ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2025м. ДніпроСправа № 904/4848/25

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

дослідивши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи №904/4848/25

за позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Обслуговуюча компанія "Затишок Сервіс"

про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою від 28.08.2025 за вих. №б/н до Товариства з обмеженою відповідальністю "Обслуговуюча компанія "Затишок Сервіс" (далі - відповідач) про стягнення 168.373,41 грн заборгованості.

Судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/4848/25 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2025.

Ухвалою від 29.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (в порядку письмового провадження).

Через підсистему "Електронний суд" 15.09.2025 від відповідача надійшов відзив, у якому відповідач просить відмовити в задоволені позову у повному обсязі.

Через підсистему "Електронний суд" 19.09.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній просить визнати поважними причини пропуску позивачем строку подання відповіді на відзив та залучити її до матеріалів справи.

Розглянувши клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску позивачем строку подання відповіді на відзив, господарський суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Статтею 113 ГПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Ухвалою від 29.08.2025 встановлено позивачу(ам) (особі(ам), яка(і) подала(и) позов) триденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ст. 166 ГПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи, докази чого мають бути надані суду разом з відповіддю на відзив (розрахунковий чек, опис вкладення до цінного листа).

За приписами ч.ч. 1-5 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Зі змісту наведеної процесуальної норми вбачається, що суд може поновити лише пропущений процесуальний строк, що встановлений законом (а не судом). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22.

Водночас, за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з цим, на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена.

Зі змісту положень ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Поряд з цим, такі дії суд вчиняє на свій розсуд та в межах дискреційних повноважень, оскільки законом не встановлено обов`язку щодо продовження процесуальних строків.

Обґрунтовуючи поважність пропуску процесуального строку, відповідач зазначає, що відзив на позовну заяву позивачем отримано через електронний суд 12.09.2025 у п`ятницю. А отже, враховуючи вимогу суду, позивач повинен був подати відповідь на відзив не пізніше 15.09.2025. Тобто у позивача фактично був лише один день для підготовки та направлення відзиву в понеділок 15.09.2025, оскільки субота та неділя є вихідними днями. Між тим, через необхідність підготовки змістовної відповіді на відзив, враховуючи непередбачувані обставини, викликані військовий станом (постійні оголошення повітряної тривоги тощо), позивач не зміг в триденний строк підготувати та направити відповідь на відзив.

Водночас, згідно офіційної інформації, що міститься в системі Діловодство спеціалізованого суду, документ в електронному вигляді (відзив) "Реєстраційна картка документа, що надійшов з кабінету ЕС" від 15.09.2025 у справі №904/4848/25 (суддя Дупляк Степан Анатолійович) було надіслано одержувачу Комунальному підприємству "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради до його електронного кабінета. Документ доставлено до електронного кабінету: 17.09.2025 о 15:03, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (отже, відзив вважається врученим 17.09.2025), а тому строк на подання позивачем відповіді на відзив до 22.09.2025 (включно).

Беручи до уваги наведене вище позивачем не було пропущено строк для подання відповіді на відзив, а тому суд приймає її до розгляду.

Через підсистему "Електронний суд" 22.09.2025 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Через підсистему "Електронний суд" 02.10.2025 від позивача надійшли додаткові письмові пояснення.

Через підсистему "Електронний суд" 07.10.2025 від відповідача надійшли заперечення на додаткові письмові пояснення позивача.

Через підсистему "Електронний суд" 13.10.2025 від позивача надійшли пояснення щодо заперечень відповідача на додаткові пояснення позивача.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

Позовні вимоги мотивовані тим, що наявними у справі письмовими доказами є доведеним факт прострочення виконання відповідачем зобов`язань за договором, а тому з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач визнає факт укладення договору з позивачем №15187 від 02.08.2019 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення для багатоквартирних будинків ЖК «РІВЕР ПАРК» за адресами: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 42Ю, 44С, 44П, 44Ф, 44У.

