ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2025 р. Справа № 911/1841/25

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Васильківської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю Бєлайбуд

про стягнення 1272703,85 грн, розірвання договору оренди та зобов`язання повернути земельну ділянку

без участі представників сторін, у зв`язку з їх неявкою

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Васильківська міська рада (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Київської області із позовною заявою від 30.05.2025 до Товариства з обмеженою відповідальністю Бєлайбуд (далі - відповідач), у якій просить суд:

- визнати Васильківську міську раду стороною орендодавця (орендодавцем) по договору оренди земельної ділянки від 03.06.2008, який зареєстрований 23.06.2008 у Державному реєстрі правочинів за номером правочину 2976926 та 05.02.2009 Васильківським відділом Київської філії Центру Державного земельного кадастру за № 01, що укладений стосовно земельної ділянки площею 10,0000 га, кадастровий номер :04:005:0030, яка розташована на території села Велика Бугаївка Обухівського району Київської області;-

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Бєлайбуд на користь Васильківської міської ради 1272703,85 грн заборгованості зі сплати орендної плати;

- розірвати договір оренди земельної ділянки від 03.06.2008, укладений між Великобугаївською сільською радою Васильківського району Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Укрпроммашкомплект-Компані, який зареєстрований 23.06.2008 у Державному реєстрі правочинів за номером правочину 2976926 та 05.02.2009 Васильківським відділом Київської філії Центру Державного земельного кадастру за № 01, земельна ділянка площею 10,000 га, кадастровий номер :04:005:0030, розташовану на території села Велика Бугаївка Обухівського району Київської області;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Бєлайбуд повернути Васильківській міській раді земельну ділянку площею 10,000 га, кадастровий номер :04:005:0030, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому одержало її в оренду Товариство з обмеженою відповідальністю Укрпроммашкомплект-Компані.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за період користування земельною ділянкою у період з 01.04.2022 по 31.03.2025 відповідач не виконує належно умови договору оренди, які стосуються повної сплати орендної плати за землю, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем, у зв`язку з чим порушується право Васильківської міської територіальної громади на своєчасне надходження коштів до міського бюджету.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.06.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 28.07.2025 об 10:40.

В судове засідання 28.07.2025 сторони не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

28.07.2025 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 11.08.2025. Про наступне судове засідання сторін було повідомлено ухвалою.

Ухвалою суду від 28.07.2025 було продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів.

Після судового засідання представник Васильківської міської ради сформував документ (заяву) в системі «Електронний суд», в якій вказав на неможливість вчасного прибуття в судове засідання 28.07.2025, у зв`язку з оголошенням сигналу «повітряна тривога» в Київській області; просив взяти до уваги вказану обставину. Подана заява позивача долучена до матеріалів справи.

У підготовче засідання 11.08.2025 представник відповідача не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.08.2025 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.09.2025 о 10:00.

05.09.2025 через підсистему «Електронний суд» Васильківською міською радою було подано заяву, в якій останній вказав на неможливість забезпечити явку повноважного представника позивача для участі у вказаному судовому засіданні. Позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов повністю.

У підготовче засідання 08.09.2025 представник відповідача втретє не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 6 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Частиною 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Положеннями частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копії ухвали суду від 09.06.2025, 28.07.2025 та від 11.08.2025 були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місця реєстрації, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04070, м. Київ, вул. Братська,6, офіс 3.

Проте поштові конверти із копіями ухвали 09.06.2025, 28.07.2025 та від 11.08.2025, направленої відповідачеві, були повернуті підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до статті 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

За приписами статті 89 Цивільного кодексу України, юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення. До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі Закон), в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі Єдиний державний реєстр) містяться, зокрема відомості щодо місцезнаходження юридичної особи.

Одночасно, частинами першою, четвертою статті 10 Закону визначено, що у разі якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи-підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Пунктами 4, 5 частини 6 ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є, зокрема: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ухвали суду, направлені на адресу відповідача за адресою, яка внесена до Єдиного державного реєстру, як його місцезнаходження, за відсутності іншої повідомленої відповідачем адреси, на яку додатково могло б здійснюватися листування, може вважатись належним доказом відправлення ТОВ «Бєлайбуд» копії ухвали суду.

