ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2048/24

Господарський суд Київської області в складі головуючої судді Третьякової О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу №911/2048/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1)

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шолом-Алейхема 37» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Шолом-Алейхема, буд. 37)

про стягнення 108027,05 грн,

без повідомлення (виклику) сторін.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шолом-Алейхема 37» (далі відповідач) про стягнення 108027,05 грн, з яких 76092,06 грн основного боргу, 11494,16 грн пені, 4026,55 грн 3% річних та 16414,28 грн інфляційних втрат, які виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором постачання природного газу постачальником «останньої надії» щодо здійснення розрахунку за поставлений у жовтні-листопаді 2021 та квітні 2023 року природний газ у строк, встановлений договором.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2048/24, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у зв`язку з малозначністю справи в порядку п.1 ч.5 ст.12, ч.1 ст.247, ст.250 Господарського процесуального кодексу України, без повідомлення сторін, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 09.08.2024 про відкриття провадження у справі отримано відповідачем 03.09.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №538.

В установлений процесуальним законодавством та судом в ухвалі від 09.08.2024 строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Згідно з ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вищеперелічених норм Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (Позивач, Постачальник, Постачальник «останньої надії») відповідно до постанови НКРЕКП від 04.07.2017 №880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.

Відповідно до п.26 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу», постачальник «останньої надії» - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Правове регулювання взаємовідносин всіх суб`єктів ринку природного газу України, у тому числі споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється згідно з Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП), від 30.09.2015 №2493 (далі Кодекс ГТС), Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2496 (далі Правила), а також положеннями Закону України «Про ринок природного газу» та Цивільного кодексу України.

За змістом статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Згідно із частинами 1, 3 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Відповідно до пункту 1, 2 глави ІІ Правил постачання природного газу підставою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді.

Особливості здійснення постачання природного газу споживачу, що не є побутовим, постачальником «останньої надії» визначені в розділі VI Правил.

Так за договором постачання природного газу постачальник «останньої надії» зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Максимальна тривалість постачання природного газу постачальником «останньої надії» не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником «останньої надії».

Постачальник «останньої надії» зобов`язаний на головній сторінці свого сайту розмістити діючу редакцію договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», яка має відповідати типовому договору, роз`яснення щодо його укладання, а також ціну природного газу для споживачів, визначену згідно з вимогами цього розділу.

Після закінчення граничного строку постачання природного газу постачальником «останньої надії», передбаченого цим розділом та Законом України «Про ринок природного газу», постачальник «останньої надії» зобов`язаний припинити постачання природного газу за договором зі споживачем. Виключення споживача з Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» здійснюється у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. У випадку якщо споживач не був включений до Реєстру споживачів іншого постачальника після закінчення постачання природного газу постачальником «останньої надії», до такого споживача повинні застосовуватись заходи з припинення розподілу/транспортування (для прямих споживачів) природного газу споживачу відповідно до умов Кодексу газорозподільних систем та Кодексу газотранспортної системи.

Постачальник «останньої надії» має повідомити споживача про обмежений строк постачання природного газу, ціну природного газу для споживача та поінформувати споживача про його право та необхідність вибору іншого постачальника шляхом розміщення відповідної інформації на сайті постачальника «останньої надії». Для побутових споживачів така інформація додатково розміщується у платіжних документах за спожитий природний газ.

Постачальник «останньої надії» зобов`язаний постачати природний газ споживачам за ціною, за якою він зобов`язався постачати природний газ споживачам відповідно до умов конкурсу на обрання постачальника «останньої надії».

Якщо постачальника «останньої надії» було визначено відповідно до положень абзацу четвертого частини першої статті 15 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу постачальником «останньої надії» з дня такого визначення здійснюється за ціною, яка визначається як для переможця конкурсу відповідно до Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №809.

Ціна на природний газ публікується на веб-сайті постачальника «останньої надії». Розрахунок за поставлений постачальником «останньої надії» природний газ здійснюється споживачем в установлений договором термін.

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем у жовтні-листопаді 2021 року та квітні 2023 року автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів поставлених Позивачем.

Внесення до Реєстру постачальника «останньої надії» здійснюється автоматично у випадках передбачених Правилами та з підстав визначених Кодексом ГТС.

У відповідності до положень пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику «останньої надії» через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача. Зазначена інформація надається через інформаційну платформу, за допомогою відправки повідомлення на поштову скриньку постачальника останньої надії в інформаційній платформі дані скриньки G_MAIL_PLR.