Позивач зазначає про наявність заборгованості за договором №15187, посилаючись на акти-рахунки №15515, №21769, №26632, №42603, №50801, однак відповідач не визнає наявності заборгованості, оскільки неодноразово подавав письмові заперечення щодо розбіжностей у визначенні обсягів послуг (листи №072 від 05.04.2022, №076 від 13.05.2022, №079 від 21.06.2022). Твердження позивача про визнання актів, на думку відповідача, є безпідставним, адже відповідні заперечення та звіти були надані своєчасно.

Відповідач зазначає, що є лише управителем цих будинків, однак безпосередніми споживачами послуг водопостачання та водовідведення є співвласники квартир, а не відповідач. Останній діяв як управитель, уклавши договори управління будинками №НП/42Ю/7, №НП/44С/13, №НП/44П/11, №НП/44Ф/16, №НП/44У/15, відповідно до яких мав право укладати договір водопостачання від імені співвласників.

Згідно з пунктами 4.2 - 4.3 Договору №15187 обсяг наданих послуг визначається на підставі звіту (додаток №3), що містить показники поквартирних приладів обліку. Відповідач вважає, що позивач, всупереч умовам договору, не врахував ці дані при розрахунках актів-рахунків. Зокрема, акт №21769 від 29.03.2022 на суму 96.585,55 грн та акт №50801 від 30.06.2022 на суму 73.749,31 грн визначено без урахування звітів, поданих листами №072 від 05.04.2022 та №079 від 21.06.2022 відповідно. Отже, позивач неправомірно визначив обсяг послуг і розмір оплати, порушивши п. 4.3 договору.

Крім того, відповідач зазначає, що у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні на підставі Указу Президента №64/2022 від 24.02.2022, на території держави виникли форс-мажорні обставини, що унеможливили дотримання строків, передбачених договором. Такі обставини є загальновідомими та відповідно до п. 8.4 договору не потребують доказування.

З огляду на вищевикладене відповідач не визнає позовні вимоги та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Стислий виклад позиції позивача на відзив (заперечення) відповідача

Позивач, зазначає про те, що відповідач стверджує, що акти-рахунки не є належними доказами надання послуг, оскільки ним подавалися заперечення листи від 05.04.22, 13.05.22, 21.06.22, 16.01.25. Відповідно до абзацу 2 пункту 4.4, пунктів 4.5 та 4.6 договору абонент зобов`язаний самостійно отримувати від водоканалу два примірники актів-рахунків приймання послуг та до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, повернути один підписаний примірник або подати письмові розбіжності. У разі неповернення актів чи заперечень у строк, визначений пунктом 4.5 договору, вважається, що абонент визнав обсяг наданих послуг, розмір плати за них і прийняв їх у повному обсязі.

Позивач вважає, що відповідач повинен був самостійно отримувати рахунки, повертати підписані акти або подавати заперечення не пізніше 15 числа наступного місяця. Однак у своїх листах відповідач не зазначив конкретних розбіжностей у обсягах спожитих послуг.

У листі від 05.04.22 відповідач лише передав звіт про об`єми споживання та просив здійснити перерахунок, не вказуючи, до якого саме рахунку та в яких обсягах є розбіжності. У листі від 13.05.22 відповідач зазначив, що у рахунку №26632 від 21.04.22 вказано прилад обліку, який не належить йому, проте за цією адресою Набережна Перемоги 42 Ю у роз`ясненні до рахунку зазначено споживання 0 мі і абонентське обслуговування 0 грн, тобто нарахувань не проводилось. У листі від 21.06.22 відповідач повторно надіслав звіт без конкретизації, по якому рахунку існують розбіжності.

Таким позивач вважає, що наведені листи не є запереченнями у розумінні пункту 4.5 договору. Оскільки відповідач не повернув позивачу підписані акти-рахунки або належні заперечення, зокрема по актам №21796 на суму 96.585,55 грн і №50801 на суму 73.749,31 грн, обсяг наданих послуг та їх вартість вважаються ним прийнятими у повному обсязі.

