ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2025 р. Справа№ 910/15565/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Алданової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Замай А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Безчасова Д.О. (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Білошапко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейджен трек"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2025, повний текст якого складено та підписано 28.05.2025

у справі № 910/15565/24 (суддя Грєхова О.А..)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейджен трек"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальні технології"

про стягнення коштів

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

17.12.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Ейджен трек» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальні технології» про стягнення 7 652 800,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором оренди залізничного рухомого складу № 261121-И1 від 26.11.2021, в частині повернення з оренди на піввагонів № 56842883, № 56826936, № 53455267 та № 53455226.

Позивач просить стягнути з відповідача вартість вагонів, які не були повернені позивачу у розмірі 3 207 400,00 грн., а також збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 4 445 400,00 грн. за період з 26.11.2022 по 01.12.2024. оскільки позивач був позбавлений можливості надавати в оренду вагони № 56842883, № 56826936, № 53455267, № 53455226 після закінчення строку дії Договору.

Матеріально-правовою підставою позову позивач обрав ст. ст. 530, 617, 623 ЦК України.

Доводи та заперечення відповідача

Відповідач з позовом не погодився, посилаючись на те, що станом на 24.02.2022 напіввагони модель 12-753, 1984 р.п., № 56842883; модель 12-532, 1988 р.п., № 53455267; модель 12-141, 1990 р.п., № 56826936 та модель 12-532, 1988 р.п., № 53455226 були частково завантажені та знаходились на залізничних станціях АТ «Українська залізниця» (що підтверджується інформацією Філії ГІОЦ АТ «Українська залізниця»):

-Волноваха (код 486202) - позакласна вузлова сортувальна залізнична станція Лиманської дирекції Донецької залізниці;

- Велико-Анадоль (код 486306) - лінійна вантажно-пасажирська залізнична станція Лиманської дирекції Донецької залізниці, розташована у смт Ольгинка Волноваського району Донецької області на лінії Волноваха - Донецьк між станціями Волноваха (11 км) та Південнодонбаська (6 км);

- Інженерне (464400) - проміжна залізнична станція Запорізької дирекції Придніпровської залізниці на неелектрифікованій лінії Запоріжжя II - Пологи між станціями Новокарлівка (7 км) та Пологи (10 км), розташована в м.Пологи Пологівського району Запорізької області.

Відповідач зазначає, що Волноваська міська територіальна громада з 24.02.2022 по 09.03.2022 є територією активних бойових дій, на території якої розташовано залізничну станцію Велико-Анадоль в смт Ольгинка Волноваського району Донецької області та залізничну станцію Волноваха в м. Волноваха Донецької області, з 10.03.2022 є тимчасово окупованою територією по теперішній час; с. Інженерне (розташоване у Пологівській міській громаді Пологівського району Запорізької області, входить до Пологівської міської громади) на території якої розташовано залізничну станцію Інженерне - з 03.03.2022 є тимчасово окупованою територією по теперішній час. Відповідач вважає, що позивач, як власник майна, має право вимагати відшкодування збитків, спричинених окупацією, від Російської Федерації, а не від відповідача, оскільки відповідач є неналежним відповідачем у частині вимог щодо відшкодування вартості вагонів. Також відповідач зазначає, що позивачем не доведено протиправну поведінку відповідача чи його вину у втраті контролю над майном, що виключає застосування заходу відповідальності у вигляді стягнення збитків.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.05.2025 у справі №910/15565/24 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення, з посиланням на ст. ст. 173, 174, 175, 224, 283 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 16, 22, 202, 509, 614, 629, 785 Цивільного кодексу України, мотивоване тим, що в діях відповідача відсутній повний склад цивільного правопорушення, з огляду на те, що орендоване та не повернуте відповідачем з оренди майно - напіввагони залишилось на окупованій території поза волею відповідача та за відсутності його вини у зв`язку з настанням надзвичайних та невідворотних обставин через широкомасштабну збройну агресію Російської Федерації проти України, що об`єктивно унеможливило належне виконання стороною свого обов`язку щодо належного повернення такого майна. Позивачем в свою чергу, жодних доказів в підтвердження наявності вини відповідача у неповерненні орендованого майна, до матеріалів справи не надав. Отже, оскільки встановлені судом та не спростовані позивачем обставини свідчать, що шкода (збитки) позивачеві завдані не діями відповідача, а діями сторонніх (третіх) осіб - Російською Федерацією, тобто позивач як власник майна має право на відшкодування матеріальної шкоди російською федерацією, а отже, в частині позовних вимог про стягнення збитків ТОВ «Індустріальні технології» є неналежним відповідачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

А саме апелянт посилається на те, що:

- судом в оскаржуваному рішенні не надано оцінки порушенню відповідачем вимог п. 9.2 Договору щодо негайного повідомлення про настання форс-мажорних обставин або обставин непереборної сили та ненадання сертифіката Торгово-промислової палати України на підтвердження наявності і тривалості форс мажорних обставин;

