ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" жовтня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/1033/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали заяви: Приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Конащук Лариси Михайлівни про роз`яснення рішення

у справі за позовом: ОСОБА_1

до відповідача 1: Приватного закладу "Позаміський заклад оздоровлення та відпочинку "Острозький дитячий санаторно-оздоровчий комплекс "Країна мрій"

до відповідача 2: ОСОБА_2

до відповідача 3: Острозької міської ради

до відповідача 4: ОСОБА_3

до відповідача 5: ОСОБА_4

до відповідача 6: ОСОБА_5

до відповідача 7: Приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Конащук Лариси Михайлівни

про: визначення розміру статутного капіталу, визначення часток статутного капіталу, визнання протиправним рішення державного реєстратора, визнання протиправною бездіяльність державного реєстратора, зобов`язання державного реєстратора вчинити певні дії

секретар судового засідання С.Коваль

представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: не з`явився

від відповідача 3: не з`явився

від відповідача 4: не з`явився

від відповідача 5: не з`явився

від відповідача 6: не з`явився

від відповідача 7: ОСОБА_6

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача 1: Приватного закладу "Позаміський заклад оздоровлення та відпочинку "Острозький дитячий санаторно-оздоровчий комплекс "Країна мрій", відповідача 2: ОСОБА_2 , відповідача 3: Острозької міської ради, відповідача 4: ОСОБА_3 , відповідача 5: ОСОБА_4 , відповідача 6: ОСОБА_5 , відповідача 7: Приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Конащук Лариси Михайлівни про визначення розміру статутного капіталу, визначення часток статутного капіталу, визнання протиправним рішення державного реєстратора, визнання протиправною бездіяльність державного реєстратора, зобов`язання державного реєстратора вчинити певні дії.

Рішенням суду від 18 березня 2025 року позов задоволено частково, зобов`язано приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Конащук Ларисі Михайлівні провести державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Приватний заклад "Позаміський заклад оздоровлення та відпочинку "Острозький дитячий санаторно-оздоровчий комплекс "Країна мрій" (ідентифікаційний код 21082870), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо відомостей які змінилися у результаті видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину (видане 21 серпня 2024 року, спадкова справа №43/2023 номер справи у спадковому реєстрі №71351581, зареєстроване в реєстрі за №2582) на частку засновника (учасника) у статутному капіталі Приватного закладу "Позаміський заклад оздоровлення та відпочинку "Острозький дитячий санаторно-оздоровчий комплекс "Країна мрій" (35808, Рівненська обл., Острозький р-н, село Межиріч, Урочище "Бір", ідентифікаційний код 21082870), що належала ОСОБА_7 . В решті позовних вимог відмовлено.

Згідно із супровідним листом № 918/1033/24/481/25 від 16 квітня 2025 року матеріали справи №918/1033/24 направлено до Північно-західного апеляційного господарського суду.

19 вересня 2025 року від приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Конащук Лариси Михайлівни надійшла заява про роз`яснення судового рішення, яка аргументована тим, що 15 вересня 2025 року постановою ПЗАГС вказане рішення залишене без змін.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22 вересня 2025 року суд відклав вирішення питання про прийняття заяви приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Конащук Лариси Михайлівни про роз`яснення рішення Господарського суду Рівненської області від 18 березня 2025 року у справі №918/1033/24 до повернення матеріалів справи до Господарського суду Рівненської області.

30 вересня 2025 року до Господарського суду Рівненської області повернулись матеріали справи №918/1033/24.

Ухвалою від 6 жовтня 2025 року заяву приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Конащук Лариси Михайлівни про роз`яснення рішення суду від 18 березня 2025 року у справі №918/1033/24 суд залишив без руху, та надав заявнику 5-ти дений строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків заяви: надання доказів сплати судового збору в розмірі 1 211,20 грн; надання доказів направлення іншим учасникам справи копії заяви з додатками.

9 жовтня 2025 року заявником подано заяву про усунення недоліків поданої заяви та надано доказ сплати судового збору та докази направлення заяви іншим учасникам процесу.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2025 року розгляд заяви про роз`яснення рішення призначено на 21 жовтня 2025 року. Вказану ухвалу суд напаравив до електронних кабінетів представників сторін, а також засобами поштового зв`язку Вершиніній Л.В., ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Суд врахував, що вимогами статті 245 ГПК України встановлений десятиденний строк для розгляду заяви про роз`яснення судового рішення. Водночас неявка учасників справи не позбавляє суд можливості розглянути подану заяву по суті.

З означених підстав зокрема суд відмовляє у задоволенні клопотання представника заявника про відкладення розгляду заяви, оскільки: 1) процесуальним законом встановлений строк для розгляду такої заяви; 2) явка представників сторін обов`язковою не визначалась; 3) в засіданні взяв участь безпосередньо заявник.