Відповідно до абз.1 п.1 гл.2 розд. IV Кодексу ГТС, з метою уніфікації та однозначної ідентифікації суб`єктів ринку природного газу та точок комерційного обліку, розміщених на об`єктах газової інфраструктури, та для забезпечення спрощення процедур зміни постачальників природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу, на національному рівні використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем (ENTSOG).

Як визначено абз.2,4 п.1 гл.2 розд. IV Кодексу ГТС: для кодування використовується EIC-код; кожному суб`єкту ринку природного газу та/або точці комерційного обліку може бути присвоєно лише один EIC-код

Відповідач був зареєстрований в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», що підтверджується:

- відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56Q000150Y3700T;

- формою 10 від оператора ОГРМ «Київоблгаз», у зоні ліцензійної діяльності якого є відповідач з ЕІС-кодом 56Q000150Y3700T;

- повідомленням про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які були у попередній газовій добі зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії»;

- листом оператора ГТС від 19.04.2024 №ТОВВИХ-24-6041 з інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» з ЕІС-кодом 56Q000150Y3700T.

Згідно з пунктом 1 Розділу VI Правил постачання постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501, який є публічним, а його умови однаковими для всіх споживачів.

З вказаних документів вбачається, що відповідач спожив із ресурсу постачальника «останньої надії» природний газ у період з 25.10.2021 по 04.11.2021 в обсязі 1,2346 тис.куб.м та з 01.04.2023 по 11.04.2023 в обсязі 1,02080 тис.куб.м на загальну суму 76092,06 грн.

Відповідно до п.1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015, договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених п.3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання.

Публічна оферта відбулась 30.07.2020 шляхом опублікування на офіційному сайті Позивача типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії».

Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважаться укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Акцепт відбувся 25.10.2021 та 01.04.2023 через встановлення факту споживання природного газу із ресурсу постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи.

Так, відповідно до п.4.2. розділу IV публічного Типового договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

Ціна природного газу, що постачається постачальником «останньої надії», щоденно розраховується за формулою, наведеною в п.24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою КМУ від 30.09.2015 №809 в редакції Постанови КМУ №1102.

Ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов публічного (укладеного) Типового договору, що постачався позивачем як постачальником «останньої надії» для споживачів, що є непобутовими споживачами у період з 25.10.2021 по 31.10.2021 становить 29,51788 грн за 1 куб. метр з ПДВ, 01.11.2021 становить 30,1832 грн за 1 куб. метр з ПДВ, 02.11.2021 становить 30,56494 грн за 1 куб. метр з ПДВ, 03.11.2021 становить 33,10884 грн за 1 куб. метр з ПДВ, 04.11.2021 становить 37,48092 грн з ПДВ, 01.04.2023 становить 31,450933 грн за 1 куб. метр з ПДВ, 02.04.2023 становить 31,450933 грн за 1 куб. метр з ПДВ, 03.04.2023 становить 32,091552 грн за 1 куб. метр з ПДВ, 04.04.2023 становить 34,750468 грн за 1 куб. метр з ПДВ, 05.04.2023 становить 32,307444 грн за 1 куб. метр з ПДВ, 06.04.2023 становить 32,480532 грн за 1 куб. метр з ПДВ, з 07.04.2023 по 10.04.2023 становить 30,275321 грн за 1 куб. метр з ПДВ, 11.04.2023 становить 30,436415 грн за 1 куб. метр з ПДВ.

Відповідно до пункту 4.3 типового договору, постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Згідно з пп.5 п.5.2 типового договору споживач зобов`язаний знімати фактичні показники комерційних вузлів обліку газу станом на 01 число місяця, що настає за місяцем постачання газу, оформлювати акти приймання-передачі газу та надсилати їх до 5 числа місяця наступного за місяцем постачання газу постачальнику.

На виконання п.4.3 типового договору постачальник оформив акти приймання-передачі природного газу у жовтні 2021 №15562, у листопаді 2021 №21303 та у квітні 2023 №8094 за інформацією розміщеною на інформаційній платформі щодо обсягів газу, оформив рахунки за жовтень 2021 №26447, за листопад 2021 №30408 та за квітень 2023 №15963 та направив споживачу, на підтвердження чого до матеріалів справи додано: опис згрупованих відправлень «СПИСОК №16.11.2021-юріки-1» та фіскальний чек за 16.11.2021 за жовтень 2021 та 10.11.2021 на електронну адресу через програму « 1С: Підприємство», опис згрупованих відправлень «СПИСОК №15.12.2021 юрики 3» та фіскальний чек за 16.12.2021 за листопад 2021 та 11.12.2021 на електронну адресу через програму « 1С: Підприємство», опис згрупованих відправлень «СПИСОК №17.05.2023 БОЖЕНКО1» та фіскальний чек за 18.05.2023 за квітень 2023 та 12.05.2023 на електронну адресу через програму « 1С: Підприємство».

