ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/2766/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Христенко І.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м.Харків
до Приватної промислово-торговельної фірми "ЮСІ", м.Харків
про стягнення 461167,27 грн
за участю представників:

позивача - Бенденжук Л.О. (самопредставництво);

вдповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

08.08.2025 року позивач - Харківська міська рада звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватної промислово-торговельної фірми "ЮСІ" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 461167,27грн за використання земельної ділянки по вул.Морозова,11 у м.Харкові з кадастровим номером :04:001:0079 за період з 01.01.2020 по 28.02.2022 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.08.2025 року позовну заяву залишено без руху.

15.08.2025 року представник позивача надав до суду заяву про усунення недоліків (вх.№18800).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2766/25 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02.09.2025 року, яке протокольною ухвалою було відкладено на 30.09.2025 року.

02.09.2025 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№20004), в якому проти позову заперечує, та просить суд відмовити в задоволенні позовну в повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач зазначає, що позивач неправомірно застосовує нормативно-грошову оцінку, зазначену у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №НВ-024 від 05.08.2024, оскільки такий витяг формується на підставі нової Методики, яка не може бути застосована при проведенні розрахунку орендної плати за період з 15.01.2021 до 15.03.2021.

Також відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, з огляду на те, що спосіб захисту порушеного права, визначений Харківською міською радою в позовній заяві, обрано помилково та без урахування положень ст. 152 Земельного кодексу України. Також відповідач вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами фактичної площі спірної земельної ділянки, що фактично використовувалась відповідачем, як складової розрахунку позовних вимог, а відтак і розміру плати, яку відповідач, має сплачувати за користування земельною ділянкою.

08.09.2025 року представник позивача надав до суду відповідь на відзив (вх.№20552), в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що для розрахунку коштів Харківською міською радою було використано Витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки №НВ-024 від 05.08.2024, виданий відділом у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Харківська міська рада зазначає, що сам розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки за періоди 2020-2025 років не змінювався (оскільки у м. Харкові з 01.01.2020 діє Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018). Лише відбувалась її індексація, що і було враховано Харківською міською радою.

Позивач звертає також увагу, що при підготовки відзиву на позовну заяву відповідачем не враховано, що пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 № 1147 встановлено, що затверджена з урахуванням вимог пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України до набрання чинності Методикою, затвердженою згідно з пунктом 1 цієї постанови, технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, технічна документація із загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення (на відповідній території) є чинною до початку застосування рішення відповідного органу місцевого самоврядування про затвердження нової технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Станом на теперішній час нормативна грошова оцінка земель м. Харкова відповідно до Методики № 1147 не проводилась.

Отже, за твердженнями позивача, розрахунок здійснений на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки №НВ-024 від 05.08.2024, є вірним.

Щодо визначення фактичної площі використання відповідачем частини спірної земельної ділянки, позивач зазначав, що по-перше спір стосується користування вже сформованою земельною ділянкою, по-друге, відповідач не надав доказів на підтвердження формування за спірною адресою земельної ділянки меншої чи більшої площі для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі. Отже, розмір земельної ділянки, якою користується відповідач, доведений, обґрунтований і підтверджений достатніми доказами.

15.09.2025 року представник відповідача надав до суду заперечення на відповідь на відзив (вх.№21081), в яких звертав увагу, що з аналізу Методики, яка була затверджена Постановою №213, та Методики, затвердженою Постановою №1147, вбачається, що відбулася зміна формули, на підставі якої визначається нормативна грошова оцінки земельної ділянки (Цн). Та, відповідно, витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок оформлюється наразі у відповідності до положень та за формою нової Методики, яка затверджена Постановою №1147.

Однак, за твердженнями відповідача, в матеріалах відсутні докази затвердження Харківською міською радою нової технічної документації із нормативної грошової оцінки земель м. Харкова, відповідно до Методики, яка затверджена Постановою №1147. За таких обставин, використання позивачем під час розрахунку нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки за 2020-2022 роки Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №НВ-024 від 05.08.2024 є помилковим, некоректним та безпідставним, оскільки такий витяг сформований на підставі нової Методики.