Розглянувши подану заяву про роз`яснення рішення Господарського суду Рівненської області від 18 березня 2025 року у справі № 918/1033/24, заслухавши пояснення заявника суд дійшов наступних висновків.

Положеннями статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За змістом статті 18 ГПК України, яка кореспондується зі статтею 326 ГПК України, унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Виходячи зі змісту наведеної норми роз`яснення судового рішення це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш чіткій і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення виникає через неоднозначне розуміння рішення суду з метою його виконання.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Окрім цього, необхідно вказати, що зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Підставою для роз`яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового акту є його неясність, невизначеність.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акту, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, то господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Процесуальна процедура роз`яснення судового акту виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Суд вважає що, судове рішення від 18 березня 2025 року у справі №918/1033/24 яке заявник просить роз`яснити має вичерпні, чіткі, безумовні і такі, що випливають з встановлених фактичних обставин, висновки по суті та в межах заявлених вимог. Зокрема резолютивною частиною рішення суд зобов`язав приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Конащук Ларису Михайлівну провести державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Приватний заклад "Позаміський заклад оздоровлення та відпочинку "Острозький дитячий санаторно-оздоровчий комплекс "Країна мрій" (35808, Рівненська область, Острозький район, с. Межиріч, урочище "Бір", ідентифікаційний код 21082870), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо відомостей які змінилися у результаті видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину (видане 21 серпня 2024 року, спадкова справа №43/2023 номер справи у спадковому реєстрі №71351581, зареєстроване в реєстрі за №2582) на частку засновника (учасника) у статутному капіталі Приватного закладу "Позаміський заклад оздоровлення та відпочинку "Острозький дитячий санаторно-оздоровчий комплекс "Країна мрій" (35808, Рівненська обл., Острозький р-н, село Межиріч, Урочище "Бір", ідентифікаційний код 21082870), що належала ОСОБА_7 ".

Такий висновок суд робить з наступного.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено, що державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у результаті нотаріального посвідчення правочину, предметом якого є відчуження (передання) частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи (крім акціонерних товариств, товариств з обмеженою відповідальністю, товариств з додатковою відповідальністю), у результаті видачі свідоцтва про право на спадщину на частку засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи (крім акціонерних товариств, товариств з обмеженою відповідальністю, товариств з додатковою відповідальністю) проводиться нотаріусом, яким вчинено відповідну нотаріальну дію, відразу після вчинення посвідчувального напису на документі або підписання документа, що ним видається, крім випадків нотаріального посвідчення правочину, правовий наслідок якого пов`язується з настанням певної обставини, та інших випадків, передбачених цією статтею.

Отже, державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі у результаті видачі свідоцтва про право на спадщину на частку засновника (учасника) у статутному капіталі юридичної особи проводиться нотаріусом, яким вчинено відповідну нотаріальну дію, відразу після вчинення посвідчувального напису на документі або підписання документа, що ним видається.

Тобто Законом № 755-IV передбачено особливості як в суб`єктному складі, так і в основоположних принципах державної реєстрації, що полягають у проведенні державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, саме нотаріусом у результаті вчинення певної нотаріального дії.

Разом з тим норми Закону № 755-IV, з метою забезпечення нерозривності вчиненої нотаріальної дії та проведення державної реєстрації змін за результатом її вчинення, передбачає одночасність вчинення/проведення таких дій.

З аналізу частини 3 статті 4 Закону № 755-IV випливає, що під час вчинення нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину та реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, відсутній представник юридичної особи, який в інших випадках виступає заявником щодо вчинення реєстраційних дій, а також ще не створені документи, які передбачені для цілей реєстрації (рішення уповноваженого органу управління юридичної особи щодо змін, що вносяться до Єдиного державного реєстру, установчий документ юридичної особи у новій редакції).

Тобто нотаріус, що видав свідоцтво на спадщину на частку учасника у статутному капіталі юридичної особи, зобов`язаний, за відсутності підстав для відмови у проведенні реєстраційної дії, одразу після вчинення цієї нотаріальної дії провести відповідну державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі.

Таким чином, видаючи позивачу свідоцтво про право на спадщину на частку учасника у статутному капіталі юридичної особи нотаріус повинен був відразу зареєструвати зміни у складі учасників закладу, оскільки статут Закладу не містить застережень щодо виключного права загальних зборів приймати спадкоємця померлого учасника до складу учасників.

У пункті 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" зазначено, що державний реєстратор проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру.

Отже проведення державної реєстрації змін до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі, реалізується державним реєстратором через проведення реєстраційної дії, а саме шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру.