- суд не взяв до уваги та фактично проігнорував наданий позивачем доказ, а саме лист ТПП України від 15.04.2024 року за №924/05-5, відповідно до якого в єдиному Реєстрі сертифікатів відсутні відомості щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) ТОВ «ІНТЕК» ();

- судом першої інстанції залишено поза уваги той факт, що надісланий на адресу позивача лист відповідача від 04.03.2022 року за № 233, до якого було додано лист ТПП від 28.02.2022 року, взагалі не був адресований саме позивачу, а якимось шановним партнерам і не мав ідентифікуючих ознак договору, за яким відповідач повідомляв про неможливість виконати свої зобов`язання у зв`язку із форс-мажорними обставинами. Також і лист Торгово-промислової палати від 28.02.2022 року не містив ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин;

-за посиланням скаржника, лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є доказом настання форс-мажорних обставин для всіх без виключення суб`єктів господарювання України з початком військової агресії Російської Федерації (постанови КГС ВС від 15.06.2023 у справі № 910/8580/22, від 07.06.2023 у справі №912/750/);

- апелянт вважає, що відповідач, як добросовісний орендар техніки, міг з початком повномасштабного вторгнення (24.02.2022) подбати про вивезення рухомого складу з залізничних станцій, які знаходяться поблизу кордону з Російською Федерацією та у Донецькій області, де вони перебували, однак не зробив цього. Таким чином, відповідач не довів належними та допустимими доказами наявність обставин, які відповідно до умов договору та положень законодавства звільняють його від відповідальності за порушення умов Договору;

- відповідач не надав до суду доказів на підтвердження фактичного унеможливлення повернення залізничного рухомого складу зі станції Волноваха та Велико-Анадоль за період з 24.02.2022 року по 10.03.2022 року (тобто з початку повномасштабної агресії до окупації цієї території), що становить 2 тижні, та зі станції Інженерне за період з 24.02.2022 року по 03.03.2022 року, що становить 1 тиждень. чому суд не надав жодної оцінки.

Доводи та заперечення відповідач

У своєму відзиві на апеляційну скаргу відповідач з апеляційною скаргою не погодився, просить залишити оскаржене рішення без змін посилаючись на те, що:

- станом на 24.02.2022р. умов для дострокового повернення рухомого складу не виникло, вимог від орендодавця (скаржника, позивача) орендар (відповідач) не отримував;

- лист ТПП містить роз`яснення про відсутність обов`язку звертатись до ТПП для засвідчення форс-мажорних обставин у період дії воєнного стану;

- жодних заперечень або зауважень (ані письмових, ані усних) щодо повідомлення №233 від 04.03.2022 року з боку скаржника (позивача) не надходило, що підтверджує його мовчазне фактичне прийняття виконання відповідачем умов п. 9.2. Договору;

- скаржником не враховано, що за умовами Договору передача в оренду та повернення з оренди РС відбувається на станції АТ «Укрзалізниця», узгодженій сторонами за Договором, це є суттєвим, оскільки без участі АТ «Укрзалізниця» курсування вагонів неможливе, як таке, що здійснюється виключно залізничними коліями АТ «Укрзалізниця». Зазначені обставини та договірні умови;

- відповідач внаслідок настання незалежних від нього обставин об`єктивно з 24.02.2022р. не мав можливості фізичного переміщення орендованого РС із залізничних станцій Інженерне (464400), Велико- Анадоль (486306), Волноваха (486202);

- відповідь АТ «Укрзалізниця» від 13.01.2025 за вих. №ЦЦМ-11/13 отримано від імені та в інтересах відповідача на запит, що стосувався залізничних станцій, на яких залишились 4 (чотири) одиниці орендованого РС, повернення яких вимагає скаржник (позивач). Отже, наведене в апеляційній скарзі твердження скаржника (позивача) про те, що відповідь АТ «Укрзалізниця» адресована не зрозуміло кому і щодо якого факту є безпідставним;

- відомості про те, що напіввагони знаходяться на залізничних станціях, які опинились на окупованих територіях є офіційною інформацією, отриманою від філії «ГІОЦ» АТ «Українська залізниця», копії якої, отримані в різних періодах з 24.02.2022 і містяться в матеріалах справи;

- посилання скаржника на відсутність запису в реєстрі сертифікатів саме по собі не спростовує факт настання форс-мажорних обставин;

- скаржником не наведено конкретних умов Договору які б були порушені відповідачем щодо строку та способу повідомлення про ситуацію, яка склалася з повернення напіввагонів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15565/24. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2025 апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України, у зв`язку з недоплатою судового збору у розмірі 107 750,40 грн. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали останній має право усунути недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази.

10.07.2025 недоліки апеляційної скарги усунено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейджен трек" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2025 у справі №910/15565/24. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 08.09.2025. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі не пізніше ніж 01.09.2025. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі не пізніше ніж 01.09.2025. Участь у судовому засіданні для учасників справи не визнано обов`язковою.

08.09.2025 розгляд справи відкладено до 01.10.2025.

