ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2025 р. Справа №926/764/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді О.І. Матущак

І.Ю. Панова,

секретар судового засідання Р.А. Пишна,

розглянув у судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Даймондс корпорейшн» б/н від 04.07.2025 року (вх. № 01-05/2098/25 від 07.07.2025 року); Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» б/н від 07.07.2025 року (вх. № 01-05/2120/25 від 08.07.2025 року)

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.06.2025 року (суддя О.Г.Проскурняк; повне рішення складено 17.06.2025 року)

та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» б/н від 14.07.2025 року (вх. № 01-05/2199/25 від 15.07.2025 року)

на додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.06.2025 року (суддя О.Г.Проскурняк; повне додаткове рішення складено 26.06.2025 року)

у справі № 926/764/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» (надалі ТзОВ «Лайфселл»)

до відповідача-1: Герцаївської міської ради

до відповідача-2:Товариства з обмеженою відповідальністю «Даймондс корпорейшн» (надалі ТзОВ «Даймондс корпорейшн» )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Макеєвої Надії Василівни

про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу,

за участю:

від позивача (в режимі відеоконференції): Дрищ С.С. адвокат (довіреність від 27.07.2025 року);

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

07.03.2025 року ТзОВ «Лайфселл» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Герцаївської міської ради, ТзОВ «Даймондс корпорейшн» та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Макеєвої Надії Василівни про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірна земельна ділянка орендована позивачем і на ній розміщена належна позивачу на праві власності споруда - базова станція стільникового зв`язку CR1501. Рішення Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області №1264-16/22 від 20.12.2022 року про передачу у власність земельної ділянки ТзОВ Даймондс корпорейшн, яку орендує позивач, було прийнято без належного повідомлення орендаря (та його згоди), з порушенням переважного права на викуп земельної ділянки а, відтак, договір купівлі-продажу вчинено з порушенням вимоги, передбаченої статтею 127 Земельного кодексу України та частини 4 статті 9 Закону України «Про оренду землі». Позивач зазначає, що оскільки Герцаївською міською радою порушено переважне право на купівлю земельної ділянки позивачем, то є достатні та обґрунтовані підстави для переведення прав та обов`язків покупця за договором на позивача.

Короткий зміст оскаржених судових рішень суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 11.06.2025 року у справі №926/764/25 відмовлено у позові.

Суд першої інстанції встановив, що позивачу, як добросовісному орендарю та власнику розміщеного на її території технічного обладнання належало переважне право на викуп спірної земельної ділянки. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні докази повідомлення орендаря про намір Герцаївської міської ради продати земельну ділянку третій особі, чим порушено переважне право позивача на викуп земельної ділянки, або щодо надання згоди на відчуження спірної земельної ділянки.

Судом встановлено відсутність у матеріалах справи беззаперечних доказів добровільного волевиявлення позивача на відмову від свого переважного права викупу спірної земельної ділянки та вчинення будь-яких інших дій, а учасниками по справі не доведено і не спростовано будь-якими належними, допустимими та достовірними доказами інше.

В оскарженому рішенні суд зазначив, що з огляду на наявність встановленого судом факту порушення переважного права ТзОВ Лайфсел на викуп земельної ділянки, позовна вимога про переведення прав та обов`язків покупця відповідає змісту порушеного переважного права, способу (характеру) його порушення та наслідкам, які спричинило порушення, а також найпростішим шляхом забезпечує відновлення та реалізацію відповідного переважного права позивача. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким позивач просить перевести права і обов`язки покупця, укладений на підставі рішення відповідача 1 з порушенням обов`язку орендодавця повідомити позивача, як орендаря, про намір продати земельну ділянку третій особі.

Суд вказав, що продаж земельної ділянки з метою будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів зв`язку допускається без проведення конкурентних засад. Разом з тим, частину другу статті 134 ЗК України слід розуміти таким чином, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) права на земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі передачі громадянам земельних ділянок за наявності лише одного бажаючого. Якщо ж бажаючих два чи більше, підлягали застосуванню загальні правила статті 135 ЗК України про проведення земельних торгів у формі аукціону, за результатами яких укладається відповідний договір.

Станом на момент прийняття рішення про продаж земельної ділянки на ній розташовувалось нерухоме майно позивача базова станція стільникового зв`язку CR1501, що унеможливлювало продаж спірної земельної ділянки поза процедурою земельних торгів.

Місцевий господарський суд прийшов до висновку, що оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки від 05.04.2023 року укладений за відсутності для цього підстави, передбаченої частиною 2 статті 134 ЗК України, укладений без дотримання конкурентних засад, тобто спрямований на незаконне заволодіння земельною ділянкою державної власності, такий договір відповідно до частини першої, другої статті 228 ЦК України є нікчемним, а відтак переведення прав та обов`язків покупця за нікчемним правочином не можливе та не відповідає належним способам захисту права чи інтересу позивача.

Також судом встановлено, що договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 05.04.2023 року укладений на базі недійсного звіту про експертно грошову оцінку спірної земельної ділянки, а саме, з порушенням норм законодавства, яке регулює вказані відносини. При цьому, у матеріалах справи відсутній будь-який належний, достовірний та достатній доказ того, що станом на момент укладення договору, тобто 05.04.2023 року земельна ділянка за кадастровим номером :01:002:0310 площею 0,0304 га вартувала саме 14109,00 грн, а не більше з урахуванням щорічної індексації.

