ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.10.2025 Справа № 18/257

Суддя Господарського суду Полтавської області Киричук О.А., розглянувши заяву арбітражного керуючого Тищенко О.І. (керуючого санацією) про відвід судді у справі

за заявою Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області

до публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос", м.Полтава

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

29.10.2025 від арбітражного керуючого Тищенко О.І. (керуючого санацією) до суду надійшла заява (вх. № 13864 від 29.10.2025), в якій заявник просить відвести суддю Киричука О.А. від участі у розгляді справи № 18/257.

В обґрунтування своєї заяви про відвід судді, заявник посилається на наступні обставини:

- на розгляді суду перебуває клопотання кредитора ОСОБА_1 про усунення керуючого санацією Тищенко О.І. Ключовим доказом, наданим на обґрунтування цього клопотання, є копія протоколу №1-25 засідання Наглядової ради ПАТ БК «БУКРОС» від 18.01.2025.

Заявник стверджує, що цей документ має ознаки підробки, а саме засідання ніколи не проводилося. Це твердження підкріплене тим фактом, що щодо дій кредитора ОСОБА_1 , пов`язаних із поданням потенційно підроблених документів у цій самій справі, вже здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000186.

З метою встановлення істини та перевірки автентичності цього доказу, керуючий санацією 23.09.2025 подала до суду два клопотання:

1. Про виклик та допит свідків осіб, які нібито брали участь у засіданні Наглядової ради.

2. Про винесення окремої ухвали для реагування на подання до суду документів з ознаками кримінального правопорушення.

Ухвалами від 25.09.2025 суддя ОСОБА_2 відмовив в задоволенні обох клопотань, посилаючись на формальні підстави: відсутність нотаріально посвідчених заяв свідків (щодо першого клопотання) та дискреційне право суду (щодо другого).

- відмовивши у виклику свідків на підставі ст. 88 ГПК України, суддя Киричук О.А. створила для заявника так звану «процесуальну пастку». Вимога надати нотаріально посвідчені заяви від осіб, яких заявник звинувачує у підробці документів, є завідомо нездійсненною. Неможливо очікувати, що ці особи добровільно нададуть письмові свідчення, які можуть бути використані проти них.

Таким чином, формальне застосування процесуальної норми у даному конкретному випадку призвело до грубого порушення балансу сторін. Кредитору ОСОБА_1 дозволено використовувати сумнівний доказ, тоді як керуючому санацією, по суті, заблоковано єдиний ефективний механізм його спростування допит свідків. Це ставить заявника у суттєво невигідне процесуальне становище, що є прямим порушенням принципу «рівності зброї».

- послідовна відмова судді ОСОБА_2 в задоволенні обох клопотань і про виклик свідків, і про винесення окремої ухвали демонструє системне ухилення від використання наявних процесуальних інструментів для перевірки ключового доказу.

Суд мав у своєму розпорядженні щонайменше два шляхи для реагування на обґрунтовані твердження про фальсифікацію:

Процесуальний шлях: сприяти стороні у зборі доказів шляхом виклику свідків.

Інституційний шлях: відреагувати на ознаки злочину шляхом винесення окремої ухвали.

Судом заблоковано обидва ці шляхи. Така процесуальна поведінка, з точки зору об`єктивного спостерігача, може бути розцінена як небажання суду досліджувати обставини, невигідні для однієї зі сторін, що є несумісним із завданням справедливого правосуддя.

- саме сукупність описаних дій та рішень судді формує ті «інші обставини», що викликають сумнів у її неупередженості (п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України).

В результаті створюється об`єктивна видимість того, що суд готується ухвалити рішення на підставі потенційно сфальсифікованого документа, свідомо усунувши всі можливості для його перевірки. Така ситуація є неприйнятною і прямо суперечить гарантіям ст. 6 ЄКПЛ та фундаментальним засадам правосуддя. Це підриває довіру не лише до конкретного судді, а й до судової влади в цілому.

Враховуючи вищевикладене заявник просить:

1. Заяву про відвід судді Господарського суду Полтавської області Киричук Олександра Анатолійовича від розгляду справи № 18/257 задовольнити.

2. Передати справу № 18/257 для розгляду іншому судді у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно ст. 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи те, що відвід подано менш ніж за три робочі дні до наступного судового засідання, питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Розглянувши заяву про відвід, суд вважає її необґрунтованою, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За змістом ст. 36 ГПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Заявником у своїй заяві про відвід судді не наведено жодної з підстав для відводу судді, які містяться у ст. 35, 36 ГПК України. На даний час такі обставини відсутні.

Викладені у заяві про відвід доводи фактично зводяться до незгоди позивача з процесуальними діями судді в межах розгляду даної справи та зводяться до тлумачення законодавства на свою користь.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене, заявлений відвід судді є необґрунтованим.

Керуючись статтями 2, 8, 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованим відвід, заявлений керуючим санацією Тищенко О.І. у справі №18/257.

Відмовити у задоволенні заяви керуючого санацією Тищенко О.І. про відвід судді Киричука О.А. від розгляду справи №18/257.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Киричук О.А.