Явка представників учасників справи

Представник позивача в судовому засіданні 01.10.2025 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 01.10.2025 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Суд першої інстанції, на підставі сукупності належних та допустимих доказів встановив такі обставини.

26 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ейджен трек» (далі - орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Індустріальні технології» (далі - орендар, відповідач) укладено Договір оренди залізничного рухомого складу № 261121-И1 (далі - Договір), за умовами якого орендодавець зобов`язується передати, а орендар прийняти в оренду залізничний рухомий склад орендодавця (далі - РС), придатний до перевезень в технічному та комерційному стані.

Відповідно до п. 1.2 Договору орендодавець передає орендарю РС та гарантує, що РС має право виходу на залізниці загального користування та курсування по залізницях по всій території України, окрім територій, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, 1-кіломтерової зони від лінії зіткнення в межах Луганської та Донецької областей, визначеної в Наказі першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі Безпеки України від 14.04.2017 № 222ог та на територіях населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (в межах, які встановлюються державними органами України), а також території Автономної Республіки Крим. Курсування РС по залізницях країн СНД та Балтії визначається сторонами по кожному вагону окремо, в залежності від наявності діючих заборонних телеграм (інструкцій, наказів, розпоряджень, вказівок, приписів, тощо) адміністрацій країн СНД і Балтії.

Згідно з п. 1.6 Договору на момент укладення Договору РС знаходиться у власності орендодавця. Здача РС в оренду не тягне передачу права власності на нього.

У відповідності до п. 1.8 Договору перелік РС (кількість одиниць, номери вагонів, моделі, дата побудови) зазначається сторонами у актах приймання-передачі до Договору, які є невід`ємною частиною Договору (форму Акту наведено в Додатку № 1 до Договору).

У пункті 1.9 Договору сторонами погоджено, що вартість вагонів (балансова вартість) на момент укладення Договору визначається орендодавцем на підставі даних бухгалтерського обліку орендодавця. У разі виникнення суперечок сторін щодо вартості майна, сторони звертаються за висновком до незалежної експертної організації (експерта).

Строк оренди РС, згідно з п. 1.10 Договору, з дати прийняття орендарем РС згідно з Актом приймання-передачі РС до дати повернення орендарем РС згідно з Актом приймання-передачі РС.

Сторони погодили, що орендодавець надає РС орендарю на підставі заявки (далі - заявка), форму якої наведено в Додатку № 2 до Договору. В заявці вказуються кількість, тип та модель РС, станція прийому-передачі, реквізити вантажоодержувача, термін надання РС.

Передача рухомого складу відбувається на станції, узгодженій сторонами в заявці, та оформлюється актом приймання-передачі (п. 2.1 Договору).

Відповідно до пунктів 2.6-2.8 Договору акт приймання-передачі (повернення) із оренди РС підписується на РС, комерційний та технічний стан якого відповідає вимогам п.п.1.1, 2.5 даного Договору. При невідповідності стану РС встановленням вимогам, орендар своїми силами та за свій рахунок проводить підготовку вагонів до передачі орендодавцю (проводить очистку, виконує ремонт тощо). Акт приймання-передачі в цьому випадку підписується сторонами після фактичного приймання РС орендодавцем. Орендодавець може самостійно провести підготовку РС. При цьому сторони письмово погодують вартість робіт, а орендар має відшкодувати орендодавцю понесені витрати на підставі завірених належним чином копій документів, що підтверджують такі витрати, та рахунку.

Після закінчення терміну оренди, та у випадках дострокового припинення дії цього Договору або часткового повернення рухомого складу з ініціативи орендодавця, орендар зобов`язаний повернути рухомий склад орендодавцю протягом 30 календарних днів, з дня отримання письмового повідомлення від орендодавця, по акту прийому-передачі, який підписується на стації прийому-передачі, узгодженій сторонами засобами електронного зв`язку. Датою повернення рухомого складу є дата підписання актів приймання-передачі, яка відповідає даті прибуття РС на станцію прийому-передачі, узгоджену сторонами (згідно інформації ГІОЦ АТ «Укрзалізниця»).

У випадках дострокового припинення дії цього Договору або часткового повернення рухомого складу з ініціативи орендаря, орендодавець зобов`язаний вивести рухомий склад з оренди протягом 30 календарних днів, з дня отримання письмового повідомлення від орендаря, по акту прийому-передачі, який підписується на станції прийому-передачі, письмово узгодженій сторонами. Датою повернення рухомого складу є дата підписання актів приймання-передачі, яка відповідає даті прибуття РС на станцію прийому-передачі, узгоджену сторонами (згідно інформації філії ГІОЦ АТ «Укрзалізниця»).

Згідно з п. 2.10 Договору орендодавець підписує зі свого боку акт приймання-передачі (повернення з оренди) РС протягом 3 календарних днів від дати прибуття РС на станцію приймання-передачі. А в разі виникнення зауважень по Акту приймання-передачі (повернення з оренди) РС, в цей же термін направляє письмові зауваження орендарю.