Суд вказав, що визначення ціни є істотною умовою договору, без якої договір не може вважатися дійсним. Закріплення ціни у договорі є обов`язковим в силу закону або ж волі сторін, і які є необхідними для існування договору в цілому.

За висновком суду, наведені обставини у їх сукупності позбавляють суд можливості перевести права та обов`язки ТзОВ «Лайфселл», як покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0310 від 05.04.2023 року, у зв`язку із чим у задоволені позову відмовлено.

Відповідаючи на аргументи відповідача 2 про неможливість набуття позивачем права власності на землю з тих підстав, що чинним законодавством України не передбачено набуття права власності на земельні ділянки юридичними особами, засновниками/акціонерами якої є іноземні громадяни або іноземні юридичні особи, суд першої інстанції зазначив, що ТзОВ «Лайфселл» створене і зареєстроване за законодавством України, що підтверджується статутом Товариства з обмеженою відповідальністю Лайфселл, затвердженого рішенням єдиного учасника ТзОВ «Лайфсел» № 09/09/2024 від 09.09.2024 року, де згідно з пунктом 1.1. встановлено, що товариство створено за рішенням засновників відповідно до законодавства України.

З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд констатував, що ТзОВ «Лайфселл», як юридична особа відповідає критеріям, визначеним частини 1 статті 82 Земельного кодексу України, та має право набувати у власність земельні ділянки несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що переважне право позивача на купівлю спірної земельної ділянки було порушене, з аналізу правових висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 року у справі № 909/337/19 суд прийшов до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом переведення прав та обов`язків покупця відповідає змісту порушеного права, судом надано оцінку можливості позивача набувати право власності на спірну земельну ділянку згідно статті 82 ЗК України.

Додатковим рішенням Господарського суду Чернівецької області від 23.06.2025 року у справі №926/764/25 задоволено заяву адвоката відповідача-2 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу. Стягнуто з ТзОВ Лайфселл на користь ТзОВ Даймондс корпорейшн понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 60000,00 грн.

Суд зазначив, що враховуючи складний предмет спору, обсяг доказів, значення справи для сторін, участь адвоката у судових засіданнях, суд дійшов висновку, що заявлена адвокатом сума витрат на професійну правову допомогу є обґрунтованою та співмірною складності справи. З урахуванням наведеного, місцевий господарський суд прийшов до висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ТзОВ Лайфселл витрати на правничу допомогу у розмірі 60000,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Відповідач-2 подав апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.06.2025 року у справі №926/764/25 в частині мотивів щодо відмови у задоволенні позовних вимог позивача про переведення на нього прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0310. Вважає, що в оскаржуваній частині рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначає, що висновок суду про те, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 05.04.2023 року є нікчемним не ґрунтується на обставинах справи та нормах чинного законодавства. Вказує на те, що враховуючи цільове призначення спірної земельної ділянки, вимоги щодо продажу такої ділянки на конкурентних засадах (земельних торгах) на неї не поширюються. Вважає, що для продажу земельної ділянки поза аукціоном достатньо лише того, що спірна земельна ділянка призначена для розміщення та експлуатації об`єктів і споруд телекомунікацій за рахунок земель зв`язку. Скаржник стверджує, що висновок суду першої інстанції щодо ціни договору не ґрунтується на матеріалах справи та нормах чинного законодавства. Заявляє, що ціна продажу спірної земельної ділянки визначена не звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки, а рішенням Герцаївської міської ради від 20.12.2022 року. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що на земельній ділянці, яка придбана ТзОВ Даймондс корпорейшн за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 05.04.2023 року, об`єкти нерухомого майна відсутні, про що зазначено в самому договорі. Скаржник стверджує, що позивач ні за яких умов не має права на набуття у власність земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,0304 га, кадастровий номер :01:002:0310. Заявляє, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,0304 га, кадастровий номер :01:002:0310; вказана земельна ділянка, на думку скаржника, ніколи не перебувала в оренді позивача, а відтак неможливо порушити його неіснуюче переважне право на викуп спірної земельної ділянки. Також апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки та не прийнято до уваги застосування санкцій до ТзОВ «Лайфселл» на момент виникнення спірних відносин. Просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.06.2025 року у справі №926/764/25 в оскаржуваній частині та в цій частині ухвалити нове рішення, яким змінити мотивувальну частину рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача про переведення на нього прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0310 з урахуванням доводів, наведених у вказаній апеляційній скарзі, без зміни резолютивної частини рішення щодо цієї вимоги.