Також позивач вважає твердження відповідача про те, що послуги за договором №15187 від 02.08.2019 надавалися не йому, а співвласникам будинків за адресами Набережна Перемоги 42Ю, 44-С, П, Ф, У, є безпідставним, оскільки згідно з умовами договору саме відповідач є абонентом, який зобов`язаний оплачувати спожиті послуги. Пункти 4.7 та 7.2.1 договору передбачають обов`язок відповідача здійснювати оплату до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Отже, відповідальність за оплату спожитих послуг несе саме відповідач, а не мешканці будинків.

А посилання відповідача на те, що позивач мав визначати об`єми споживання шляхом віднімання показників квартирних лічильників від загальнобудинкових, є безпідставним, оскільки позивач саме так і визначав об`єми послуг. Відповідач не довів, за якими рахунками та в яких обсягах позивач неправильно визначив споживання, а неповернення актів підтверджує прийняття ним розрахунків у повному обсязі.

Щодо акту-рахунку №21796 від 29.03.2022 на суму 96.585,55 грн нарахування по адресах Набережна Перемоги 44С та 44П здійснено за показниками приладів обліку з урахуванням споживання мешканців. Показники: 44С 2752 мі (мешканці 649 мі, різниця 2103 мі), 44П 1529 мі (мешканці 560 мі, різниця 969 мі). Загальний обсяг становить 3072 мі. Розрахунок за діючими тарифами: водопостачання 18,156 грн/мі (55.775,23 грн), водовідведення 13,20 грн/мі (40.550,40 грн), абонплата 259,92 грн. Разом 96.585,55 грн, що відповідає сумі у рахунку. Щодо акту-рахунку №50801 від 30.06.2022 на суму 73.749,31 грн нарахування по адресах Набережна Перемоги 44Ф (1270 мі) та 44У (1014 мі) проведені аналогічним чином. Показники квартирних лічильників становили 0 мі у зв`язку з проведенням коригувань.

Стислий виклад позиції відповідача на відповідь на відзив (заперечення) відповідача

Відповідач вважає, що твердження позивача про те, що відповідач не повідомляв про розбіжності щодо обсягів наданих послуг за договором №15187 від 02.08.2019, є безпідставним. Відповідач зазначає про те, що неодноразово звертався до позивача з вимогами здійснити перерахунок обсягів послуг із врахуванням показань квартирних лічильників споживачів фізичних осіб, які мають індивідуальні договори з КП «Дніпроводоканал».

Відповідач зазначає, що з урахуванням п.4.2 і п.4.3 договору, надавав листами та з вимогою звіти з показниками квартирних засобів обліку для кожної квартири та у яких повідомляв про наявність розбіжностей та вимагав перерахунку відповідно до п.4.5 договору. Також у відповіді від 25.04.2025 №152 на досудове повідомлення-попередження позивача від 25.03.2025 №1346/2614 відповідач неоднаразово підтвердив наявність розбіжностей.

Разом з тим, відповідач зазначає, що згідно з п.4.3 та п.п.2 п.10.1 договору №15187 від 02.08.2019 визначення обсягів наданих послуг здійснюється на підставі звітів абонента (додаток №3 до договору). Позивач свідомо не надав до позову зазначений додаток №3, у якому чітко передбачено, що відповідач зобов`язаний подавати дані квартирних лічильників, які позивач має враховувати при визначенні загального обсягу споживання шляхом віднімання цих показників від загальнобудинкових. Відповідач наголошує, що має укладені індивідуальні договори з власниками квартир, які самостійно сплачують за спожиті послуги КП «Дніпроводоканал». Відтак безпосередніми споживачами є саме співвласники квартир, а відповідач виконує функцію управителя будинку.

Відповідач зазначає, що попри отримані звіти, позивач не надав жодних заперечень чи уточнень щодо поданих даних і не здійснив звірку обсягів споживання по будинках за адресами вул. Набережна Перемоги, 44С, 44П, 44Ф, 44У. Тому відповідач заперечує аргументи позивача, викладені у відповіді на відзив, і наполягає, що визначення позивачем обсягів наданих послуг та розміру оплати без урахування фактичних показників квартирних засобів обліку є неправомірним і суперечить п.4.3 договору №15187 від 02.08.2019.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять обставини: укладення договору, поставки водопостачання та водовідведення, оплати водопостачання та водовідведення, наявності/відсутності заборгованості за договором.