У пункті 2.12 Договору узгоджено, що рухомий склад, його устаткування і комплектність мають бути в тому стані, в якому вони були здані в оренду орендареві з врахуванням нормального зносу, включаючи знос, який утворюється (що утворився) при усуненні несправностей в процесі поточного обслуговування.

У відповідності до п. 3.2.8 Договору орендар, після припинення дії цього Договору оренди або на вимогу орендодавця повертає орендодавцю рухомий склад у тому стані, в якому він його прийняв в оренду, з урахуванням нормального зносу, включаючи знос який утворюється (що утворився) при усуненні несправностей в процесі поточного обслуговування, заздалегідь очищений (при необхідності промитий) від залишків вантажів, що перевозилися, при цьому складається акт приймання-передачі РС, який підписується представниками сторін на станції прийому-передачі, узгодженій сторонами.

Якщо при поверненні рухомого складу із оренди мають місце технічності несправності вагону, його забрудненість залишками вантажів, то такий рухомий склад приймається орендодавцем тільки після усунення технічних несправностей, забруднень, які виконує орендар своїми силами та за свій рахунок.

У разі виконання усунення технічних несправностей і забруднень орендодавцем по письмовому зверненню орендаря, орендар компенсує орендодавцеві всі понесені підтверджені документально витрати останнім впродовж 5-ти робочих днів починаючи з дати пред`явлення таких витрат орендарю.

Відповідно до пунктів 4.1 та 4.2 Договору орендна плата нараховується за кожну добу оренди рухомого складу.

Ціна Договору в цілому складається з орендної плати за всі одиниці рухомого складу, які були передані в орендну відповідно до п. 1.1 і п. 4.4 цього Договору. відображеної в актах виконаних робіт за весь період дії Договору, та орієнтовно становить 6 000 000,00 грн. у т.ч. ПДВ.

Розмір орендної плати за одиницю РС в період з 01.12.2021 становить 1 550,00 грн., з ПДВ за одну добу. Розмір орендної плати може бути змінений за ініціативою будь-якої зі сторін, але не частіше, ніж раз на місяць. Ініціатор надсилає листа з пропозицією за 10 діб до зміни орендної ставки. Зміна розміру орендної плати оформлюється шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди, проект якої надсилається електронною поштою ініціюючою стороною іншій стороні не пізніше 10-го числа поточного місяця надання послуги з подальшим надсиланням 2-х підписаних екземплярів оригіналу відповідної додаткової угоди.

У випадку, якщо сторона, яка отримала підписані екземпляри додаткової угоди із запропонованими змінами орендної плати, не здійснить підписання та направлення цієї додаткової угоди ініціюючій стороні, ініціююча сторона має право розпочати процес повернення РС орендодавцеві, який має бути повернений орендодавцю впродовж 30 календарних днів після спливу 10-денного терміну з дати отримання іншою стороною такої додаткової угоди. РС повертається в порядку, передбаченому розділом 2 цього Договору.

Датою розірвання Договору у цьому випадку буде дата повернення останньої одиниці РС орендодавцю. При цьому сторони погоджуються, що розірвання Договору з підстави, зазначеної у цьому пункті (непогодження зміни орендної плати), у будь-якому разі не буде вважатися односторонньою відмовою від Договору, а є погодженим сторонами способом розірвання Договору за взаємною згодою сторін.

За письмовим погодженням сторін, плата за оренду РС може не змінюватися.

Орендна плата зазначається з урахуванням індексації та не підлягає додатковій індексації протягом строку дії Договору.

Орендна плата нараховується виходячи з фактичного строку оренди кожного вагону протягом звітного періоду (місяця) за вирахуванням часу перебування вагону в ремонтах (далі - ремонт), передбачених п. 3.1.2 цього Договору (п. 4.4 Договору).

У відповідності до п. 5.3 Договору при пошкоджені рухомого складу до ступеня виключення, орендар на підставі документів. що підтверджують непридатність рухомого складу до подальшої експлуатації, виплачує орендодавцю ринкову вартість вибулої одиниці рухомого складу, виходячи з проведеної незалежної експертної оцінки, не пізніше 30 календарних днів з дати отримання рахунку і надання експертної оцінки. За згодою сторін, в зазначений в даному пункті термін орендар може передати орендодавцю взамін вибулої одиниці рухомого складу, аналогічну одиницю рухомого складу, тієї ж моделі і року побудови.

Вартість кожної одиниці рухомого складу визначається, виходячи з оцінки ринкової вартості вагона проведеної незалежною експертною організацією на момент виставлення рахунку. Вибір незалежного оцінювача узгоджується сторонами письмово. Незалежна експертна оцінка проводиться орендодавцем, але сума витрат на проведення експертної оцінки відшкодовується орендарем разом з сумою вартості пошкодженої (втраченої) одиниці рухомого складу, що підлягає відшкодуванню.

Орендна плата на пошкоджений рухомий склад до ступеня виключення нараховується і оплачується до моменту оплати рахунку.