У даному випадку, судом також береться до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 911/1841/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції.

Відзив на адресу суду від відповідача у зазначений в ухвалі суду від 09.06.2025 процесуальний строк не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача також не надходило, правову позицію у справі відповідач не висловив.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається виключно за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В ході розгляду справи судом, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Під час судового розгляду, відповідно до статей 209, 210 ГПК України були з`ясовані всі обставини, на які позивач у справі посилався, як на підставу своїх вимог та досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2008 року між Великобугаївською сільською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпроммашкомплект-Компані» (орендар) укладено Договір оренди землі, який зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій 23.06.2008 за № 3623 та 05.02.2009 Васильківським відділом Київської філії Центру ДЗК за № 01 (далі - Договір оренди).

Відповідно до п. 1.1. Договору оренди орендар прийняв в строкове платне користування, з правом викупу, земельну ділянку площею 10,0 га, розташовану на території села Велика Бугаївка.

Пунктом 2.1. Договору оренди сторони зазначили, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 10,0 га, з них 4,1704 га - пасовища, 0,9660 га - інші захисні насадження, 4,8636 га - яри. Вказана земельна ділянка відноситься до Великобугаївської сільської ради згідно з проектом формування території і встановлення меж сільської ради, виданого Київським відділенням Інституту землеустрою Української академії аграрних наук.

Згідно з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (номер витягу НВ-025, дата формування 12.05.2025) земельна ділянка кадастровий номер :04:005:0030 розташована: Київська область, Васильківський район, село Велика Бугаївка, площа 10.0000 гектарів, зареєстрована 02.12.2015 Управлінням Держгеокадастру у Васильківському районі Київської області у Державному земельному кадастрі, відповідно до експлікації земельних угідь загальна площа цієї земельної ділянки дорівнює 10.0000 гектарів та складається з пасовищ - 4,1704 га, ярів - 4,8636 га, інші захисні насадження - 0,9660 га.

Так, згідно укладеного в 2008 році Договору оренди орендодавцем земельної ділянки була Великобугаївська сільська рада ().

Слід зазначити, що згідно з розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 715-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області» Великобугаївська сільська рада Васильківського району Київської області увійшла до складу Васильківської міської ради.

Підпунктами 1, 4 п. 6 Прикінцевих положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України (далі - сформована територіальна громада), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади (далі - розформовані територіальні громади). Таким чином, сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади.

01.12.2020 Васильківська міська рада VIII скликання, обрана на чергових місцевих виборах 25.10.2020, набула повноважень та згідно зі ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є органом місцевого самоврядування, представляє Васильківську міську територіальну громаду, здійснює від її імені, в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

У грудні 2020 року Великобугаївську сільську раду реорганізовано шляхом приєднання до Васильківської міської ради, на підтвердження чого позивачем додано копію рішення від 24.12.2020 №02-03п/ч-VІІІ Васильківської міської ради «Про припинення сільських рад в результаті реорганізації шляхом приєднання», зокрема, і Великобугаївської сільської ради (п.1.8).

Факт припинення юридичної особи - Великобугаївської сільської ради підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Великобугаївської сільської ради (ідентифікаційний код 04359175), отриманих через запит на сайті Мін`юсту (номер запису про припинення юридичного особи 008002421 від 31.08.2021, підстава: рішення щодо реорганізації).

Відповідно до п. 12.5 Договору, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Зазначене також врегульовано ст. 32 Закону України «Про оренду землі»: перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Позивач згідно з позовними вимогами просить суд здійснити заміну сторони Договору оренди земельної ділянки і визнати Васильківську міську раду стороною по договору оренди, що є формальними змінами, оскільки не просить провести зміни до його умов відповідно до ст. 32 ЗУ «Про оренду землі».