Позивач подав апеляційні скарги на рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.06.2025 року та додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.06.2025 року у справі №926/764/25. Вважає, що вказані судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначає, що оскільки рішення Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області №1264-16/22 від 20.12.2022 року про продаж ТзОВ «Даймондс корпорейшн» земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0310 було ухвалено без повідомлення та без згоди орендаря ТзОВ «Лайфселл», ефективним способом захисту буде переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0310 несільськогосподарського призначення від 05.04.2023 року, укладеного між Герцаївською міською радою та ТзОВ Даймондс корпорейшн, на ТзОВ «Лайфселл». Вказує на те, що купівля-продаж земельної ділянки здійснюється з дотриманням переважного права на її придбання. Позивач вважає, що ефективним способом захисту у цій справі буде саме вимога про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу на орендаря як володільця переважного права. Також щодо додаткового рішення позивач зазначає, що відповідачем-2 не доведено понесення ним судових витрат. Вказує на те, що адвокат Рожок Л.П. не надавала послуг з професійної правничої допомоги. Також стверджує, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 60000,00 грн, що у більш як 4 рази перевищує вартість земельної ділянки, є неспівмірними з ціною позову. Просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.06.2025 року у справі №926/764/25 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, а також скасувати додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.06.2025 року у справі №926/764/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правову допомогу.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач-2 подав відзив на апеляційні скарги позивача, в якому не погоджується з доводами скаржника. Вважає судові рішення місцевого господарського суду в неоскаржуваній частині законними та обґрунтованими. Зокрема зазначає, що на земельній ділянці, яка придбана ТзОВ Даймондс корпорейшн за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 05.04.2023 року, об`єкти нерухомого майна відсутні, про що зазначено в самому договорі. Вказує на те, що позивач ні за яких умов не має права на набуття у власність земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,0304 га, кадастровий номер :01:002:0310. Стверджує, що ТзОВ «Лайфселл» не може набути право власності на українську землю чи оскаржити це право. Також щодо додаткового рішення апелянт зазначає, що враховуючи умови договору про надання правової гонорар адвоката визначається договором у розмірі фіксованої вартості. Вказує на те, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Просить рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.06.2025 року та додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.06.2025 року у справі №926/764/25 залишити без змін, апеляційні скарги позивача без задоволення.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача-2, в якому не погоджується з доводами скаржника. Вважає твердження відповідача-2 про те, що враховуючи цільове призначення спірної земельної ділянки, вимоги щодо продажу такої ділянки на конкурентних засадах (земельних торгах) на неї не поширюються, не відповідають змісту статті 134 Земельного кодексу України. Також вказує на те, що доводи відповідача-2 про те, що на спірній земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна не відповідає дійсності. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача-2.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи своєї апеляційної скарги та заперечив проти доводів відповідача-2.

Інші учасники справи не забезпечили участі представників у судове засідання, про причини неявки не повідомили.

З`ясовуючи обставини про ознайомлення учсників справи з датою, часом та місцем розгляду справи №926/764/25, суд встановив таке.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.09.2025 року відкладено розгляд справи на 20.10.2025 року о 12 год. 45 хв.

24.09.2025 року вказана ухвала доставлена до електронних кабінетів учасників справи, що підтверджується довідками відповідального працівника суду.

25.09.2025 року ухвала від 22.09.2025 року доставлена до електронного кабінету третьої особи, що підтверджується довідкою відповідального працівника суду.

Вищенаведеним підтверджується те, що суд вчинив необхідні дії щодо належного повідомлення інших учасників справи про дату, час та місце розгляду справи №926/764/25.

З огляду на те, що суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників справи, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасника, тому відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто за відсутності тих учасників, які не з`явились в судове засідання.

Обставини справи

В матеріалах справи наявна копія Акта готовності об`єкта до експлуатації б/н, датована 09.12.2010 року, зі змісту якої вбачається готовність базової станції стільникового зв`язку CR1501 Товариства з обмеженою відповідальністю "Астеліт" (надалі ТзОВ "Астеліт"), розташованої за адресою: Чернівецька область, м. Герца.

Також матеріали справи містять копію проекту землеустрою (2012 рік) щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування базової станції мобільного зв`язку за адресою: м. Герца, вул. Центральна, Герцаївський р-н., Чернівецька обл.

29.12.2012 року між Герцаївською міською радою Герцаївського району Чернівецької області (орендодавець) та ТзОВ "Астеліт" (орендар) було укладено договір №CR1501 оренди земельної ділянки площею 0,0304 га, кадастровий номер :01:002:0264, в межах населеного пункту за адресою: Чернівецька область, Герцаївський район, м. Герца, вул. Центральна (при в`їзді в місто), строком на 10 років з моменту проведення державної реєстрації договору.

За умовами пункту 3.2 зазначеного договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк за згодою сторін. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Зазначений договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Герцаївському районі, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 29.12.2012 року за № 00400.

За актом приймання передачі об`єкта оренди від 29.12.2012 року орендодавець передав, а орендар прийняв у фактичне володіння та користування об`єкт оренди за договором - нерухоме майно: земельну ділянку, площею 0,0304 га, кадастровий номер :01:002:0264, розташовану в межах населеного пункту за адресою: Чернівецька область, Герцаївський район, м. Герца, вул. Центральна (при в`їзді в місто) з метою використання об`єкта оренди для обслуговування базової станції мобільного зв`язку.

Згідно з протоколом загальних зборів учасників від 01.02.2016 року №81 ТзОВ "Астеліт" перейменовано в ТзОВ "Лайфселл", якому належать усі права й обов`язки, які воно мало до зміни назви.

Як вбачається з копії Звіту №11/22, наявного у матеріалах справи (дата проведення оціници 31.12.2021 рік), грошова оцінка земельної ділянки площею 0,0304 га з кадастровим номером :01:002:0310 за адресою: Герцаївський район, м. Герца, вул. Центральна становить 14109,00 грн (виконавець: ТзОВ «Оцінка-інформ»). У висновку до звіту зазначено, що ТзОВ «Оцінка-інформ» діє на підставі договору на проведення незалежної оцінки 3122 від 20.12.2021 року.

