УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

м. Київ

30.10.2025Справа № 910/13267/25

Суддя Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РКДЗ" 09601, Київська область, Білоцерківський район, смт. Рокитне, вул. Білоцерківська, 1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат будіндустрії" 01013, місто Київ, ВУЛИЦЯ БУДІНДУСТРІЇ, будинок 7, ЛІТ."П"

про стягнення 294 928,04 грн.

Представники сторін: без участі.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РКДЗ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат Будіндустрії" про стягнення 294 928,04 грн., а саме 257 909,23 грн. основного боргу та 37 018,81 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами Договору купівлі - продажу № 23052022 від 23.05.2022 року в частині здійснення в повному обсязі оплати поставленої продукції, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої позивачем нарахована пеня.

Суд зазначає, що за змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду" але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті першому статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п.1 ст. 6 Конвенції, ототожнюється з правом на доступ до правосуддя, тобто кожна особа повинна мати можливість ініціювати судовий розгляд справи щодо своїх цивільних прав і свобод та отримати справедливий і ефективний судовий захист.

Так, під час вирішення питання про прийняття до розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "РКДЗ" судом встановлено за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 року (суддя Омельченко Л.В.) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ФІНАНС» порушено провадження у справі № 910/10453/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМБІНАТ БУДІНДУСТРІЇ" (); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ТОВ «КОМБІНАТ БУДІНДУСТРІЇ»; введено процедуру розпорядження майном ТОВ «КОМБІНАТ БУДІНДУСТРІЇ»; призначено розпорядником майна.

Вказані обставини додатково підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМБІНАТ БУДІНДУСТРІЇ» () та даними офіційного веб-порталу Судової влади України щодо оприлюднення відповідної інформації.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Згідно частини 13 статті 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Верховною Радою України 18.10.2018 року було прийнято Кодекс України з процедур банкрутства, офіційне опублікування Кодексу відбулось у газеті "Голос України" № 77 від 20.04.2019 року. З урахуванням частини 1 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, згідно яких останній набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться у дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом, вказаний кодекс набрав чинності 21.10.2019 року.

Статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник, зокрема, такі спори розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Так, згідно ч. 1, ч. 2. ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник: спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч.1 ст. 20 ГПК України та застосовується незалежно від суб`єктного складу сторін.

Ключовим, в даному випадку, за висновками суду є те, що в межах справи про банкрутство мають вирішуватися спори як з майновими вимогами саме до боржника, так і в контексті ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства спори з вимогами про витребування (повернення) майна боржника, оскільки результат розгляду відповідних вимог впливатиме на обсяг ліквідаційної маси боржника.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі № 922/928/17.

Згідно з частиною 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Згідно п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

За висновками суду, розгляд спорів, стороною яких є боржник, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, саме тим судом, який розглядає справу про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до боржника, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Враховуючи вищевикладене, предмет спору та суб`єктний склад сторін у даній справі, а саме той факт, що предметом даного спору є стягнення за Договором купівлі - продажу № 23052022 від 23.05.2022 року у зв`язку з неналежним виконанням умов останнього заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю Комбінат Будіндустрії, стосовно якого Господарським судом міста Києва 15.09.2025 року відкрито провадження у справі № 91010453/25 про банкрутство та який є боржником у розмінні ст. 20 ГПК України та ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, отже результати розгляду вимог позивача у даному спорі вплинуть на обсяг ліквідаційної маси цього товариства, суд дійшов висновку, що дана позовна заява не підлягає розгляду в окремому позовному провадженні, а має бути розглянута в порядку загального позовного провадження виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріали справи № 910/13267/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РКДЗ" до Товариства з обмеженою відповідальністю Комбінат Будіндустрії про стягнення 294 928,04 грн. підлягають направленню за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/10453/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат Будіндустрії" ().

Частиною третьою статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 20, 31, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Матеріали справи № 910/13267/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РКДЗ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат Будіндустрії" про стягнення 294 928,04 грн. передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/10453/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат Будіндустрії" ().

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М. Селівон