Пунктом 5.6 Договору узгоджено, що у разі неможливості нормального використання орендованого майна через причини, не залежні від орендаря, у зв`язку із забороною (обмеженням) уповноваженого державного органу на експлуатацію РС, орендна плата за період, коли РС не використовувався орендарем в зв`язку з такою забороною (обмеженням), не нараховується. Всі списані з рахунку орендаря, вантажоодержувача, вантажовідправника, які відбулися в період заборони обмеження уповноваженого державного органу на експлуатацію РС, орендодавець компенсує орендарю протягом 5 банківських днів з моменту надання орендарем рахунку та підтверджуючих документів.

Відповідно до пунктів 9.1-9.3 Договору сторона звільняється від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором, якщо воно з`явилось наслідком дії обставин непереборної сили: стихійні лиха, війни і військові дії, страйки, масові безлади і хвилювання, аварії, а також акти органів державної влади і управління, що роблять неможливим виконання Договору. При цьому термін виконання зобов`язань за даним Договором подовжується пропорційно часу, протягом якої діяли форс-мажорні обставини.

Сторона, що посилається на форс-мажорні обставини, повинна негайно у письмовій формі повідомити іншу сторону про їх початок з подальшим наданням, не пізніше 30 днів з моменту настання вказаних подій, сертифіката Торговельно-промислової палати України (або країна, на території якої сталися форс-мажорні обставини) підтверджуючої наявність і тривалість форс-мажорних обставин. Порушення вказаних умов позбавляє сторону права посилатись на форс-мажорні обставини.

Якщо дія вказаних вище обставин продовжується більше 2 місяців, кожна із сторін Договору має право відмовитися від виконання своїх обов`язків за Договором з обов`язковим сповіщенням про це іншої сторони у письмовій формі не пізніше, ніж за 10 днів до моменту такої відмови.

Цей Договір набирає чинності від дати його підписання та скріплення печатками і діє до 25.11.2022, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх обов`язків за Договором (п. 10.1 Договору).

Згідно п. 10.2 Договору після закінчення строку оренди строк оренди може бути продовжений на будь-який термін по взаємній згоді сторін з обов`язковим укладанням додаткової угоди. За відсутності такої угоди РС повертається орендодавцеві в терміни і на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до Заявки № 1 від 26.11.2021 до Договору орендар просив орендодавця надати в оренду рухомий залізничний склад відповідно до наступних умов: кількість РС - 2, станція прийому - передачі РС: Лелековка (411507), Одеська Ж/Д.

Відповідно до Заявки № 2 від 01.12.2021 до Договору орендар просив орендодавця надати в оренду рухомий залізничний склад відповідно до наступних умов: кількість РС- 5, станція прийому - передачі РС: Дружківка (491408), Донецька Ж/Д.

Відповідно до Заявки № 3 від 02.12.2021 до Договору орендар просив орендодавця надати в оренду рухомий залізничний склад відповідно до наступних умов: кількість РС - 3, станція прийому - передачі РС: Максимівка (361204), Тернопільська Ж/Д.

Суд першої інстанції також встановив, що 06 грудня 2021 року сторонами узгоджено Специфікацію, відповідно до якої в період з 07.12.2021 до 21.01.2022 орендодавцем в оренду орендарю мають бути передані напіввагони модель 12-532, 1983 р.п., № 56691207; модель 12-532, 1996 р.п., № 56814577; модель 12-753, 1984 р.п., № 56842883; модель 12-532, 1984 р.п., № 56663669; модель 12-532, 1988 р.п., № 53455267; модель 12-757, 1990 р.п., № 56458128; модель 12-141, 1990 р.п., № 56839871; модель 12-119, 1990 р.п., № 56663560; модель 12-141, 1990 р.п., № 56826936 та модель 12-532, 1988 р.п., № 53455226.

Згідно актів прийому-передачі вагонів до Договору орендодавцем було передано орендарю в оренду наступні вагони:

- по акту прийому-передачі вагонів № 1 від 07.12.2021 - напіввагон, модель 12-532, 1983 р.п., № 56691207;

- по акту прийому-передачі вагонів № 2 від 09.12.2021 - напіввагон, модель 12-532, 1996 р.п., № 56814577;

- по акту прийому-передачі вагонів № 3 від 19.12.2021 - напіввагон, модель 12-753, 1984 р.п., № 56842883 та напіввагон, модель 12-532, 1984 р.п., № 56663669;

- по акту прийому-передачі вагонів № 4 від 19.12.2021 - напіввагон, модель 12-532, 1988 р.п., № 53455267 та напіввагон, модель 12-757, 1990 р.п., №56458128;

- по акту прийому-передачі вагонів № 5 від 25.12.2021 - напіввагон, модель 12-141, 1990 р.п., № 56839871;

- по акту прийому-передачі вагонів № 6 від 02.01.2022 - напіввагон, модель 12-141, 1990 р.п., № 56826936;

- по акту прийому-передачі вагонів № 7 від 26.01.2022 - напіввагон, модель 12-532, 1988 р.п., № 53455226;

- по акту прийому-передачі вагонів № 9 від 07.02.2022 - напіввагон, модель 12-119, 1990 р.п., № 56663560.