У зв`язку зі зміною тарифу на послуги транспортування природного газу зі 136,576 грн на 124,16 грн, позивачем було сформовано коригуючий акт №29065 до акту за листопад 2021 та 13.01.2022 направлено споживачу засобами поштового зв`язку, на підтвердження чого до матеріалів справи додано опис згрупованих відправлень «СПИСОК №11.01.2022 (ЮРІКИ)» та через програму « 1С:Підприємство».

Порядок здійснення оплати визначений п.4.4. Типового договору, яким передбачено, що споживач зобов`язаний оплатити вартість спожитого ним природного газу до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Позивачем належним чином та в повному обсязі виконано зобов`язання за договором, у строк та порядку, передбачені Типовим договором, зокрема було поставлено відповідачу природний газ у період з 25.10.2021 по 04.11.2021 в обсязі 1,2346 тис.куб.м та з 01.04.2023 по 11.04.2023 в обсязі 1,02080 тис.куб.м на загальну суму 76092,06 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2021 №15562 на суму 29192,72 грн, від 30.11.2021 №21303 на суму 14649,60 грн, від 30.04.2023 №8094 на суму 32256,44 грн коригуючим актом від 23.12.2021 №29065 на суму -6,70 грн. Перелічені вище документи наявні в матеріалах справи.

Відповідач за поставлений природний газ за загальний період з 25.10.2021 по 04.11.2021 та з 01.04.2023 по 11.04.2023 не розрахувався, у зв`язку з чим за ним рахується борг у розмірі 76092,06 грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогою від 28.09.2023 №119/4.1.2-38942-2023 про оплату вартості поставленого позивачем відповідачу природного газу у розмірі 76092,06 грн до 11.10.2023. Направлення зазначеної кореспонденції на адресу відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи описом вкладення у цінний лист від 28.09.2023 №064 та фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 28.09.2023.

Проте відповідач зазначену вимогу залишив без відповіді та задоволення, за поставлений за вказаним вище договором природний газ в повному обсязі не розрахувався, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Згідно зі ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно ч.2 ст.714 Цивільного кодексу України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи, що відповідач свої грошові зобов`язання за укладеним договором своєчасно не виконав, сума основного боргу відповідачем не сплачена, доказів протилежного матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення суми 76092,06 грн основного боргу підлягають задоволенню, як такі, що є обґрунтованими, доведеними, відповідачем не запереченими та належним чином не спростованими.

У зв`язку з тим, що оплату за поставлений природний газ по вказаним вище актам приймання-передачі природного газу відповідач не виконав, чим порушив умови договору, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 11494,16 грн пені за загальний період прострочки з 01.12.2021 по 30.11.2023.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.5. Типового договору передбачено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором, він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Здійснений позивачем розрахунок пені відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимога в цій частині позову є доведеною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано відповідачу 4026,55 грн 3% річних за загальний період прострочки з 01.12.2021 по 30.11.2023 та 16414,28 грн інфляційних втрат за загальний період прострочки з 01.12.2021 по 30.11.2023, відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснені позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат відповідають вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги позову в цій частині є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Належними у розумінні ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 76092,06 грн основного боргу, 11494,16 грн пені, 4026,55 грн 3% річних та 16414,28 грн інфляційних втрат є правомірними, обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідачем не запереченими та належним чином не спростованими, отже такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Інших судових витрат для їх покладення на відповідача позивач не заявив.

Керуючись ст.2, 7, 8, 11, 13, 14, 18, 20, 73-80, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шолом-Алейхема 37» про стягнення 108027,05 грн, з яких 76092,06 грн основного боргу, 11494,16 грн пені, 4026,55 грн 3% річних та 16414,28 грн інфляційних втрат задовольнити повністю.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Шолом-Алейхема 37» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Шолом-Алейхема, буд. 37, ідентифікаційний код 41034115) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ідентифікаційний код 40121452) 76092 (сімдесят шість тисяч дев`яносто дві) грн 06 коп. основного боргу, 11494 (одинадцять тисяч чотириста дев`яносто чотири) грн 16 коп. пені, 4026 (чотири тисячі двадцять шість) грн 55 коп. 3% річних, 16414 (шістнадцять тисяч чотириста чотирнадцять) грн 28 коп. інфляційних втрат та 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 28.10.2025.

Суддя О.О. Третьякова