Представник ТзОВ "Лайфселл" звернувся до голови Герцаївської міської ради з листом від 01.11.2022 року з проханням на підставі пункту 3.2 договору та статті 33 Закону України "Про оренду землі" поновити строк дії договору оренди земельної ділянки від 29.12.2012 року №СR1501, що зареєстрований у Відділі Держкомзему у Герцаївському районі від 29.12.2012 року за № 00400, терміном на 10 років.

Матеріали справи містять копію списку згрупованих поштових відправлень, в якому вказана адреса м. Герца, Черівецький р-н., Чернівецька обл., копію фіскального чеку від 09.11.2022 року та копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення із найменуванням адресата Герцаївська міська рада, адресою Чернівецька обл., Герцаївський р-н., м. Герца, вул. Г. Асакі, буд. 9, та найменуванням відправника ТзОВ "Лайфселл", з відміткою вручення 14.11.2022 року.

20.12.2022 року Герцаївською міською радою прийнято рішення № 1255-16/22 про поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки від 29.12.2012 року № CR1501, що розташована в м. Герца на вул. Центральній, площею 0,0304 га, терміном на 10 років, з орендною платою в розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що діє на рік сплати. Міському голові надано право укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 29.12.2012 року № СR1501.

20.12.2022 року Герцаївською міською радою 16 сесії VIII скликання з посиланням на частину 2 статті 134 Земельного кодексу України прийнято рішення №1264-16/22, яким вирішено передати у власність земельну ділянку несільськогосподарського призначення, цільове призначення 13,01 для розміщення і експлуатації об`єктів і споруд телекомунікацій, площею 0,0304 га, кадастровий номер :01:002:0310, шляхом викупу.

Пунктом 2 зазначеного рішення вирішено продати ТзОВ "Даймондс Корпорейшн" за 14109,00 грн, що у розрахунку на один квадратний метр становить 46,41 грн, земельну ділянку несільськогосподарського призначення, кадастровий номер :01:002:0310, для розміщення і експлуатації об`єктів і споруд телекомунікацій на території Герцаївської міської ради.

Пунктом 3 вказаного рішення вирішено ТзОВ "Даймондс Корпорейшн" укласти з Герцаївською міською радою договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0304 га та провести оплату згідно з діючим законодавством.

05.04.2023 року між Герцаївською міською радою (продавець) та ТзОВ "Даймондс Корпорейшн" (покупець) укладено договір купівлі-продажу.

Відповідно до пункту 1.1 договору продавець, на підставі рішення 16 сесії VIII скликання від 20.12.2022 за № 1264-16/22, передає у власність (продає) із земель комунальної власності, що належить на праві власності територіальній громаді міста Чернівців, і знаходяться у віданні та розпорядженні Герцаївської міської ради Чернівецького району, Чернівецької області, а покупець набуває у власність - купує земельну ділянку площею 0,0304 га, за визначеними в Державному земельному кадастрі зовнішніми межами, кадастровий номер якої: :01:002:0310, що розташована за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, місто Герца, вулиця Центральна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 07, надалі іменується - "Земельна ділянка".

Згідно із пунктом 1.2 договору цільове призначення земельної ділянки - для розміщення та експлуатації об`єктів і споруд телекомунікацій. Вид використання земельної ділянки - для розміщення та експлуатації інших технічних засобів.

За приписами пункту 1.3 договору відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 05 квітня 2023 року за №НВ- 023: - цільове призначення земельної ділянки: для розміщення та експлуатації об`єктів і споруд телекомунікацій, - категорія земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення; - вид використання земельної ділянки, - для розміщення та експлуатації інших технічних засобів; - форма власності: комунальна; - орган, який зареєстрував земельну ділянку: Відділ у Герцаївському районі Головного управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, - дата державної реєстрації земельної ділянки: 22.08.2017 року; - відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 - не зареєстровані.

Зазначений договір 05.04.2023 року посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Макеєвою Н. В.

Також матеріали справи містять копію листа від 09.02.2023 року від ТзОВ "Лайфселл" на адресу голови Герцаївської міської ради, в якому ТзОВ "Лайфселл" просила надати в оренду земельну ділянку площею 0,0340 га, яка розташована в межах населеного пункту за адресою: Чернівецька область, Герцаївський район, м. Герца, вул. Центральна без зміни меж та цільового призначення строком на 10 років у зв`язку із зміною кадастрового номера земельної ділянки з :01:002:0264 на кадастровий номер: :01:002:0310.

У матеріалах справи наявна копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення із найменуванням адресата Герцаївська міська рада, адресою Чернівецька обл., Герцаївський р-н., м. Герца, вул. Г. Асакі, буд. 9, та найменуванням відправника ТзОВ "Лайфселл", з відміткою вручення 20.02.2023 року.

ТзОВ "Даймондс Корпорейшн" листом від 15.05.2023 року звернулося до ТзОВ "Лайфселл" з пропозицією укладення договору оренди у зв`язку із набуттям ТзОВ "Даймондс Корпорейшн" права власності на земельну ділянку, що підтверджується копією, наявного у матеріалах справи.