Суд встановив, 02.08.2019 між Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради" (далі водоканал, позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Обслуговуюча компанія "Затишок Сервіс" (далі абонент, відповідач) був укладений договір про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № 15187, відповідно до пункту 22 якого місцем надання послуг водоканалом абоненту є точка розподілу, визначена сторонами в акті визначення точки розподілу та розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж (додаток №1 до договору).

Об`єкт абонента, на який надаються послуги за договором, та його адреса: ЖК Рівер Парк вул. Набережна Перемоги, 42Ш, 42Ю (п. 2.3 договору).

В подальшому додатковими угодами до договору від 13.12.2019, 04.03.2020, 23.07.2020, 13.01.2021, 26.02.2021, 26.02.2021, 09.06.2021 долучено до договору об`єкти за адресою вул. Набережна Перемоги, 44Л, 44Н, 44П, 441 (буд.№12), 44С, 44Т, 44Ф, 44У.

Відповідно до п. 4.2. договору до 20 числа розрахункового місяця, абонент отримує в водоканалі відповідним чином заповнений звіт за фактично спожиті послуги за розрахунковий місяць (додаток №3 до договору). У разі ненадання звіту у встановлені цим пунктом строки, обсяги послуг визначаються відповідно до п. 3.1. договору.

Пунктом 4.3. договору визначено, що виходячи з даних звіту, наданого абонентом водоканалу (п. 4.2 договору), а також актів обстежень, не пізніше останнього числа розрахункового місяця, водоканал визначає об`єм наданих послуг за розрахунковий місяць та розмір оплати послуг за цей розрахунковий місяць та надає абоненту два примірника акта-рахунку приймання наданих послуг, підписаних уповноваженою особою та скріплених печаткою водоканалу. Абонент зобов`язаний самостійно отримувати від водоканалу два примірника актів-рахунків приймання наданих послуг.

Відповідно до п. 4.4. договору не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, абонент повертає водоканалу один з отриманих згідно п. 4.3 договору примірників акту-рахунку приймання наданих послуг за розрахунковий місяць. Цей примірник повинен бути підписаний уповноваженою особою абонента та скріплений печаткою абонента.

Якщо абонент має розбіжності щодо об`ємів наданих йому послуг, він зобов`язаний подати їх водоканалу у письмовій формі в строк, визначений в п. 4.4 договору, і оплатити в порядку та строки, визначені в п. 4.7 договору, той об`єм послуг, до якого абонент не має заперечень. Розбіжності щодо обсягів наданих послуг вирішуються сторонами в порядку, визначеному в п. 9.3 договору. Неповернення актів-рахунків приймання наданих послуг або заперечень до них в строк та в порядку згідно п. 4.4 договору підтверджує визнання абонентом об`єму наданих йому послуг, розміру плати за них та прийняття їх в повному обсязі. У цьому випадку у подальшому їх перерахунок не проводиться (п. 4.5. договору).

Відповідно до п. 4.7. договору розрахунок по оплаті послуг за розрахунковий місяць повинен бути проведений абонентом шляхом перерахування грошей на банківський рахунок водоканалу не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками, і в частині надання послуг діє до 31.12.2021, а в частині їх оплати до повного виконання (п. 9.1. договору з урахуванням додаткової угоди від 11.12.2020).

Позивач на підтвердження наданих відповідачу послуг з водопостачання та водовідведення на суму 168.373,41 грн, надав акти-рахунки, а саме:

- акт-рахунок № 15515 від 28.02.2022 на суму 259,92 грн (відповідно до корегування здійсненого позивачем у травні 2022 року, заборгованість відповідача склала 233,92 грн);

- акт-рахунок № 21769 від 29.03.2022 на суму 96.585,55 грн (відповідно до корегування здійсненого позивачем у травні 2022 року, заборгованість відповідача склала 93.763,06 грн; не сплачено та не визнається відповідачем);

- акт-рахунок № 26632 від 21.04.2022 на суму 627,12 грн (не сплачена відповідачем);

- акт-рахунок № 42603 від 31.05.2022 на суму 78,00 грн;

- акт-рахунок № 50801 від 30.06.2022 на суму 73.749,31 грн (не сплачено та не визнається відповідачем).