В даному випадку, правонаступництво позивача не є підставою для внесення змін до умов договору оренди від 03.06.2008 у порядку, визначеному законодавством щодо внесення змін до умов договору оренди земельної ділянки, однак є підставою заміни сторони цього договору оренди - орендодавця, шляхом визнання Васильківської міської ради стороною договору оренди від 03.06.2008, і заміна сторони договору оренди від 03.06.2008 у такий спосіб не порушує порядок внесення змін до договору оренди.

Подібна за змістом правова викладена у постанові від 08.05.2018 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 922/2229/17.

Таким чином, вимога позивача, викладена в прохальній частині: визнати Васильківську міську раду стороною орендодавця (орендодавцем) по договору оренди земельної ділянки від 03.06.2008, що укладений стосовно земельної ділянки площею 10,0000 га, кадастровий номер :04:005:0030, яка знаходиться у межах села Велика Бугаївка Обухівського району Київської області є обґрунтованою, правомірною та підлягає задоволенню в контексті внесення формальних змін до Договору оренди.

За таких обставин, далі по тексту та в рішенні, стороною Договору - орендодавцем є Васильківська міська рада ().

Стосовно юридичної особи орендаря, з яким позивач уклав Договір, - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпроммашкомплект-Компані» (), згідно витягу ЄДРПОУ ТОВ «Укрпроммашкомплект-Компані» 28.01.2025 змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Бєлайбуд» ().

Згідно із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.01.2022 у справі № 906/622/19 у разі реорганізації особи, зміни її організаційно-правової форми чи назви, підстави для припинення права користування земельною ділянкою не виникають. Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 906/706/19.

Таким чином, відповідач ТОВ «Бєлайбуд», змінивши назву, залишився орендарем земельної ділянки, яка є предметом Договору оренди від 03.06.2008 року, на всіх умовах визначених цим Договором.

Щодо суті позовних вимог.

Відповідно до п. 3.1. Договору оренди його укладено строком на 49 (сорок дев`ять) років.

Відповідно до п. 4.1. Договору оренди, річна орендна плата вноситься орендарем в розмірі 2,5% від грошової оцінки земель та становить 19 625 грн на рік. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, щорічно за офіційними річними показниками інфляції в лютому місяці (п. 4.2 Договору).

Відповідно до 4.3. Договору оренди плата сплачується щомісяця до 20 числа.

Відповідно до 6.2. Договору оренди передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 5- денний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки від 23.06.2008, підписаного сторонами Договору оренди, орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку, що є предметом договору оренди.

Пунктом 7.1. Договору оренди встановлено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Пунктом 12.3. Договору оренди визначено, що дія Договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 13.1. договору оренди передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Як стверджує позивач, в період користування земельною ділянкою з 01.04.2022 по 31.03.2025 відповідач не сплатив орендну плату, яка за його підрахунком склала 1272703,85 грн, відтак, вказане стало підставою для подачі позову до суду.

Окрім того, згідно позиції позивача, викладеної з урахуванням п. 12.3 Договору та норм ЗУ «Про оренду землі», несплата вчасно та в повному обсязі орендних платежів є підставою для припинення Договору оренди від 03.06.2008, шляхом його розірвання та повернення земельної ділянки позивачу.

Зважаючи на те, що відповідач факту виникнення вказаних грошових зобов`язань не заперечив та не спростував, правом на подання відзиву на позов не скористався, доказів належного виконання своїх зобов`язань та сплати коштів позивачу за Договором оренди від 03.06.2008 у повному обсязі не надав, судом було досліджено та надану правову оцінку лише тим доказам, які надав позивач.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, які підтверджуються наявними у справі копіями письмових доказів, виходячи із орендних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем на підставі Договору оренди землі від 03.06.2008, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» - відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також Договором оренди землі.

Згідно ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором, відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з ст. 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із істотних умов договору оренди.

Відповідно до п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Пунктом 289.1 ст. 289 розд. XII Податкового кодексу України встановлено, що для зазначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Як визначили сторони в договорі, строк внесення орендної плати: щомісяця до 20 числа (п. 4.3. Договору оренди).

Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок являє собою капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами, та обов`язково проводиться у разі, зокрема, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Зі змісту вищенаведеного вбачається, що обов`язок зі сплати орендної плати є нормативно регульованим і не може визначатися чи змінюватися та припинятися сторонами договору за власним волевиявленням з порушенням умов та порядку, передбачених чинним законодавством.

Зазначимо, що дотримання порядку визначення орендної плати відповідно до проведеної нормативної грошової оцінки є, як чинником економічного регулювання земельних відносин шляхом визначення економічно обґрунтованих надходжень до місцевих бюджетів та можливості подальшої індексації відповідних надходжень, так і виконанням вимог ст. 627 Цивільного кодексу України (свобода договору) щодо справедливості укладеного договору оренди шляхом забезпечення застосування рівного підходу при визначенні орендної плати незалежно від особи - учасника правовідносин, а отже порушення цього порядку суперечить вимогам ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель».

Нормативно-методичну базу грошової оцінки земель складають Земельний кодекс України, Податковий кодекс України, Закони України «Про оцінку земель», «Про Державний земельний кадастр», постанова Кабінету Міністрів України «Про проведення загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення» від 07.02.2018 № 105, постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок» від 03.11.2021 № 1147 (далі - Методика), тощо.

Відповідно до пункту 20 Методики дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою, форму якої наведено в додатку 16, що подається в електронній або паперовій формі, як витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок за формою згідно з додатком 17.

Відповідно до пункту 20 Методики витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок оформляється і видається автоматично в електронній формі з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

Згідно даних, поданих позивачем за спірний період з 2022 по 2025 рік, нормативна грошова оцінка земельної ділянки складала:

- 2022 рік 14768617,24 грн (дата формування витягу 26.09.2022);

- 2023 рік 16979181,12 грн (дата формування витягу 25.01.2023);

- 2024 рік 17854214,40 грн (дата формування витягу 18.01.2024);

- 2025 рік 19993184,64 грн (дата формування витягу 27.01.2025);

Враховуючи п. 3 рішення Великобугаївської сільської ради від 19.06.2008 № 562 та відповідно до п. 4.1. Договору оренди, якими встановлено річну орендну плату у розмірі 2,5% від грошової оцінки, річна орендна плата за користування земельною ділянкою становить у 2022 році 369 215,43 грн.

Відповідно до 4.3. договору оренди відповідач у 2022 році мав сплачувати щомісяця до 20 числа орендну плату у розмірі 30 767,95 грн (369 215,43 грн/12 міс); за період з 01.04.2022 - 31.12.2022 за користування земельною ділянкою сума орендних платежів склала 276 911,55 грн. (30 767,95 грн*9 міс).

В 2023 році річна орендна плата за користування земельною ділянкою становить 424 479,53 грн (16979181,12*2,5%). Таким чином, відповідач за період з 01.01.2023 - 31.12.2023 повинен був сплати позивачу орендні платежі за користування земельною ділянкою у сумі 424 479,53 грн.

В 2024 році річна орендна плата за користування земельною ділянкою становить 446355,36 грн (17854214,40*2,5%). Таким чином, відповідач за період з 01.01.2024 - 31.12.2024 повинен був сплати позивачу орендні платежі за користування земельною ділянкою у сумі 446355,36 грн.

В 2025 році річна орендна плата за користування земельною ділянкою становить 499829,62 грн (19993184,64*2,5%), що в місяць складає 41652,47 грн, які відповідач мав вносити щомісячно до 20 числа. Таким чином за період з 01.01.2025 по 31.03.2025 відповідач мав оплатити 124 957,41 грн.

Отже, за спірний період з 01.04.2022 по 31.03.2025 заборгованість за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:005:0030 склала 1 272 703,85 грн (276 911,55 грн (за 9 місяців 2022 року) + 424 479,53 грн (за 2023 рік) + 446 355,36 грн (за 2024 рік) + 124 957,41 грн (за 3 місяці 2025 року).