В матеріалах судової справи № 926/764/25 наявна копія статуту ТзОВ "Лайфселл" (нова редакція), м.Київ, 2024 рік.

Відповідно до пункту 1.1 статуту вказане товариство створене за рішенням засновників відповідно до законодавства України.

Згідно із пунктом 1.4 статуту склад учасників товариства та розмір їхніх часток у статутному капіталі товариства зазначаються у відомостях, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також матеріали справи містять копію витягу з Державного земельного кадастру (дата формування: 15.03.2023), відповідно до якого земельна ділянка за кадастровим номером :01:002:0310 за адресою: Чернівецька обл., Герцаївський р-н, м. Герці, вул.Центральна має цільове призначення «землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення».

Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав (дата формування: 05.04.2023), земельна ділянка за кадастровим номером :01:002:0310, площею 0,0304 га за адресою: Чернівецька обл., Герцаївський р-н., м. Герца, вул. Центральна за цільовим призначенням «для розміщення та експлуатації інших технічних засобів зв`язку» належить ТзОВ Даймондс корпорейшн на праві власності.

16.02.2023 року Герцаївською міською радою 17 сесії VIII скликання прийнято рішення № 1335-17/23, яким вирішено передати ТзОВ "Лайфселл" земельну ділянку, розташовану на вул. Центральній, м. Герца, Чернівецького району, Чернівецької області, площею 0,0304 га, кадастровий номер :01:002:0310, в оренду для розміщення та експлуатації споруди електрозв`язку - вежі, терміном на 10 років.

16.06.2023 року Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області повідомило ТзОВ "Лайфселл", що інформацію про земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0264, внесено до Державного реєстру земель 29.12.2012 року. Право оренди на земельну ділянку посвідчено договором оренди земельної ділянки № CR1501, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00400. При внесенні відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру кадастровий номер земельної ділянки змінено з :01:002:0264 на :01:002:0310.

Позивач вважає, що відповідачем-1 порушено його переважне право на купівлю спірної земельної ділянки, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційних скарг

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, враховуючи наведену норму, апеляційний господарський суд надає правову оцінку спірним правовідносинам в межах доводів і вимог апеляційних скарг.

Позивач звернувся до суду першої інстанції із вимогою переведення прав та обов`язків за договором купівлі-продажу від 04.04.2023 року, укладеного між ТзОВ "Даймондс Корпорейшн" та Герцаївською міською радою.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 6 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема зміна правовідношення.

Позов про переведення прав та обов`язків покупця за договором за своєю суттю відповідає такому способу захисту прав та інтересів, як зміна правовідношення (пункт 6 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України), та найкраще відповідає змісту порушеного переважного права, способу (характеру) його порушення, наслідкам, які спричинило порушення, а також є найпростішим шляхом, який забезпечує для позивача відновлення та реалізацію відповідного переважного права.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11.03.2025 року у справі №911/1681/23.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У цій справі суд встановив, що 29.12.2012 року між Герцаївською міською радою Герцаївського району Чернівецької області (орендодавець) та ТзОВ "Астеліт" (орендар) було укладено договір №CR1501 оренди земельної ділянки площею 0,0304 га, кадастровий номер :01:002:0264, в межах населеного пункту за адресою: Чернівецька область, Герцаївський район, м. Герца, вул. Центральна (при в`їзді в місто), строком на 10 років з моменту проведення державної реєстрації договору.

Згідно зі статтею 773 Цивільного кодексу України наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Згідно із частиною 2 статті 777 Цивільного кодексу України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання.

Суд першої інстанції правильно зазначив у рішенні про те, що вказані норми права надають відповідному суб`єкту (наймачу, орендарю) переважне право купити (придбати) річ, якою він користується на законних підставах - за договором найму (оренди), за умови належного виконання таким суб`єктом своїх обов`язків у тому разі, якщо така річ буде пропонуватися до продажу в період законного користування.

Відповідно до частини 4 статті 362 Цивільного кодексу України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця. Одночасно позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець.

Верховний Суд у постанові від 04.02.2025 року у справі № 926/3773/23 дійшов наступних висновків.

До спірних правовідносин щодо захисту передбаченого частиною 2 статті 777 Цивільного кодексу України переважного права наймача (орендаря) на придбання предмета найму (оренди) за аналогією закону підлягають застосуванню положення частини 4 статті 362 цього Кодексу, яка регулює подібні правовідносини, а саме визначає порядок захисту переважного права співвласника майна на придбання частки іншого співвласника при її відчуженні останнім. Звідси для захисту переважного права наймача (орендаря), який належним чином виконує свої обов`язки відповідно до умов договору та закону, у разі продажу речі, переданої у найм (оренду), належним способом захисту є переведення на наймача (орендаря) прав та обов`язків покупця відповідної речі.

Отже, враховуючи наведену правову позицію Верховного Суду, переведення прав та обов`язків за договором купівлі-продажу, заявленого позивачем, є належним способом захисту.

Щодо порушеного переважного права позивача колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є, зокрема територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Згідно із частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За приписами частини 1, 2 статті 131 Земельного кодексу України укладення цивільно-правових угод, що передбачають перехід права власності на земельні ділянки, а також набуття права власності на земельні ділянки за такими угодами здійснюються відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Купівля-продаж земельної ділянки здійснюється з дотриманням переважного права на її придбання. Переважне право на придбання земельної ділянки може бути передано його суб`єктом іншій особі, про що такий суб`єкт має письмово повідомити власника земельної ділянки.