Позивач зазначає, що відповідач за надані послуги не розрахувався, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованості у розмірі 168.373,41 грн, що і стало причиною виникнення спору.

Наведені вище обставини і зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом позову позивач визначив стягнення 168.373,41 грн заборгованості.

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України (який був чинний на момент спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В ч. 3 ст. 180 ГК України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Оцінивши зміст договору, господарський суд встановив, що сторонами погоджено його істотні умови.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з нормами статті 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" централізоване водовідведення господарська діяльність із відведення та очищення комунальних та інших стічних вод за допомогою комплексу об`єктів, споруд, колекторів, трубопроводів, пов`язаних єдиним технологічним процесом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги".

Так, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (частина 1 статті 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до норм статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Статтею 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Виконавцями комунальних послуг, зокрема, є: щодо послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; щодо послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення.

Частиною 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 22 Закону України Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення встановлено, що своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг з водопостачання та водовідведення.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач надав відповідачу послуги водопостачання та водовідведення у період з лютого 2022 по червень 2022 року, що підтверджується актами-рахунками, а саме: акт-рахунок № 15515 від 28.02.2022 на суму 259,92 грн (відповідно до корегування здійсненого позивачем у травні 2022 року, заборгованість відповідача склала 233,92 грн); акт-рахунок № 21769 від 29.03.2022 на суму 96.585,55 грн (відповідно до корегування здійсненого позивачем у травні 2022 року, заборгованість відповідача склала 93.763,06 грн; не сплачено та не визнається відповідачем); акт-рахунок № 26632 від 21.04.2022 на суму 627,12 грн (не сплачена відповідачем); акт-рахунок № 42603 від 31.05.2022 на суму - 78,00 грн; акт-рахунок № 50801 від 30.06.2022 на суму 73.749,31 грн (не сплачено та не визнається відповідачем).

Відповідач у відзиві визнав факт укладення договору з позивачем №15187 від 02.08.2019 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення для багатоквартирних будинків ЖК «РІВЕР ПАРК» за адресами: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 42Ю, 44С, 44П, 44Ф, 44У.

Відповідач не визнає наявності заборгованості за договором №15187 за актами-рахунками №15515, №21769, №26632, №42603, №50801, оскільки неодноразово подавав письмові заперечення щодо розбіжностей у визначенні обсягів послуг листи №072 від 05.04.2022, №076 від 13.05.2022, №079 від 21.06.2022.

Відповідач зазначає, що твердження позивача про визнання актів, на думку відповідача, є безпідставним, адже відповідні заперечення та звіти були надані своєчасно.

Також відповідач зазначає, що є лише управителем цих будинків, однак безпосередніми споживачами послуг водопостачання та водовідведення є співвласники квартир, а не відповідач. Останній діяв як управитель, уклавши договори управління будинками №НП/42Ю/7, №НП/44С/13, №НП/44П/11, №НП/44Ф/16, №НП/44У/15, відповідно до яких мав право укладати договір водопостачання від імені співвласників.

Згідно з пунктами 4.2 4.3 Договору №15187, обсяг наданих послуг визначається на підставі звіту (додаток №3), що містить показники поквартирних приладів обліку. Відповідач вважає, що позивач, всупереч умовам договору, не врахував ці дані при розрахунках актів-рахунків. Зокрема, акт №21769 від 29.03.2022 на суму 96.585,55 грн та акт №50801 від 30.06.2022 на суму 73.749,31 грн визначено без урахування звітів, поданих листами №072 від 05.04.2022 та №079 від 21.06.2022 відповідно. Отже, позивач неправомірно визначив обсяг послуг і розмір оплати, порушивши п. 4.3 договору.