29.09.2025 року представник відповідача надав до суду клопотання про призначення експертизи (вх.№22470), в якому зазначає, що через територію спірної земельної ділянки, розташованої за адресою м. Харків, вул. Морозова, 11, проходить повітряна лінія електропередач з розміщенням опори лінії електропередачі. Площа земельної ділянки, що відноситься до охоронних зон повітряних ліній електропередач, якими користується АТ "Харківобленерго" в межах земельної ділянки за адресою: м.Харків, вул.Морозова, 11 (кадастровий номер :04:001:0079), згідно з Витягом з ДЗК №НВ-024 від 25.10.2024 становить 0,0920га.

На вирішення судової земельно-технічної експертизи відповідач просить поставити такі питання:

- яку фактичну площу земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 11 (кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0079) використовує Приватна промислово-торговельна фірма «ЮСІ»?

- чи знаходиться в межах земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул.Морозова, 11 (кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0079) опора повітряної лінії електропередач?

- яку фактичну площу земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 11 (кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0079) використовує Акціонерне товариство «Харківобленерго»?

Протокольною ухвалою суду від 30.09.2025 року відкладено підготовче засідання на 07.10.2025 року.

06.10.2025 року представник відповідача надав до суду заяву про проведення засідання за відсутності учасника справи (вх.№23020).

В судовому засіданні 07.10.2025 року було постановлено протокольну ухвалу, якою відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про призначення експертизи, також було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.10.2023 року.

20.10.2025 року представник відповідача надав до суду заяву про розстрочення виконання рішення (вх.№24235), в якій просить суд вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Розстрочити до 24.10.2026 виконання рішення Господарського суду Харківської області, по справі 922/2766/25 за наступним графіком: до 24.12.2025р. 38430,60 грн.; до 24.01.2026р. 38430,60 грн.; до 24.02.2026р. 38430,60 грн.; до 24.03.2026р. 38430,60 грн.; до 24.04.2026р. 38430,60 грн.; до 24.05.2026р. 38430,60 грн.; до 24.06.2026р. 38430,60 грн.; до 24.07.2026р. 38430,60 грн.; до 24.08.2026р. 38430,60 грн.; до 24.09.2026р. 38430,60 грн.; до 24.10.2026р. 38430,60 грн.; до 24.10.2026р. 3458,75 грн.

Також, 20.10.2025 року представник відповідача надав до суду заяву про визнання позову (вх.№24299), в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить задовольнити заяву про розстрочення виконання рішення суду та повернути 50% судового збору. Крім того, зазначає, що згідно платіжної інструкції №5940 від 17.10.2025 ППТФ «ЮСІ» у добровільному порядку було погашено частково заборгованість в сумі 38430,58 грн.

21.10.2025 року представник відповідача надав до суду заяву про проведення засідання за його відсутності (вх.№24400).

Надані документи прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 21.10.2025 року позовні вимоги підтримував, заперечував проти розстрочення виконання рішення.

Представник відповідача у судове засідання 21.10.2025 року не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав заяву про проведення судового засідання без його участі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, заслухавши представника позивача, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Харківською міською радою на підставі ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України проведено комплекс перевірочних заходів з питань використання та охорони земель територіальної громади міста Харкова, додержання вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки по вул. Морозова, 11 у м. Харкові.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 29.10.2024 №401293540 право власності на нежитлову будівлю літ. «Е-1» загальною площею 383,7 кв.м по вул. Морозова, 11 у м. Харкові з 23.11.2013 зареєстроване за ППТФ «ЮСІ» на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.2000 № 3867; акта прийому-передачі від 06.10.2000.