Судом першої інстанції встановлено, що у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України та початком повномасштабного вторгнення, листом № 233 від 04.03.2022 орендар повідомив орендодавця про неможливість в повному обсязі та належним чином виконувати свої зобов`язання за Договором у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин, а саме військової агресії рф проти України, до якого долучив лист Торгово-промислової палати України № 2024/02-7.1 від 28.02.2022.

В подальшому, згідно актів прийому-передачі вагонів до Договору орендарем було повернуто орендодавцю з оренди наступні вагони

- по акту прийому-передачі вагонів № 10 від 18.03.2022 - напіввагон, модель 12-119, 1990 р.п., № 56663560 та напіввагон, модель 12-532, 1996 р.п., № 56814577;

- по акту прийому-передачі вагонів № 11 від 10.04.2022 - напіввагон, модель 12-757, 1990 р.п., № 56458128 та напіввагон, модель 12-141, 1990 р.п., № 56839871;

- по акту прийому-передачі вагонів № 12 від 19.05.2022 - напіввагон, модель 12-532, 1984 р.п., № 56663669;

- по акту прийому-передачі вагонів № 13 від 14.07.2022 - напіввагон, модель 12-532, 1983 р.п., № 56691207.

Оскільки жодна зі сторін у порядку п. 10.2 Договору жодна із сторін не ініціювала продовження Договору, строк дії Договору закінчився 25.11.2022, проте, відповідачем по закінченню строку дії Договору оренди РС не було повернуто, а саме напіввагони: модель 12-753, 1984 р.п., № 56842883; модель 12-141, 1990 р.п., № 56826936; модель 12-532, 1988 р.п., № 53455267 та модель 12-532, 1988 р.п., №53455226.

20.05.2024 позивач звернувся до відповідача із Вимогою про повернення рухомого складу (напіввагонів № 56842883, № 56826936, № 53455267, № 53455226) протягом 30 днів з дня отримання вимоги, у відповідь на яку Листом вих. № 2899 від 17.07.2024 відповідач повідомило орендодавця про неможливість повернення вагонів, в зв`язку із тим, що вагони знаходяться на тимчасово окупованих територіях.

Отже, звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив, що згідно актів прийому-передачі вагонів, відновлювана вартість напіввагонів № 56826936 та № 53455226 становить 675 000,00 за кожний, натомість в актах прийому-передачі напіввагонів № 53455267 та №56842883 відновлювальна вартість не зазначена, тому відповідно до Висновку про вартість майна від 29.10.2024 ринкова вартість вагону № 53455267 складає 876 400 грн., а ринкова вартість вагону № 56842883 складає 981 000 грн., в зв`язку з чим, позивач просив стягнути з відповідача вартість вагонів, які не були повернені позивачу у розмірі 3 207 400,00 грн., а також збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 4 445 400,00 грн. за період з 26.11.2022 по 01.12.2024. оскільки позивач був позбавлений можливості надавати в оренду вагони №56842883, № 56826936, № 53455267, № 53455226 після закінчення строку дії Договору.

Мотиви і джерела права, з яких виходить апеляційний суд при ухваленні судового рішення

Спірні правові відносини щодо стягнення збитків регулюються наступними нормами права.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (стаття 22 Цивільного кодексу України).

Під збитками в розумінні частини 2 статті 224 Господарського кодексу України розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (частина 1 стаття 225 Господарського кодексу України).

Для застосування такої відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності необхідна наявність складу цивільного правопорушення, що полягає в протиправній поведінці (бездіяльності) особи, яка притягується до відповідальності, наявності вини у формі умислу або необережності та негативних наслідків. Відсутність складу цивільного правопорушення виключає можливість застосовувати до особи заходи відповідальності.

У справі що розглядається судом правильно встановлено, що напіввагони позивача, які знаходилися у користуванні відповідача на підставі договору оренди залізничного рухомого складу № 261121-И1 від 26.11.2021опинилися на окупованих територіях, що унеможливлює здійснення товариством будь-яких операцій із залізничними вагонами.

