ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" жовтня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3260/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Восток-1» (вх. №2-1642/25 від 20.10.2025) на дії державного виконавця, подану по справі,

за позовом: Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія

«Восток-1»

про розірвання договору оренди та зобов`язання повернути об`єкт оренди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.12.2024 у даній справі позов Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради було задоволено; розірвано договір оренди № 176/2018 від 21.06.2018 (у новій редакції №176/2018 від 14.05.2021), укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Восток-1» (далі по тексту ТОВ «Інвестиційна компанія «Восток-1»); зобов`язано відповідача повернути територіальній громаді міста Одеси в особі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради двоповерхову нежитлову будівлю, загальною площею 113,4 м2, що розташована за адресою: проспект Академіка Глушка, 17-В у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому воно одержало його в оренду, шляхом підписання акту приймання- передачі; розподілено судові витрати зі сплати судового збору.

23.04.2025 господарським судом було видано накази про примусове виконання рішення суду від 10.12.2024.

20.10.2025 до суду від ТОВ «Інвестиційна компанія «Восток-1» надійшла скарга на дії державного виконавця, згідно якої відповідач просить суд скасувати постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Валентина Гуменюка про накладення штрафу від 30.09.2025 у виконавчому провадженні №78520653, зобов`язати державного виконавця надати відповідь на клопотання №1 від 26.09.2025. У поданій до суду скарзі відповідач зазначає, що про прийняття оскаржуваної постанови, а також реєстрацію в системі клопотання №1 від 26.09.2025 він дізнався лише 06.10.2025 під час моніторингу інформації в автоматичній системі виконавчого провадження.

24.10.2025 до суду від Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі ДВС) надійшли пояснення щодо поданої відповідачем скарги, у яких ДВС звертає увагу на положення ч. 2 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», на виконання яких постанова про накладення штрафу від 30.09.2025 була доставлена до електронного кабінету відповідача 30.09.2025, на підтвердження чого суду було надано відповідне повідомлення № 9167742 про доставку документу з АСВП до електронного кабінету ЄСІТС.

Крім того, 24.10.2025 до суду від ДВС надійшли додаткові пояснення, у яких ДВС звертає увагу на положення ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими постанови про накладення штрафу можуть бути оскаржені до адміністративного суду.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для прийняття до розгляду скарги ТОВ «Інвестиційна компанія «Восток-1», господарський суд виходить з наступного.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII).

Зі змісту даних з автоматизованої системи виконавчого провадження судом було встановлено, що 07.07.2025 державним виконавцем Валентином Гуменюком було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 78520653 щодо примусового виконання наказу суду від 23.04.2025 про зобов`язання відповідача повернути нежитлову будівлю шляхом підписання акту приймання- передачі.

Питання, пов`язані із судовим контролем за виконанням судових рішень врегульовано розділом VI ГПК України.

За ст. 339-1 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ч. 2 ст. 340 ГПК України скарга подається в письмовій формі і підписується стороною виконавчого провадження, її представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

З наведених правових норм, передбачених ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням вимог ст. ст. 339, 340 ГПК України, вбачається, що в разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення при виконанні рішення, ухваленого за правилами господарського судочинства, таку скаргу розглядає відповідний господарський суд, який ухвалив таке рішення за правилами господарського судочинства відповідно.

Водночас 30.09.2025 державним виконавцем Валентином Гуменюком було винесено постанову № 78520653 про накладення на ТОВ «Інвестиційна компанія «Восток-1» штрафу у розмірі 6800,00 грн.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У постановах від 18 грудня 2019 року у справі № 759/15553/14-ц (провадження № 14-579цс19) та від 19 лютого 2020 року у справі № 382/389/17 (провадження № 11-1009апп19) Велика Палата Верховного Суду зробила правові висновки, згідно з якими імперативним правилом частини другої статті 74 Закону № 1404-VІІІ врегульовано, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

У постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 229/1026/21 (провадження № 14-205цс21) Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи частину другу статті 74 Закону № 1404-VIII з огляду на принципи визначення юрисдикції спорів, пов`язаних з виконанням виконавчих документів, виснувала, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень судів, за винятком рішень щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, здійснюється до суду, який ухвалив судове рішення. Оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень інших органів, у тому числі щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні, здійснюється до судів адміністративної юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.09.2024 у справі № 310/2210/21 звернула увагу на свою послідовну і сталу практику щодо того, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори щодо оскарження постанов виконавця про стягнення витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, зокрема й судом якої юрисдикції, вони видані.

Так, у справі № 310/2210/21 заявник просив визнати протиправними дії державного виконавця щодо винесення постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, а також визнати протиправною та скасувати цю постанову. За результатом розгляду відповідної справи Велика Палата Верховного Суду також дійшла висновку, що скарги на дії виконавця щодо винесення постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, а також визнання протиправною та скасування відповідної постанови належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З викладених обставин, господарський суд доходить висновку, що скарга ТОВ «Інвестиційна компанія «Восток-1» в частині вимог про скасування постанови державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Валентина Гуменюка про накладення штрафу від 30.09.2025 у виконавчому провадження №78520653 має бути подана до адміністративного суду в порядку, передбаченому законом, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та висновкам Великої Палати Верховного Суду, які наведені у перерахованих вище постановах.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Згідно з ч. 10 ст. 11 ГПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про необхідність застосування до поданої ТОВ «Інвестиційна компанія «Восток-1» скарги в цій частині вимог норми права, що регулюють подібні відносини (аналогія закону), а саме положень п.1 ч.1 ст. 175 ГПК України, що свідчить про наявність достатніх правових підстав для відмови у відкритті провадження за даною скаргою в частині вимог.

Вирішуючи питання про наявність підстав для прийняття скарги ТОВ «Інвестиційна компанія «Восток-1» в частині вимог про зобов`язати державного виконавця надати відповідь на клопотання №1 від 26.09.2025, суд виходить з наступного.

В силу приписів ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений строк для подання скарги може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою. У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

Згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

ТОВ «Інвестиційна компанія «Восток-1» повідомляє про направлення клопотання №1 від 26.09.2025 на адресу ДВС 26.09.2025. У поданій до суду скарзі відповідач зазначає, що клопотання №1 від 26.09.2025 було зареєстровано в системі 02.10.2025, про що відповідач дізнався 06.10.2025.

Згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд зазначає, що десятиденний строк на оскарження бездіяльності виконавця сплинув 16.10.2025, оскільки вже 06.10.2025 відповідач мав усвідомлювати, що постанова про накладення штрафу була прийнята виконавцем без урахуванням заявленого боржником клопотання.

З викладених обставин, враховуючи пропуск відповідачем строку для звернення до суду з скаргою в зазначеній частині, а також відсутність клопотання про поновлення такого строку, господарський суд доходить висновку про необхідність залишення скарги без розгляду.

Керуючись ст. ст. 11, 175, 234, 339-1, 340, 341 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Восток-1» у відкритті провадження за скаргою в частині вимог про скасування постанови державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Валентина Гуменюка про накладення штрафу від 30.09.2025 у виконавчому провадження №78520653.

2. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Восток-1» в частині вимог про зобов`язання Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати відповідь на клопотання №1 від 26.09.2025 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання відповідно до ст. 256 ГПК України.

Суддя С.П. Желєзна