Згідно з даними бюджетної програми ІПК «Місцевий бюджет» LOGICA» від відповідача грошові кошти до бюджету Васильківської міської територіальної громади за кодом бюджетної класифікації доходів 18010600 «Орендна плата» з спірні періоди не надходили.

02.05.2025 Васильківською міською радою на поштову адресу ТОВ «Бєлайбуд» була направлена претензія від 24.04.2025 № 337/01-26 з проханням у термін до 30 днів з дня отримання претензії погасити заборгованість з орендної плати в загальному розмірі 1240050,32 грн (докази відправлення за номером 055 від 02.05.2025 додані до позову).

30.05.2025 Васильківською міською радою направлено повторно претензію № 395/01-26 поштовим відправленням 080 з проханням погасити заборгованість в розмірі 1272703,85 грн (докази відправлення наявні в матеріалах спарви).

Відповіді та належного реагування на претензії в матеріалах справи відсутні. Станом на момент подання позову відповідачем борг у розмірі 1 272 703,85 грн перед Васильківською міською радою не погашено (не сплачено), доказів зворотного суду не надано.

Враховуючи вищевстановлені судом обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з ТОВ «Бєлайбуд» орендних платежів за період з 01.04.2022 по 31.03.2025 в сумі 1 272 703,85 грн, відтак, позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню повністю.

Також позивачем в прохальній частині заявлено вимогу про розірвання Договору оренди від 03.06.2008 та повернення земельної ділянки Васильківській міській раді.

Як зазначено у ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

При цьому ст. 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, серед іншого, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Під систематичною несплатою орендної плати, відповідно до ст. 782 Цивільного кодексу України, вбачається невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Систематичність передбачає два та більше випадки несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №904/23/18.

За змістом ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Таким чином, закон пов`язує можливість дострокового розірвання договорів за рішенням суду, у зв`язку з невиконанням сторонами обов`язків, передбачених договором та ст. 25 ЗУ «Про оренду землі», зокрема, своєчасної та повної сплати орендної плати за земельну ділянку.

Пунктом 12.3. договору оренди визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно поданих позивачем розрахунків, заборгованість з орендної плати виникла в період з 2022 по 2025 роки, при цьому доказів здійснення оплати оренди суду не надано, тобто термін систематичної несплати орендних платежів за відповідачем перевищує три місяці, що є підставою для розірвання договору оренди.

Частиною 2 ст. 653 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Отже, оскільки умовами Договору оренди та законодавством прямо передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, зокрема щодо своєчасного внесення орендної плати, то в цьому випадку факт систематичного невиконання такого обов`язку є самостійною підставою для розірвання договору оренди.

З огляду на викладене, позов Васильківської міськради про розірвання Договору оренди землі від 03.06.2008 належить задовольнити.

Щодо вимоги про повернення з оренди земельної ділянки Васильківській міськраді, слід зазначити наступне.

У відповідності до вимог частини 2 ст. 526 Цивільного кодексу України виконання договірних зобов`язань повинно здійснюватися відповідно до умов договору, загальних положень щодо виконання зобов`язань, визначених у главі 48 Цивільного кодексу України.

Стаття 782 ЦК України передбачає право наймодавця відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до положень ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено у договорі.

Пунктом 7.1. Договору оренди встановлено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 по справі № 910/16744/17 вказала, що такий спосіб захисту як примусове виконання обов`язку в натурі застосовується у зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа має виконати зобов`язання на користь позивача, але відмовляється від виконання останнього чи уникає його. Примусове виконання обов`язку в натурі має наслідком імперативне присудження за рішенням суду (стягнення, витребування тощо), і не спрямоване на підсилення існуючого зобов`язання, яке не виконується, способом його відтворення в резолютивній частині рішення суду аналогічно тому, як воно було унормовано сторонами у договорі.

Ураховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору, у відповідача з моменту розірвання договору відсутні правові підстави для використання ним земельної ділянки площею 10,0000 га, кадастровий номер :04:005:0030, переданої на підставі Акта від 23.06.2008 року.