Так, відповідно до інформації про вагонні операції, наданої філією «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Акціонерного товариства «Українська залізниця», з 23.02.2022 по 23.12.2024 (дата надання відповіді), напіввагони модель 12-753, 1984 р.п., № 56842883; модель 12-532, 1988 р.п., № 53455267; модель 12-141, 1990 р.п., № 56826936 та модель 12-532, 1988 р.п., № 53455226 знаходились на залізничних станціях АТ «Українська залізниця»: Волноваха (код 486202) Донецької залізниці; Велико-Анадоль (код 486306) Донецької залізниці та Інженерне (464400) Придніпровської залізниці.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, Волноваська міська територіальна громада з 24.02.2022 по 09.03.2022 є територією активних бойових дій, на території якої розташована залізнична станція Велико-Анадоль в смт Ольгинка Волноваського району Донецької області та залізнична станція Волноваха в м. Волноваха Донецької області, з 10.03.2022 є тимчасово окупованою територією по теперішній час; с. Інженерне (розташоване у Пологівській міській громаді Пологівського району Запорізької області, входить до Пологівської міської громади) на території якої розташовано залізничну станцію Інженерне - з 03.03.2022 є тимчасово окупованою територією по теперішній час.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» повідомило, що станції Волноваха (код 486202) Донецької залізниці; Велико-Анадоль (код 486306) Донецької залізниці та Інженерне (464400) Придніпровської залізниці знаходяться на окупованих територіях, що унеможливлює здійснення товариством будь-яких операцій із залізничними вагонами.

Враховуючи зазначені обставини суд першої інстанції цілком обґрунтовано, на підставі сукупності належних та допустимих доказів встановив, що орендоване та не повернуте відповідачем з оренди майно - напіввагони модель 12-753, 1984 р.п., № 56842883; модель 12-532, 1988 р.п., № 53455267; модель 12-141, 1990 р.п., № 56826936 та модель 12-532, 1988 р.п., № 53455226 залишилось на окупованій території поза волею відповідача та за відсутності його вини у зв`язку з настанням надзвичайних та невідворотних обставин через широкомасштабну збройну агресію Російської Федерації проти України, що об`єктивно унеможливило належне виконання стороною свого обов`язку щодо належного повернення такого майна. Отже, в діях відповідача відсутній повний склад цивільного правопорушення, що виключає можливість застосовувати до нього заходи відповідальності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції. Колегія також враховує, що фактично доводи апеляційної скарги є аналогічними з доводи позивача, на які він посилався в суді першої інстанції як на підставу своїх вимог. Суд першої інстанції надав їм належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції повністю погоджується. Вимоги норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а саме ст. ст. 173, 174, 175, 224, 283 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 16, 22, 202, 509, 614, 629, 785 Цивільного кодексу України судом першої інстанції застосовані правильно.

Обґрунтовуючи сою апеляційну скаргу апелянт посилається на те, що відповідач не надав до суду доказів на підтвердження фактичного унеможливлення повернення залізничного рухомого складу зі станції Волноваха та Велико-Анадоль за період з 24.02.2022 року по 10.03.2022 року (тобто з початку повномасштабної агресії до окупації цієї території), що становить 2 тижні, та зі станції Інженерне за період з 24.02.2022 року по 03.03.2022 року, що становить 1 тиждень. чому суд не надав жодної оцінки.

Колегія відхиляє цей довід враховуючи таке.

Курсування - рух вагонів, які належать або перебувають в оренді перевізників, операторів, підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців, які орендують їх в інших власників або якими вони володіють на підставі договору управління майном, договору про спільну діяльність тощо, здійснюється виключно залізничними коліями АТ «Укрзалізниця», на договірних засадах згідно із затвердженими залізницею місячними планами перевезення вантажів в межах залізничних станцій, згідно Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України 29 січня 2015 року № 17, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 лютого 2015 р. за № 168/26613. Отже, без участі АТ «Укрзалізниця» курсування вагонів неможливе, як таке, що здійснюється виключно залізничними коліями АТ «Укрзалізниця».

Як вбачається з інформації про вагонні операції, наданої філією «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Акціонерного товариства «Українська залізниця», з 23.02.2022 по 23.12.2024 (дата надання відповіді), напіввагони модель 12-753, 1984 р.п., №56842883; модель 12-532, 1988 р.п., № 53455267; модель 12-141, 1990 р.п., № 56826936 та модель 12-532, 1988 р.п., № 53455226 знаходились на залізничних станціях АТ «Українська залізниця»: Волноваха (код 486202) Донецької залізниці; Велико-Анадоль (код 486306) Донецької залізниці та Інженерне (464400) Придніпровської залізниці.

Відповідно до Наказу № 376 від 28.02.2025 Міністерства розвитку громад та територій України Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (з відповідними змінами) Волноваська міська територіальна громада (залізничні станції Велико-Анадоль, Волноваха): з 24.02.2022р. по 09.03.2022р. - територія активних бойових дій, з 10.03.2022р. - тимчасово окупована територія (по теперішній час); - Пологівська міська громада Запорізької області (залізнична станція Інженерне): - з 03.03.2022 - тимчасово окупована територія (по теперішній час).

Згідно матеріалів справи АТ «Українська залізниця» надало відповідь про позбавлення можливості здійснювати будь-які операції на станціях, які опинились на тимчасово окупованих територіях з початку введення в Україні воєнного стану - 24.02.2022.

Таким чином відповідач, внаслідок настання незалежних від нього обставин об`єктивно з 24.02.2022 не мав можливості фізичного переміщення орендованого РС із залізничних станцій

Крім того, згідно умов Договору строк виконання зобов`язання в частині повернення РС Орендаря (Відповідача) настав лише з моменту звернення позивача з цією вимогою. Станом на дату звернення - 22.05.2024 в Україні вже діяв воєнний стан, введений внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України.