За положеннями частини 1, 2 статті 9 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) орендар, який відповідно до закону може мати у власності орендовану земельну ділянку, має переважне право на придбання її у власність у разі продажу цієї земельної ділянки, за умови, що він сплачує ціну, за якою вона продається. У разі продажу земельної ділянки на земельних торгах реалізація переважного права купівлі земельних ділянок на земельних торгах здійснюється на умовах та в порядку, визначеному статтями 135-139 Земельного кодексу України. Орендодавець зобов`язаний повідомити в письмовій формі орендаря про намір продати земельну ділянку третій особі із зазначенням її ціни та інших умов, на яких вона продається. У разі продажу земельної ділянки на земельних торгах орендар повідомляється про намір продати земельну ділянку на умовах та в порядку, визначених статтею 135 Земельного кодексу України. У разі продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення (крім продажу її на земельних торгах) орендар повідомляється у порядку, визначеному статтею 130-1 Земельного кодексу України.

Статтею 9 Закону України «Про оренду землі» визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру продажу земельної ділянки, яка знаходиться в оренді.

Дослідивши обставини цієї справи та встановивши відсутність в матеріалах справи належних доказів повідомлення орендаря про намір Герцаївської міської ради продати земельну ділянку третій особі, відсутність у матеріалах справи беззаперечних доказів добровільного волевиявлення позивача на відмову від свого переважного права викупу спірної земельної ділянки та вчинення будь-яких інших дій, місцевий господарський суд виснував, що позивачу, як добросовісному орендарю земельної ділянки та власнику розміщеного на ній технічного обладнання, належало переважне право на викуп спірної земельної ділянки, яке було порушено.

За наслідками перевірки оскаржуваного рішення в цій частині колегія суддів вважає вказані висновками суду першої інстанції обґрунтованими й такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

Щодо договору купівлі-продажу від 05.04.2023 року, укладеного між Герцаївською міською радою та ТзОВ "Даймондс Корпорейшн", апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із частиною 1, 2 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин)

В рішенні суд першої інстанції зазначив, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким позивач просить перевести права і обов`язки покупця, укладений на підставі рішення відповідача-1 з порушенням обов`язку орендодавця повідомити позивача, як орендаря, про намір продати земельну ділянку третій особі.

З огляду на вищенаведені мотиви щодо порушення переважного права позивача на викуп земельної ділянки, або щодо надання згоди на відчуження спірної земельної ділянки, колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Згідно із частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

За приписами частини 1, 2 статті 228 цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно із частиною 1 статті 127 Земельного кодексу України органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або передають їх у користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з пунктом 13 частини 2 статті 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі: будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу).

Отже, продаж земельної ділянки з метою будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів зв`язку допускається без проведення конкурентних засад.

Разом з цим, аналізуючи положення ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України, колегія суддів вважає необхідним звернути увагу на таке.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно із пунктом «б», «ґ» статті 5 Земельного кодексу України земельне законодавство базується на таких принципах, зокрема забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави та забезпечення гарантій прав на землю.

Земля є унікальним обмеженим природним ресурсом. Земля є базисним ресурсом, на якому будується добробут суспільства.

Отже, розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності і добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.09.2020 року у справі №688/2908/16-ц зазначила про те, що відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до пунктів «б», «ґ» статті 5 ЗК України земельне законодавство базується на принципах, зокрема, забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; забезпечення гарантій прав на землю. Земля є унікальним обмеженим природним ресурсом. Земля є базисним ресурсом, на якому будується добробут суспільства. Отже, розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності і добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що частину другу статті 134 Земельного кодексу України …слід розуміти таким чином, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) права на земельні ділянки державної чи комунальної власності за наявності лише одного бажаючого. Якщо ж бажаючих два чи більше, підлягали застосуванню загальні правила статті 135 Земельного кодексу України про проведення земельних торгів у формі аукціону, за результатами яких укладається відповідний договір.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При тлумаченні, аналізі та застосуванні до спірних правовідносин норм права суд повинен враховувати правові висновки, викладені постановах Верховного Суду. Врахування правових позицій Верховного Суду необхідне для забезпечення сталого та однакового застосування судами норм права при вирішенні справ, що відповідає принципу правової визначеності.

У справі №926/764/25, яка розглядається судом, є двоє бажаючих купити земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0310, а саме ТзОВ «Лайфселл» та ТзОВ «Даймондс корпорейшн».

Отже, враховуючи принципи справедливості, розумності і добросовісності, наведені у Цивільному кодексі України, та забезпечуючи принципи забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави та забезпечення гарантій прав на землю, наведених у Земельному кодексі України, та враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду в силу положень процесуального закону, колегія суддів вважає, що у вказаних спірних правовідносинах слід застосувати порядок продажу земельної ділянки, наведений у ст. 135 Земельного кодексу України, тобто продаж земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0310 повинен здійснюватись на земельних торгах.