Крім того, відповідач зазначає, що у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні на підставі Указу Президента №64/2022 від 24.02.2022, на території держави виникли форс-мажорні обставини, що унеможливили дотримання строків, передбачених договором. Такі обставини є загальновідомими та відповідно до п. 8.4 договору не потребують доказування.

З огляду на вищевикладене відповідач не визнає позовні вимоги та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд зазначає встановив, що відповідно до абзацу 2 пункту 4.4 та пунктів 4.5, 4.6 договору №15187, абонент зобов`язаний самостійно отримувати два примірники актів-рахунків та повернути один примірник, підписаний уповноваженою особою і скріплений печаткою, не пізніше 15 числа місяця наступного за розрахунковим. У разі наявності розбіжностей щодо обсягів наданих послуг, абонент має письмово подати їх у встановлені строки, а оплату здійснити тільки за ті обсяги, щодо яких немає заперечень. Неповернення актів-рахунків або заперечень підтверджує прийняття обсягів послуг та розміру плати у повному обсязі.

Фактично, відповідач надав листи від 05.04.2022, 13.05.2022, 21.06.2022, 16.02.2024 та 25.04.2025, у яких не зазначено конкретного рахунку та обсягів розбіжностей, надані ним звіти за березень та травень 2022 року не відповідають формі додатку 3 договору, оскільки в них відсутні попередні та теперішні показники лічильників, дати зняття показань, а також відсутня підстава погодження з позивачем. Лист від 25.04.2025 поданий з порушенням 15-денного строку, що свідчить про невиконання умов договору щодо строків подання заперечень. Виходячи з викладеного, заперечення відповідача не можуть бути визнані належними у розумінні п. 4.5 договору.

Щодо тверджень відповідача про подвійне нарахування та невірне визначення обсягів спожитих послуг, позивач надав детальне пояснення методики нарахування, з якого вбачається, що обсяг загальнобудинкових приладів обліку зменшується на обсяги водоспоживання мешканців, які мають індивідуальні договори на послуги з позивачем.

Позивач зазначає, що мешканці багатоквартирних будинків, з якими були укладені індивідуальні договори, як споживачі послуг проводили розрахунки з позивачем. Тобто, кожен з них самостійно передавав позивачу показники та оплачував нарахування. А отже у позивача наявна вся інформація про загальнобудинкові показники приладів обліку та про поквартирне споживання.

Відповідно до акту-рахунку від 29.03.2022 №21769 на суму 96.585,55 грн нарахування за адресами: вул. Набережна Перемоги, буд. 44С та вул. Набережна Перемоги, буд. 44П проводились за показниками комерційних приладів обліку з урахуванням обсягів водоспоживання мешканців будинків на особових рахунках згідно даних нарахувань.

Показники загальнобудинкових приладів: Наб. Перемоги, 44С 2752 м3, Наб. Перемоги, 44П 1529 м3. Обсяг споживання мешканців за лютий 2022 року складав: Наб. Перемоги, 44С 649 м3, Наб. Перемоги, 44П 560 м3.м ТАКИМ ЧИНОМ: Наб. Перемоги: 44С - 2752 м3 - 649 м3 = 2103 м3 Наб. Перемоги, 44П - 1529 м3 - 560 м3. м= 969 м. куб.

У відповідності до умов договору на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, зокрема пункту 3.14, об`єм стічних вод, що надходить до систем водовідведення водоканалу визначається за показниками приладів і засобів обліку, а при їх відсутності визначається наступним чином: - за кількістю води питної, що надходить із систем централізованого питного водопостачання та інших джерел водопостачання (свердловина, озеро, річка, тощо) визначених в додатку №8 до Договору; - відповідно до п.4.10 Правил 190 щодо визначення обсягів дощових, талих стічних вод, що потрапили із системи каналізації з площі території, яка визначена в додатку 8 до Договору.