Зокрема, аналізуючи дій відповідача у спірній ситуації колегією встановлено, що 22.05.2024 відповідач отримав письмову вимогу позивача про повернення 4 (чотирьох) одиниць РС - вагонів, які опинились на тимчасово окупованих територіях, в якій зазначено, що оскільки дія Договору закінчилась необхідно повернути РС протягом 30 днів з дня отримання цієї вимоги. З метою належного виконання Орендарем (Відповідачем) умов Договору, щодо порядку повернення з оренди РС, Орендарем були надіслані відповідні запити до АТ «Українська залізниця» на які було отримано відомості та документи, щодо орендованого РС на які: 27.05.2024 від філії «ГІОЦ» АТ «Українська залізниця» отримано інформацію про вагонні операції та дислокацію вагонів №56842883, №56826936, №53455267, № 53455226. 27.06.2024р. від АТ «Українська залізниця» за № ЦЦМ-12/268 отримано інформацію, що залізничні станції Волноваха (код 486202), Велико-Анадоль (код 486306), Інженерне (464400) на яких, згідно інформації від філії ГІОЦ АТ «Українська залізниця», перебувають вагони №56842883, №56826936, №53455267, №53455226, знаходяться на тимчасово окупованих територіях, що унеможливлює здійснення будь-яких операцій із залізничними вагонами (копії цих документів наявні в матеріалах справи). 17.07.2024 відповідачем було надано позивачу обґрунтовану письмову відповідь про неможливість повернення вагонів у зв`язку з їх перебуванням на окупованій території та неможливістю їх переміщення, до якої додано документи, отримані від АТ «Укрзалізниця» (копія наявна в матеріалах справи).

Зазначені обставини та договірні умови апелянтом не враховані.

Отже, невиконання відповідачем вимоги позивача про повернення напіввагонів, не є неналежним виконанням умов договору чи їх порушенням, а пов`язане з форс-мажорними обставинами, настання яких офіційно підтверджене сертифікатом ТПП, отриманим відповідачем, щодо зобов`язань за Договором, які відбулись поза волею відповідача та на які він не мав та не має змоги вплинути, та за які він не несе відповідальності. У цьому контексті колегія враховує умови п. 9.1. р. 9 Договору, відповідно до якого, на час дії форс-мажорних обставин продовжується термін виконання зобов`язань за Договором.

Таким чино доводи та обставини, на які посилається апелянт не підтверджують наявність вини відповідача у не поверненні напіввагонів. У цій ситуації відсутні підстави вважати, що відповідач діяв необачливо.

Враховуючи перелічені вище встановлені обставини справи колегія відхиляє доводи скаржника про невиконання відповідачем п. 9.2. Договору в частині негайного повідомлення про настання форс-мажорних обставин.

Щодо підтвердження наявності форс-мажорних обставин

Сторона договору, яка посилається на наявність форс-мажорних обставин повинна доводити:

1. Надзвичайність події (не залежить від волі сторін).

2. Непередбачуваність її настання або наслідків.

3. Невідворотність (неминучість події/наслідків).

4.Причинно-наслідковий зв`язок між подією та неможливістю виконання конкретного зобов`язання.

Сертифікат ТПП є лише одним із доказів, який не має наперед визначеної (пріоритетної) сили перед іншими. Суд приймає рішення на підставі сукупності наданих доказів.

З матеріалів справи вбачається, що 27.12.2024 відповідач отримав Сертифікат Донецької торгово-промислової палати № 1400-24-2473 про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що унеможливили виконання Орендарем своїх зобов`язань за Договором, оскільки орендовані ним вагони №56842883, №53455267, №56826936, № 53455226 знаходилися на тимчасово окупованої території. (а.с. 116).

У справі що розглядається, окрім зазначеного Сертифікату ТТП існування форс-мажорних обставин підтверджена іншими, переліченими у постанові доказами у їх сукупності. Отже, відповідачем доведено надзвичайність події (не залежить від волі сторін), непередбачуваність її настання або наслідків, невідворотність (неминучість події/наслідків) та причинно-наслідковий зв`язок між подією та неможливістю виконання конкретного зобов`язання.

Збитки є результатом порушення права і виключно до особи, яка це право порушила.

Водночас позивачем, у порядку, визначеному 74 ГПК України не доведено наявність вини відповідача, протиправність поведінки у спірній ситуації, та причинний зв`язок такої поведінки відповідача із заподіяними збитками. Відсутність перелічених елементів складу цивільного правопорушення виключає можливість застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів встановила, що оскаржене рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, при повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, підстави для його зміни чи скасування в розумінні приписів статті 277 ГПК України відсутні. Натомість викладені в апеляційні скарзі доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Судові витрати

Згідно вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 19.05.2025 у справі №910/15565/24 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано, - 31.10.2025.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.О. Алданова