ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.10.2025 Справа № 914/1923/25

За позовом: ОСОБА_1 , м. Львів,

до відповідача: Приватного підприємства Науково-виробниче підприємство ЛЕОКОМ, м.Новояворівськ Львівської області,

про зобов`язання до вчинення дій.

Суддя Яворський Б.І.,

при секретарі О. Муравець.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 , С. Березюк,

від відповідача: В. Черник.

Відводів складу суду сторонами не заявлялося.

Відповідно до ст.222 ГПК України судове засідання проводилося в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua.

СУД ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного підприємства Науково-виробниче підприємство ЛЕОКОМ про зобов`язання надати інформацію про діяльність підприємства.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 20.06.2025 позовну заяву передано на розгляд судді Б. Яворському.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; суд встановив строк для реалізації учасниками своїх процесуальних прав. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань.

16.10.2025 позивач через систему «Електронний суд» подав заяву про уточнення позовних вимог, у якій просить суд: 1) зобов`язати ПП «НВП «Леоком» виконувати умови статуту підприємства про право власника підприємства одержувати у будь-який час повну та достовірну інформацію про підприємницьку діяльність та фінансовий стан підприємства шляхом надання доступу для повного ознайомлення з інформацією щодо підприємницької діяльності та фінансового стану за 2022-2025 роки; надати перелік документів, зазначений у заяві; 2) зобов`язати надати під розписку відомості про діючі логіни та паролі для доступу на перегляд (без можливості внесення змін) до системи обліку 1С бухгалтерії підприємства, системи обліку коштів абонентів (білінг підприємства), системи відеоспостереження, встановленою у всіх приміщеннях та на прилеглій території підприємства, без блокування окремих складових вищезазначених систем (повний перегляд усіх складових систем без обмеження у часі); 3) для збереження та нерозповсюдження конфіденційної інформації та персональних даних зобов`язати укласти договір між власником та ПП 2НВП «Леоком».

Позивач та його представник у підготовче засідання з`явилися, підтримали подану заяву та просили її задоволити.

Представник відповідача у підготовче засідання з`явився, проти заяви усно заперечив та зазначив, що у позовній заяви позивач ставить вимогу про надання доступу до інформації (надання копій документів), а у заяві про уточнення вимоги є додатковими.

Розглянувши заяву про уточнення позовних вимог та заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що в разі надходження до суду заяви про уточнення позовних вимог, суд виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. Оскільки предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які визначені, зокрема, статтею 16 ЦК України, то зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом. Водночас як збільшення або зменшення розміру позовних вимог треба розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Збільшенням розміру позовних вимог не може бути заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені в тексті позовної заяви. Заяву про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які позивач первісно не визначив підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами (постанова ВП ВС від 24.04.2024 у справі №675/1024/16-ц).

Враховуючи наведене, суд розцінює подану позивачем заяву як заяву про зміну предмету позову, адже ним до відповідача заявлено додаткові дві немайнові вимоги без зміни підстав позову.

Відповідно до ч.3 ст. 163 ГПК України у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд із відповідною заявою. Аналогічні вимоги закріплені в абз. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", яка передбачає, що у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.

Правові наслідки неподання відповідних доказів визначено в ч. 10 ст.174 ГПК України, яка передбачає, що заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

Відповідно до ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч.1 ст.4 Закону України Про судовий збір).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» станом на 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на працездатних осіб встановлено в розмірі 3'028,00 гривні.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Підпунктом 2 п.2 ч.2 ст.4 вказаного Закону передбачено, що розмір ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абзацу 2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За приписами ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Однак при перевірці вказаної заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що позивачем не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі. У підготовчому засіданні позивач підтвердив, що судовий збір він не сплачував.

Враховуючи, що зараз заявляються дві додаткові вимоги немайнового характеру, розмір судового збору, який потрібно доплатити становить 6'056,00 грн.

За таких підстав суд дійшов висновку, що заяву (вх.№27476/25 від 16.10.2025) подано до суду без додержання вимог статті 163 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки вказана заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суд вважає за необхідне залишити заяву без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 46, 177, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву позивача (вх.№27476/25 від 16.10.2025) залишити без руху.

2. Встановити позивачу 5-денний строк на виправлення допущених недоліків шляхом надання до суду доказів доплати за дві нманові вимоги 6'056,00 грн. судового збору .

3. Оголосити перерву у підготовчому засіданні до 04.11.2025 10:00 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Львівської області за адресою: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128. Інформацію про номер залу судового засідання буде розміщено на дошці оголошень.

У випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 23.10.2025

Суддя Яворський Б.І.