Таким чином, через те, що відповідачем не було облаштовано засіб обліку який фіксував об`єм скинутих стічних вод до системи міської каналізації, позивач визначав обсяг скинутих стічних вод за кількістю води питної, що надходить із систем централізованого питного водопостачання.

Тому:

2103 м3 водовідведення = 2103 м3 водоспоживання

969 м3 водовідведення = 969 м3 водоспоживання,

Відтак загальний обсяг спожитих послуг: 2103 м3 +969 м3= 3072 м3

Вказаний обсяг помножується на діючий тариф на відповідні послуги:

3072 м3 х 18,156 грн (з ПДВ) = 55 775, 232 грн водоспоживання

3072 м3 х 13,20 грн (з ПДВ) = 40 550,40 грн водовідведення

Разом: 96 325, 632 грн (без округлень до десятих)

Плата за абон. обслуговування розраховується наступним чином:

10 м.куб. х 12,996 грн. (з ПДВ) = 129,96 грн вода (без округлень до десятих)

10 м.куб. х 12,996 грн. (з ПДВ) = 129,96 грн стоки (без округлень до десятих)

Разом: 259,92 грн. (без округлень до десятих)

Разом: 259,92 грн. (абон. плата) + 96 325 грн, 632 коп. = 96 585,552 грн. (без округлень до десятих) = 96 585,55 грн, сума яка була виставлена в рахунку №2179.

Відповідно до акту-рахунку від 30.06.2022 № 50801 на суму 73.749,31 грн. нарахування за адресами: вул. Набережна Перемоги, буд. 44Ф та вул. Набережна Перемоги, буд. 44У проводились за показниками комерційних приладів обліку з урахуванням обсягів водоспоживання мешканців будинків на особових рахунках.

Показники загальнобудинкових приладів: Наб. Перемоги, 44Ф 1270 м3, Наб. Перемоги, 44У 1014 м3, Наб. Перемоги, 44Р 38 м3, Наб. Перемоги, 44С 30 м3.Обсяг споживання мешканців за травень 2022 року складав: Наб. Перемоги, 44Ф 0 м3, у зв`язку з проведенням корегування по нарахуванням. Наб. Перемоги, 44У 0 м3 у зв`язку з проведенням корегування по нарахуванням. Таким чином: Наб. Перемоги, 44Ф 1270 м3, Наб. Перемоги, 44У 1014 м3, Наб. Перемоги, 44Р 38 м3, Наб. Перемоги, 44С 30 м3.

Тому:

1270 м3 водовідведення = 1270 м3 водоспоживання,

1014 м3 водовідведення = 1014 м3 водоспоживання,

38 м3 водовідведення = 38 м3 водоспоживання

30 м3 водовідведення = 30 м3 водоспоживання,

Відтак загальний обсяг спожитих послуг: 1270 м3 + 1014 м3+38 м3+30м3= 2352м3

Вказаний обсяг помножується на діючий тариф на відповідні послуги:

2352 м3 х 18,156 грн (з ПДВ) = 42.702,912 грн водоспоживання

2352 м3 х 13,20 грн (з ПДВ) = 31.046,40 грн водовідведення

Разом: 73.749,312 грн (без округлень до десятих)

Розрахунки по акту-рахунку №21769 від 29.03.2022 на суму 96.585,55 грн та по акту-рахунку №50801 від 30.06.2022 на суму 73.749,31 грн проводився з урахуванням обсягів поквартирного споживання мешканців багатоквартирних будинків за адресами вул. Набережна Перемоги 44С, 44П, 44Ф та 44У.

Обсяги водоспоживання мешканців за лютий та травень 2022 року погоджені індивідуальними договорами. Таким чином, посилання відповідача на подвійне нарахування є безпідставними.

Відповідач стверджує, що надані ним звіти містять дані про показники квартирних засобів обліку, однак ці звіти не відповідають п.3.5 договору: відсутні попередні та теперішні показники лічильників, дати зняття показань, які не погоджені з позивачем, а в графі теперішні показники вказані лише обсяги спожитих послуг без будь-яких підтверджуючих даних. Тому ці звіти не дозволяють встановити правильність визначення обсягів спожитих послуг у квартирах багатоквартирних будинків по вул. Набережна Перемоги.