Вищевказана нежитлова будівля розташована на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером :04:001:0079, право користування якою відповідачем не оформлено.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.10.2024 № НВ-024 площа земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0079, складає 0,0920 га, сформована земельна ділянка -03.10.2019.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 11.11.2024 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0079 площею 0,0920 га по вул. Морозова, 11 у м. Харкові, вид використання земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ «Е-1» (сховище). Вид цільового призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємство переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Статтею 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Сформована земельна ділянка підлягає державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Сформована земельна ділянка підлягає державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

29.10.2024 головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Денисюк О.В. у порядку ч.2. ст. 83 Земельного кодексу України проведено комплекс перевірочних заходів щодо вищезазначеної земельної ділянки по вул. Морозова, 11 у м. Харкові.

За результатами проведеного обстеження встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:0079 площею 0,0920 га по вул.Морозова, 11 у м. Харкові, розташована нежитлова будівля літ. «Е-1», право власності на яку, зареєстроване за ППТФ «ЮСІ».

Отже ППТФ «ЮСІ» з дати формування земельної ділянки - 03.10.2019 та по теперішній час використовувало земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0079 площею 0,0920 га за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 11 без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Згідно із листом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 11.10.2024 № 20888/5/20-40-04-02-12 ППТФ «ЮСІ» у 2019-2022 роках не значилось платником плати за земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0079 площею 0,0920 га по вул. Морозова, 11 у м.Харкові.

Підпунктами 14.1.125, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14, пунктом 288.5 статті 288 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною.

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Розрахунок розміру безпідставно збережених ППТФ «ЮСІ» коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягу від 05.08.2024 № НВ-024 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0079 загальною площею 0,0920 га по вул. Морозова, 11 у м. Харкові, виданого Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області.

Вищевказаний розрахунок виконано на підставі Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі м. Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради № 41/08 від 27.02.2008, зі змінами (далі - Положення № 41/08).

Позивач зазначає, що оскільки витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки отримано Харківською міською радою в 2024 році, для визначення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки за попередні роки потрібно поділити розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, вказаний у витязі, на відповідні коефіцієнти індексації за попередні роки.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0079 загальною площею 0,0920 га по вул. Морозова, 11 у м.Харкові у 2020-2021 роках становила 2 745 043,02 грн.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0079 загальною площею 0,0920 га по вул. Морозова, 11 у м.Харкові у 2022 році становила 3 019 547,32 грн.

Отже ППТФ «ЮСІ» у період з 01.01.2020 по 28.02.2022 не сплачувало у встановленому законодавчими актами розмірі плату за користування земельною ділянкою по вул. Морозова, 11 у м. Харкові, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати у сумі 461 167,27 грн.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності, обґрунтовуючи позовні вимоги наявністю підстав для застосування до спірних правовідносин приписів ст.1212-1214 ЦК України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Предметом позову у справі № 922/2766/25 є вимога Харківської міської ради про стягнення з Приватної промислово-торговельної фірми "ЮСІ" як власника об`єкта нерухомого майна, безпідставно збережених коштів орендної плати згідно з ст.1212-1214 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 14 Конституції України).

Згідно з ч.1 ст.79 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельною ділянкою є частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї (частини перша, третя, четверта, дев`ята статті 79-1 ЗК України).

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (стаття 206 ЗК України).

Частина перша статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 ЗК України).

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону України "Про оренду землі").

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 ЗК України).

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1. статті 14 ПК України).

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України).

Нормами статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

Як встановлено судом, відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 11.11.2024 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0079 площею 0,0920 га по вул. Морозова, 11 у м. Харкові, вид використання земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «Е-1» (сховище). Вид цільового призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємство переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 29.10.2024 №401293540 право власності на нежитлову будівлю літ. «Е-1» загальною площею 383,7 кв.м по вул. Морозова, 11 у м. Харкові, з 23.11.2013 зареєстроване за ППТФ «ЮСІ» на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.2000 № 3867; акта прийому-передачі від 06.10.2000.