Внесення відомостей до ЄДРПОУ здійснюється державним реєстратором на підставі поданих заявником документів або на підставі визначеного переліку судових рішень, які набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в ЄДРПОУ. Державний реєстратор під час проведення державної реєстрації на підставі перевірки вичерпного переліку документів лише засвідчує факт, тобто виконує функцію легалізації події. Виконання цієї функції не передбачає і не наділяє його повноваженнями перевірки (контролю) за тим, чи документи містять відомості, передбачені законом, відповідальність за відповідність яких законодавством покладається на осіб, які подали заяву щодо проведення такої реєстрації (аналогічний висновок викладено в п. 15 постанови Верховного Суду від 19.03.2019 у справі №826/1186/17, в п. 26 постанови від 25.07.23 у справі №910/5951/21).

Так, пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" унормовано, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться, серед іншого, на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також, що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" зокрема щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

Тобто законодавець передбачив такий спосіб захисту як зобов`язання вчинити реєстраційні дії.

За змістом пункту 3 частини 5 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті, проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини).

Отже внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру у цьому випадку здійснюється на підставі судового рішення про зобов`язання вчинення реєстраційних дій, а не на підставі поданих заявником документів.

Згадані вище норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування, та наведені висновки суду були викладені у чіткій та зрозумілій формі у мотивувальній частині рішення Господарського суду Рівненської області від 18 березня 2025 року у справі № 918/1033/24.

Також у чіткій та зрозумілій формі викладено резолютивну частину рішення від 18 березня 2025 року у справі №918/1033/24. Зокрема наведено безумовний висновок про задоволення вимоги позивача про зобов`язання приватного нотаріуса вчинити необхідні реєстраційні дії, що виражено у судовому присуді: "провести державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Приватний заклад "Позаміський заклад оздоровлення та відпочинку "Острозький дитячий санаторно-оздоровчий комплекс "Країна мрій", що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо відомостей які змінилися у результаті видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на частку засновника (учасника) у статутному капіталі Приватного закладу "Позаміський заклад оздоровлення та відпочинку "Острозький дитячий санаторно-оздоровчий комплекс "Країна мрій", що належала ОСОБА_7 ".

Усі дії щодо державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) вчиняються державним реєстратором згідно з Порядком державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України 09.02.2016 № 359/5 який визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація), права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації.

Однією з підстав державної реєстрації є судові рішення, які набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" (пункт 6 розділу І Порядку).

Як уже зазначалося згідно статті 129-1 Конституції України, статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частинами 2, 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Чинним законодавством не встановлено будь яких вимог чи обов`язку, щодо зазначення судами конкретного змісту резолютивної частини судового рішення, саме в частині таких спірних правовідносин про зобов`язання вчинення реєстраційних дій. А тому суди дотримуються вимог щодо порядку ухвалення судових рішень (стаття 233 ГПК України) та вимог щодо змісту рішення (стаття 238 ГПК України).

За таких умов, задоволення позову про зобов`язання вчинення реєстраційних дій є підставою для внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру.

Ужите судом формулювння "провести державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу", не містить протиріч із наведеними вище нормами та є багаторазово уживаним у тексті закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", зокрема і у розумінні вчинення реєстратором відповідних реєстраційних дій.

Так наприклад, у пункті 12 частини 1 статті 1 цього закону надано визначення принципу мовчазної згоди, згідно з яким державний реєстратор набуває право на проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій без одержання від державних органів у порядку та випадках, визначених цим Законом, відповідних документів (крім судових рішень та виконавчих документів) або відомостей, за умови, що відповідні державні органи у встановлений цим Законом строк не направили до державного реєстратора такі документи або відомості.

Тобто законодавець уживає поняття "проведення державної реєстрації" як одну з реєстраційних дій.

Більше того, згадана вище частина 3 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", передбачає обов`язок нотаріуса, що видав свідоцтво на спадщину на частку учасника у статутному капіталі юридичної особи, одразу після вчинення цієї нотаріальної дії, саме провести відповідну державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі.

Питання поставлені заявником у заяві про роз`яснення рішення не потребують будь якого роз`яснення. Поставленими у заяві питаннями заявник фактично намагається спонукати суд до внесення до судового рішення нових даних, а також прагне поставити перед судом питання про роз`яснення мотивів прийняття рішення, та встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, що не відповідає правилам господарського провадження.

За результатами дослідження та аналізу рішення Господарського суду Рівненської області від 18 березня 2025 року у справі №918/1033/24 ухваленого за результатами розгляду спору по суті, яке залишене судом апеляційної інстанції без змін, суд вважає, що судове рішення від 18 березня 2025 року яке заявник просить роз`яснити, викладено у коректній та зрозумілій формі, а тому зазначений процесуальний документ не потребує роз`яснення, а подана заява про роз`яснення рішення від 18 березня 2025 року (заява від 18.09.2025) до задоволення не підлягає.

Згідно з правлиами частини 4 статті 245 ГПК України, про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Керуючись статтями 234, 235, 245 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У роз`ясненні рішення Господарського суду Рівненської області від 18 березня 2025 року у справі № 918/1033/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку передбаченому статтею 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 256, 257 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

повну ухвалу складено 27.10.25

Суддя Андрій КАЧУР