Позивач, у свою чергу, надав інформацію про поквартирне споживання, яка відповідає вимогам Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постанови КМУ №690 та Правил №630.

При цьому аналіз звітів відповідача та інформації позивача показав суттєві розбіжності: наприклад, у квартирі №3 будинку 44П звіт відповідача вказує 302 мі, тоді як дані позивача 17 мі, квартира №11 229 мі (відповідач) та 10,96 мі (позивач), квартира №12 200 мі (відповідач) та 14 мі (позивач). Аналогічні розбіжності спостерігаються і у будинку 44С.

Таким чином дані відповідача не відповідають дійсності та не можуть бути використані для зменшення нарахованої плати.

Відповідач посилається на форс-мажорні обставини, пов`язані з військовим станом, як підставу для невиконання строків подання заперечень.

Суд встановив, що для визнання форс-мажорними умовами договору та чинним законодавством ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України» потрібен сертифікат Торгово-промислової палати України, який відповідачем не надано.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово озвучував позицію щодо застосування положень наведеної вище статті Закону Україну «Про торгово-промислові палати України». Зокрема в постанові від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21 зазначав, про те що форс-мажорні обставини повинні бути доведені, надзвичайні та невідворотні, а відсутність сертифіката виключає можливість визнання таких обставин.

Отже, посилання відповідача на форс-мажор не підтверджені доказами та не підлягають врахуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.4. договору не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, абонент повертає водоканалу один з отриманих згідно п. 4.3 договору примірників акту-рахунку приймання наданих послуг за розрахунковий місяць. Цей примірник повинен бути підписаний уповноваженою особою абонента та скріплений печаткою абонента.

Відповідно до п. 4.7. договору розрахунок по оплаті послуг за розрахунковий місяць повинен бути проведений абонентом шляхом перерахування грошей на банківський рахунок водоканалу не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

З урахуванням приписів пункту 4.7 договору, строк оплати послуг є таким, що настав.

Жоден з актів відповідачем не підписаний, проте суд визнає їх належними доказами у справі з огляду на таке.

По-перше, договір від 02.08.2019 не припинив своєї дії та є чинним станом на час розгляду спору. Докази зворотного матеріали справи не містять.

По-друге, неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема непідписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.

Таких висновків також дотрималася і об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.06.2023 у справі №914/2355/21 та Верховний Суд у справі №911/1981/20 від 05.10.2023.

У постанові від 22.08.2023 у cправі №910/14570/21 Верховний Суд також зазначив, що факт здійснення господарської операції може підтверджуватися не лише первинними документами, а й іншими доказами в їх сукупності, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару (надання послуг).

Таким чином, передання і прийняття товарів (робіт, послуг) на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального надання товарів (робіт, послуг) за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття товарів (робіт, послуг) у строк, визначений договором.

За загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно продажу товару, надання послуг/виконання робіт, як зі сторони покупця (замовника), так і продавця (виконавця), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані товари (послуги, роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє покупця (замовника) від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то продаж товару (надання послуг чи виконання робіт), є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.

Водночас неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема непідписання покупцем (замовником) актів приймання-передачі без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (поставці товару, наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальна поставка товару, надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.

Така ж правова позиція висвітлена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 16.08.2023 у справі №914/131/22.

Таким чином, враховуючи реальність отриманих відповідачем послуг, суд вважає підтвердженою заборгованість відповідача перед позивачем у період з лютого по червень 2022 року у розмірі 168.373,41 грн, яка складається із заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 168.373,41 грн визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Обслуговуюча компанія "Затишок Сервіс" (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ВИСОКОВОЛЬТНА, будинок 14К, офіс 116; ідентифікаційний код 42886357) на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (49001, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Троїцька, будинок 21-А; ідентифікаційний код 03341305) 168.373,41 грн (сто шістдесят вісім тисяч триста сімдесят три грн 41 к.) заборгованості, 3.028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 к.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Дупляк