Вищевказана нежитлова будівля розташована на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером :04:001:0079, право користування якою відповідачем не оформлено.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.10.2024 № НВ-024 площа земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0079, складає 0,0920 га, сформована земельна ділянка -03.10.2019.

Зазначений висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією, яка викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 у справі №922/1646/20 та від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19.

На земельній ділянці знаходиться нерухоме майно, власником якого з 23.11.2013 на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.2000 № 3867; акта прийому-передачі від 06.10.2000 є відповідач, що підтверджується витягом з реєстру нерухомості. Договір оренди між позивачем та відповідачем з приводу передачі останньому в строкове платне володіння та користування земельної ділянки для розміщення та обслуговування Майна відповідача в період з 01.01.2020 по 28.02.2022 не міститься в матеріалах справи. Відповідно, орендна плата відповідачем позивачеві за фактичне володіння і користування земельною ділянкою не сплачувалась. Дана обставина відповідачем не заперечувалася у відзиві.

З огляду на це та враховуючи, що: 1) земельна ділянка є сформованою, як об`єкт права; 2) земельна ділянка в період з 01.01.2020 по 28.02.2022 належала територіальній громаді м. Харкова, від імені якої діє позивач; 3) відповідач фактично використовував земельну ділянку для розміщення належного йому Майна; 4) за користування земельною ділянкою на користь позивача підлягають сплаті кошти у вигляді орендної плати; 5) договір оренди земельної ділянки не укладено; 6) кошти, які б у разі укладення договору оренди були б сплачені відповідачем позивачеві, відповідач утримує (зберігає) у себе, суд дійшов висновку про те, що між позивачем та відповідачем у відповідності до статті 1212 ЦК України в період з 01.01.2020 по 28.02.2022 виникли кондикційні правовідносини, в силу яких відповідач зобов`язаний повернути повивачеві кошти, збережені ним в результаті несплати орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, належною позивачу.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, від 13.02.2019 у справі №320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №912/1188/17, від 21.01.2019 у справі №902/794/17, від 04.02.2019 у справі №922/3409/17, від 12.03.2019 у справі №916/2948/17, від 09.04.2019 у справі №922/652/18, від 21.05.2019 у справі №924/552/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі №922/1008/15, від 07.12.2016 у справі №922/1009/15, від 12.04.2017 у справах №922/207/15 і №922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі №922/2413/19.

Кваліфікація спірних правовідносин як кондикційних, тобто, зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави означає необхідність застосування у даній справі передбачених статтями 1212-1214 ЦК України правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у в вигляді збереження (заощадження) у себе відповідних сум орендної плати. Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У відповідності до статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

За змістом позовних вимог Харківська міська рада просить стягнути з Приватної промислово-торговельної фірми «ЮСІ» 461167,27 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки за період з 01.01.2020 по 28.02.2022.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є саме нормативна грошова оцінка земель, а її зміна є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 ПК України.

Відповідно до частини другої статті 20 та частини третьої статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, про що також наголошено у постановах Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 у справі №922/1276/18, від 01.10.2019 у справі №922/2082/18, від 06.11.2019 у справі №922/3607/18, від 29.05.2020 у справі №922/2843/19.

При цьому, наявність між сторонами позадоговірних кондикційних правовідносин не є підставою для незастосуванння при визначенні розміру несплаченої відповідачем орендної плати за земельну ділянку як безпідставно збережених грошових коштів затвердженої у встановленому законом порядку нормативної грошової оцінки цієї ділянки.

Відповідно до наданого позивачем до позовної заяви витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0079 площею 0,0920 га за адресою: м. Харків, вул.Морозова, 11 від 25.10.2024 № НВ-024 нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 3649575,87 грн.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.10.2024 № НВ-024 площа земельної ділянки, кадастровий номер :04:001:0079, складає 0,0920 га, сформована земельна ділянка -03.10.2019.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 11.11.2024 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0079 площею 0,0920 га по вул. Морозова, 11 у м. Харкові, вид використання земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ «Е-1» (сховище). Вид цільового призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємство переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Розрахунок суми безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки проведено на підставі Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м.Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради №41/08 від 27.02.2008, зі змінами (далі - Положення №41/08).