Вимога про зобов`язання повернути земельну ділянку є похідною від вимоги про розірвання Договору, відтак, зважаючи на обставини припинення (розірвання) Договору оренди землі від 03.06.2008 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Бєлайбуд» повернути Васильківській міській раді земельну ділянку площею 10,0000 га у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому одержало її в оренду, підлягає задоволенню.

За змістом ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, як наслідок, позовні вимоги про визнання Васильківської міської ради стороною (орендодавцем) по Договору оренди землі від 03.06.2008; стягнення з відповідача 1 272 703,85 грн заборгованості по сплаті орендних платежів; розірвання Договору оренди землі від 03.06.2008 та повернення Васильківській міській раді земельної ділянки площею 10,00000 га підлягають задоволенню у повному обсязі.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Відповідно до наданої платіжної інструкції про сплату судового збору за № 97 від 15.05.2025 позивач оплатив судовий збір в розмірі 28799,37 грн.

В тексті позовної заяви він вказав, що з трьох вимог немайнового характеру судовий збір становить 9084,00 грн (3028,00*3); за вимогу майнового характеру (стягнення 1272703,85 грн) судовий збір становить 19715,37 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що 1,5 % від вимоги про стягнення заборгованості з орендних платежів в розмірі 1272703,85 грн складає 19090,56 грн.

Відтак, судовий збір, який мав бути сплачений за подання відповідного позову становить 28174,56 грн (19090,56+9084,00), замість сплаченого позивачем 28799,37 грн.

Таким чином, з урахуванням задоволення позовних вимог відшкодуванню витрат позивача по оплаті судового збору з відповідача підлягає сума 28174,56 грн.

Судовий збір в розмірі 624,81 грн може бути повернуто на користь позивача з Державного бюджету України згідно ухвали суду за відповідним клопотанням позивача згідно до вимог ст.7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов повністю.

2. Визнати Васильківську міську раду (08601, Київська область, Обухівський район, місто Васильків, вулиця Покровська, будинок 4, ) стороною орендодавця (орендодавцем) по договору оренди землі від 03.06.2008, який зареєстрований 23.06.2008 у Державному реєстрі правочинів за номером правочину 2976926 та 05.02.2009 Васильківським відділом Київської філії Центру Державного земельного кадастру за № 01, що укладений стосовно земельної ділянки площею 10,0000 га, кадастровий номер :04:005:0030, яка розташована на території села Велика Бугаївка Обухівського району Київської області.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бєлайбуд» (04070, місто Київ, вулиця Братська, будинок 6, офіс 3, ) на користь Васильківської міської ради (08601, Київська область, Обухівський район, місто Васильків, вулиця Покровська, будинок 4, ): 1 272 703 (один мільйон двісті сімдесят дві тисячі сімсот три) грн 85 коп. заборгованості зі сплати орендної плати, 28 174 (двадцять вісім тисяч сто сімдесят чотири) грн 56 коп. судового збору.

4. Розірвати Договір оренди землі від 03.06.2008, укладений між Великобугаївською сільською радою Васильківського району Київської області () та Товариством з обмеженою відповідальністю Укрпроммашкомплект-Компані» (), який зареєстрований 23.06.2008 у Державному реєстрі правочинів за номером правочину 2976926 та 05.02.2009 Васильківським відділом Київської філії Центру Державного земельного кадастру за 01, земельна ділянка площею 10,000 га, кадастровий номер :04:005:0030, розташовану на території села Велика Бугаївка Обухівського району Київської області.

5. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Бєлайбуд» (04070, місто Київ, вулиця Братська, будинок 6, офіс 3, ) повернути Васильківській міській раді (08601, Київська область, Обухівський район, місто Васильків, вулиця Покровська, будинок 4, ) земельну ділянку площею 10,0000 га, кадастровий номер :04:005:0030 у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому одержало її в оренду товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпроммашкомплект-Компані» ().

6. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до статей 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 23.10.2025

Суддя О.В. Щоткін