В оскарженому рішенні суд зазначив, що ТзОВ «Даймондс Корпорейшн» не надало будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів про намір будівництва об`єктів зв`язку з його подальшим обслуговування і ремонтом. Окрім того, учасники справи не надали будь яких належних, достатніх та достовірних доказів того, що на спірній земельній ділянці знаходяться об`єкти зв`язку, які належать ТзОВ «Даймондс Корпорейшн». Жодних листів осіб з владними повноваженнями, чи від державних органів, у яких зазначається про те, що ТзОВ «Даймондс Корпорейшн» є постачальником електронних комунікаційних послуг матеріали справи не містять. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та громадських формувань основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю Даймондс корпорейшн є: 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що на момент укладення між відповідачами Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.04.2023 року на спірній земельній ділянці знаходилось телекомунікаційне обладнання саме позивача.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки від 05.04.2023 року укладений за відсутності для цього підстави, передбаченої частиною 2 статті 134 ЗК України, укладений без дотримання конкурентних засад, тобто спрямований на незаконне заволодіння спірною земельною ділянкою, такий договір відповідно до частин першої, другої статті 228 ЦК України є нікчемним. Відтак, переведення прав та обов`язків покупця за нікчемним правочином є неможливим.

Враховуючи вищеописані норми, встановлені обставини справи та наведену правову позицію Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Як вбачається з копії Звіту №11/22 (дата проведення оцінки 31.12.2021 року), грошова оцінка земельної ділянки площею 0,0304 га з кадастровим номером :01:002:0310 за адресою: Герцаївський район, м. Герца, вул. Центральна становить 14109,00 грн (виконавець: ТзОВ «Оцінка-інформ»).

У висновку до звіту зазначено, що ТзОВ «Оцінка-інформ» діє на підставі договору на проведення незалежної оцінки 3122 від 20.12.2021 року.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про оцінку земель», звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок підлягають рецензуванню.

Положеннями Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 17 травня 2018 року №658, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 2018 року за №677/32129 (зі змінами), передбачено, що у Єдиній базі підлягає реєстрації виключно звіт про оцінку, щодо якого завершено процедуру складання, підписаний керівником суб`єкта оціночної діяльності та оцінювачем (ами), який (і) безпосередньо брали участь у його складанні.

Строк дії звіту про оцінку не може перевищувати шість місяців з дати оцінки, про що зазначається в такому звіті.

Отже, суд правильно виснував, що договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 05.04.2023 року укладений на базі недійсного звіту про експертно грошову оцінку спірної земельної ділянки, а саме, з порушенням норм законодавства, яке регулює вказані відносини. При цьому, у матеріалах справи відсутній будь-який належний, достовірний та достатній доказ того, що станом на момент укладення договору, тобто 05 квітня 2023 року земельна ділянка за кадастровим номером :01:002:0310 площею 0,0304 га вартувала саме 14 109,00 грн, а не більше з урахуванням щорічної індексації.

Визначення ціни є істотною умовою договору, без якої договір не може вважатися дійсним. Закріплення ціни у договорі є обов`язковим в силу закону або ж волі сторін, і які є необхідними для існування договору в цілому.

Наведені обставини у їх сукупності позбавили суд можливості перевести права та обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю Лайфселл, як покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0310 від 05 квітня 2023 року, у зв`язку з чим суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити.

Щодо можливості ТзОВ «Лайфселл» набувати право власності на спірну земельну ділянку згідно статті 82 Земельного кодексу України необхідно врахувати таке.

Згідно із частиною 1 статті 82 Земельного кодексу України юридичні особи (засновані громадянами України або юридичними особами України) можуть набувати у власність земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) внесення земельних ділянок її засновниками до статутного капіталу; в) прийняття спадщини; г) виникнення інших підстав, передбачених законом.

Колегія суддів зазначає, що суд здійснює розгляд справ в порядку та межах норм процесуального закону.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального закону України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частиною 1 статті 74 Господарського процесуального закону України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 2, 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

За положеннями статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В оскарженому рішенні суд зазначив, що як вбачається із матеріалів справи, ТзОВ «Лайфселл» створене і зареєстроване за законодавством України, що підтверджується статутом Товариства з обмеженою відповідальністю Лайфселл, затвердженого рішенням єдиного учасника ТзОВ «Лайфсел» № 09/09/2024 від 09.09.2024 року, де згідно з пунктом 1.1. встановлено, що товариство створено за рішенням засновників відповідно до законодавства України.

Суд першої інстанції виснував, що позивачем доведено, а відповідачем-2 не спростовано належними доказами того, що ТзОВ «Лайфселл» є юридичною особою, зареєстрованою згідно законодавства України.

З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд констатував, що ТзОВ «Лайфселл», як юридична особа відповідає критеріям, визначеним частини 1 статті 82 Земельного кодексу України, та має право набувати у власність земельні ділянки несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності.

Проте, колегія суддів вважає такий висновок місцевого господарського суду помилковим.

Так, відповідно до пункту 1.1 статуту ТзОВ «Лайфселл», у новій редакції 2024 року, вказане Товариство створене за рішенням засновників відповідно до законодавства України.