Згідно з п.289.2 ст.289 Податкового кодексу України (далі - ПК України) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до п.289.3 ст.289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

За інформацією, розміщеною на офіційному вебсайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого на даний час виконує Держгеокадастр, коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років становлять: 2020 рік - 1,0; 2021 рік- 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення); 2022 рік - 1,15 (для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь)); 2023 рік - 1,051 (застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь).

Значення коефіцієнта індексації за певний рік застосовується в наступному році, який йде за роком, за який його встановлено, шляхом помноження розміру орендної плати на його значення.

У даному випадку, оскільки Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки отримано Харківською міською радою в 2024 році (25.10.2024), для визначення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки за попередні роки позивач виходив з поділу нормативної грошової оцінки земельної ділянки, вказаної у витязі, на відповідні коефіцієнти індексації за попередні роки.

Так, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0079 загальною площею 0,0920 га по вул. Морозова, 11 у м.Харкові у 2020-2021 роках становила 2 745 043,02 грн.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0079 загальною площею 0,0920 га по вул. Морозова, 11 у м.Харкові у 2022 році становила 3019547,32 грн (з урахуванням коефіцієнту індексації).

Відповідно до п. 2.5 Положення № 41/08 (в редакції до 31.12.2021), розмір базової ставки орендної плати встановлено на рівні 8% від нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п. 4.1 Положення №41/08 (в редакції з 01.01.2022), річна орендна плата для виду використання земельної ділянки «Інше» встановлена на рівні 8 % від нормативної грошової оцінки.

Додатком до Положення № 41/08 (в редакції до 31.12.2021) встановлено, що у випадку перевищення 50 кв.м площі земельної ділянки, застосовується коефіцієнт зі значенням 1.

Додатком до Положення № 41/08 «Коефіцієнти умов використання земельної ділянки» (в редакції з 01.01.2022) встановлено, що коефіцієнту розміру земельної ділянки із показником від 0,0999 та відповідає значення 1.

Пунктом 2.4 Положення № 41/08 (в редакції до 31.12.2021) встановлено, що застосування коефіцієнтів складних інженерно-геологічних умов (К1) та обмеженого використання (К2) здійснюється за ініціативою орендаря па підставі наданих ним документів, які свідчать про наявність обставин, що дають право на використання вказаних коефіцієнтів (експертні висновки територіальної організації в галузі інженерних вишукувань для будівництва, спеціалізованих установ та організацій, довідки державних та інших уповноважених органів, висновки (довідки) підприємств, установ та організацій, які експлуатують об`єкти, навколо (уздовж) яких встановлені охоронні зони, тощо).

Враховуючи факт того, що орендарем не надано жодних документів на підтвердження особливих умов використовуваної земельної ділянки, у розрахунках застосоване базове значення 1.

Отже розмір орендної плати, яку повинна була сплачувати ППТФ «ЮСІ» за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :04:001:0079 загальною площею 0,0920 га по вул. Морозова, 11 у м.Харкові складає:

- у 2020 році - 18300,29 грн в місяць, за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 становить - 201303,19 грн;

- у 2021 році - 18300,29 грн в місяць, за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 становить 219603,44 грн;

- у 2022 році - 20130,32 грн в місяць, за період з 01.01.2021 по 28.02.2022 становить 40260,64 грн.

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до ч. 286.6 ст. 286 ПК України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожної з таких осіб:

1) у рівних частинах - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

2) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності;

3) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі.

За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

За відсутності іншої норми права, яка б урегульовувала подібні правовідносини, обґрунтованим та правомірним є застосування п. 286.6 ст. 286 ПК України за аналогією у спірних правовідносинах. Отже розрахувати суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою для кожної з кількох осіб пропорційно їх часткам у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на такій земельній ділянці, можливо.

