такого детального опису, не перешкоджають встановленню розміру витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на те, що за домовленістю між сторонами договору встановлений фіксований розмір гонорару.

Отже, враховуючи положення статей 86, 123, 126, 129 ГПК України, дослідивши докази, надані позивачем на підтвердження судових витрат у формі передбаченого договором про надання правової допомоги, зважаючи на незначну складність справи, кількість підготовлених процесуальних документів, позиція та аргументи Відповідача протягом апеляційного перегляду даної справи не змінювались від позиції наданої в суді першої інстанції, за час апеляційного перегляду Відповідачем було надано апеляційну скаргу, який за своїм змістом є аналогічною позицією викладеною у відзиві на позов в суді першої інстанції, враховуючи заперечення Позивача на заяву про розподіл судових витрат, а також беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» про розподіл судових витрат, а саме шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ГРАУНД РЕСУРС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ»- 50 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у суді першої інстанції та 20 000,00 грн. в суді апеляційної інстанції, а в решті вимог заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Крім того, при прийнятті постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2025, колегією суддів не в повній мірі вирішено питання про судові витрати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі,

Згідно пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, судовий збір складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Колегією суддів встановлено, що за подання позовної заяви до суду першої інстанції підлягав до сплати судовий збір у розмірі 15 115,80 грн. (майнова вимога (805 853,38 * 1,5% = 12087,80 грн.) та немайнова вимога (3028 грн.)), отже за подання апеляційної скарги скаржником сплачено судовий збір 18 138,96 грн. (15 115,80 грн. *150% *0,8 = 18 138,96 грн.)

Таким чином, у даному випадку розподілу підлягали витрати скаржника зі сплати судового збору у сумі 18 138,96 грн.

В той же час, при винесенні постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 по справі №916/5556/24 було лише частково розподілено витрати скаржника зі сплати судового збору, а саме на суму 7 267,20 грн.

Не розподіленими залишились судові витрати позивача зі сплати судового збору у сумі 10 871,76 грн.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає за потрібне вирішити питання щодо розподілу витрат скаржника на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 10 871,76 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» - задоволено повністю.

Рішення Господарського суду Одеської області від 23.05.2025 у справі №916/5556/24 скасовано та прийнято нове рішення, то всі витрати скаржника зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 18 138,96 грн мають бути покладені на Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ГРАУНД РЕСУРС», в тому числі і не розподілені витрати у сумі 10 871,76 грн.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає за потрібне стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ГРАУНД РЕСУРС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 10 871,76 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ГРАУНД РЕСУРС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» - 70 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР ГРАУНД РЕСУРС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ-РЕЗЕРВ» витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 10 871,76 грн.

Доручити Господарському суду Одеської області видати наказ на виконання цієї додаткової постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя С.В. Таран