Згідно з пунктом 1.4 статуту склад учасників Товариства та розмір їхніх часток у статутному капіталі товариства зазначаються у відомостях, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні докази, на підставі яких можна було б дійти висновку про те, що на час ухвалення Герцаївською міською радою рішення від 20.12.2022 року про продаж ТзОВ "Даймондс Корпорейшн" земельної ділянки несільськогосподарського призначення, кадастровий номер :01:002:0310, переданої позивачу в оренду відповідно до договору оренди 29.12.2012 року, учасниками ТзОВ «Лайфселл» є громадяни України чи юридичні особи України.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що ТзОВ «Лайфселл» як юридична особа відповідає критеріям, визначеним частиною 1 статті 82 Земельного кодексу України та має право набувати у власність земельні ділянки несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності, є передчасним, оскільки не підкріплений належними та достатніми доказами.

Щодо доводів відповідача-2 про те, що судом першої інстанції не надано оцінки та не прийнято до уваги обставин щодо застосування санкцій до ТзОВ «Лайфселл» на момент виникнення спірних правовідносин, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні достовірні докази, які б надавали можливість суду здійснити відповідну оцінку вказаних обставин.

Доданим до апеляційної скарги відповідача-2 доказам, які не досліджувались судом першої інстанції, суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки в силу обмежень, встановлених частиною 3 статті 269 ГПК України, яка передбачає, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, з огляду на вищевказане, рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.06.2025 року у справі №926/764/25 необхідно змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови, резолютивну частину рішення залишити без змін.

Щодо додаткового рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.06.2025 року у справі №926/764/25 колегія суддів зазначає наступне.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

16.06.2025 року представник відповідача-2 звернувся до суду першої інстанції із заявою про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 60000,00 грн.

До вказаної заяви представником додано копії наступних документів, а саме: договір №42/24 про надання правової допомоги від 09.04.2024 року, акт прийому-передачі наданих послуг в сумі 60000,00 грн додаткову угоду до договору від 08.05.2025 року та ордер серії СЕ №1100785 від 19.12.2024 року.

Колегія суддів зазначає, що стягнення витрат на правову допомогу повинно здійснюватися з урахуванням принципу розумності, співмірності, а також реальності наданих послуг.

Представником відповідача-2 до заяви про стягнення витрат подано лише копію акта прийому-передачі-наданих послуг в розмірі 60000,00 грн, в якому у графі «Детальний опис наданої правової допомоги» зазначено «Гонорар адвоката за супровід справи №926/764/25 в Господарському суді Чернівецької області».

В цьому акті не зазначено детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не вказано, які конкретно послуги надавалися адвокатом, що позбавляє суд можливості оцінити їх співмірність та реальність.

З урахуванням вищенаведених норм процесуального закону та встановлених обставин колегія суддів вважає, що аргументи позивача стосовно додаткового рішення Господарського суду Господарського суду Чернівецької області від 23.06.2025 року у справі №926/764/25 підтвердились в ході розгляду апеляційної скарги.

Підсумовуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що доводи апелянтів частково знайшли своє підтвердження, та зазначає, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.06.2025 року у справі №926/764/25 підлягає зміні мотивувальної частини в редакції цієї постанови, додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.06.2025 року у справі №926/764/25 підлягає скасуванню.

Рішення місцевого господарського суду підлягає зміні мотивувальної частини у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, а також у зв`язку із недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Додаткове рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

За приписами частин 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наслідками апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу відповідача-2 слід задовольнити частково, апеляційну скаргу позивача щодо рішення місцевого господарського суду залишити без задоволення, апеляційну скаргу позивача щодо додаткового рішення місцевого господарського суду задовольнити, змінити мотивувальну частину рішення місцевого господарського суду в редакції цієї постанови, додаткове рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Даймондс корпорейшн» про стягнення з ТОВ «Лайфселл» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Даймондс корпорейшн» 60 000 грн. витрат на правову (правничу) допомогу.

Судові витрати

Судові витрати судом розподіляються пропорційно відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 197, 123, 126, 129, 244, 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Даймондс корпорейшн» б/н від 04.07.2025 року (вх. № 01-05/2098/25 від 07.07.2025 року) задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.06.2025 року у справі №926/764/25 змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» б/н від 07.07.2025 року (вх. № 01-05/2120/25 від 08.07.2025 року) на рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.06.2025 року у справі №926/764/25 залишити без задоволення.

Судові витрати за розгляд позовної заяви у справі №926/764/25 розподілити пропорційно.

Стягнути з Герцаївської міської ради (60500, Чернівецька обл., Чернівецький р-н., м. Герца, вул. Георгія Асакі, буд. 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 11, літ. А, код ЄДПОУ 22859846) 1009,33 грн за розгляд позовної заяви.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Даймондс корпорейшн» (58000, м. Чернівці, вул. Головна, буд. 122, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 11, літ. А, код ЄДПОУ 22859846) 1009,33 грн за розгляд позовної заяви.

Судові витрати за розгляд апеляційних скарг на рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.06.2025 року у справі №926/764/25 покласти на скаржників.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» б/н від 14.07.2025 року (вх. № 01-05/2199/25 від 15.07.2025 року) на додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.06.2025 року у справі №926/764/25 задовольнити.

Додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.06.2025 року у справі №926/764/25 скасувати. Ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Даймондс корпорейшн» (вх.№1963 від 16.06.2025) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфселл» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Даймондс корпорейшн» 60 000 грн. витрат на правову (правничу) допомогу.

Справу повернути в Господарський суд Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.І. Матущак

Суддя І.Ю. Панова