Аналогічні за змістом висновки щодо можливості застосування зазначеного алгоритму розрахунку позовних вимог надав і Касаційний цивільний суд у постанові від 29.01.2020 у справі № 638/13423/18. Відповідна позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20, від 16.08.2022 у справі № 922/2095/21, від 04.10.2022 у справі № 922/2828/20.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 29.10.2024 №401293540 право власності на нежитлову будівлю літ. «Е-1» загальною площею 383,7 кв.м по вул. Морозова, 11 у м. Харкові, з 23.11.2013 зареєстроване за ППТФ «ЮСІ» на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.2000 № 3867; акта прийому-передачі від 06.10.2000.

Оскільки, відповідно до листа Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 11.10.2024 № 20888/5/20-40-04-02-12 ППТФ «ЮСІ» у період 2019-2022 років не значилась платником плати за земельну ділянку площею 0,0920 га з кадастровим номером :04:001:0079, загальна сума безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки у період з 01.01.2020 по 28.02.2022 становить 461167,27 грн.

Застосовані позивачем при розрахунку розміру безпідставно збережених коштів ставка річної орендної плати, коефіцієнт складних інженерно-геологічних умов, коефіцієнт розміру земельної ділянки відповідачем не заперечуються.

Крім того, відповідач 20.10.2025 року надав до суд заяву про визнання позову (вх.№24299), в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить задовольнити заяву про розстрочення виконання рішення суду та повернути 50% судового збору. Крім того, згідно з платіжною інструкцією №5940 від 17.10.2025 ППТФ «ЮСІ» у добровільному порядку було погашено частково заборгованість в сумі 38430,58 грн.

Як встановлено судом, після подання позову до суду відповідачем частково сплачено заборгованість на загальну суму 38430,58 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №5940 від 17.10.2025.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України) господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що заявлена до стягнення сума частково сплачена відповідачем в розмірі 38430,58 грн під час розгляду справи, що підтверджується наданими доказами, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення заявленої суми заборгованості у розмірі 38430,58 грн на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Згідно з чч.1,4 ст.191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 422736,69 грн за використання земельної ділянки по вул. Морозова, 11 у м. Харкові з кадастровим номером :04:001:0079 за період з 01.01.2020 по 28.02.2022.

Отже позов підлягає задоволенню в частині позовних вимог щодо стягнення 422736,69 грн.

В частині позовних вимог щодо стягнення 38430,58 грн провадження у справі необхідно закрити за відсутністю предмета спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Здійснюючи розподіл судових витрат суд зазначає.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.130 ГПК України та ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3458,76 грн витрат по сплаті судового збору, інша частина сплаченого позивачем судового збору в сумі 3458,75 підлягає поверненню з бюджету.

Щодо клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями чч. 1, 3 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

Отже підставою для розстрочки у виконанні рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк, встановлений судом.

У рішенні Конституційного Суду України від 26.06.2013 у справі № 5-рп/2013 зазначено, що розстрочка виконання рішення суду має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Розстрочка - це спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановленні наперед.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

В даному випадку, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Станом на момент розгляду справи воєнний стан продовжено.

Як свідчать матеріали справи, юридична адреса і фактичне місцезнаходження боржника є: м.Харків, вул. Дизельна, буд. 3/5, тобто територія, яка від самого початку широкомасштабного вторгнення РФ на територію України була і лишається територією, що знаходиться під обстрілами зі сторони РФ.

Факт розташування Харківської міської територіальної громади в районі проведення воєнних (бойових) дій є загальновідомим та крім того підтверджується наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) (із змінами) та наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (із змінами).

Як зазначає відповідач, останній перебуває в скрутному матеріальному становищі, не отримує прибутку, що підтверджується податковою звітністю за останній звітній період, а також має брак коштів через сплату заборгованості в період з 01.06.2025 16.10.2025 перед державним бюджетом зі сплати податків та інших обов`язкових платежів до бюджету на загальну суму 7847935,18 грн, що підтверджується виписками по рахунку АТ «ВСТ БАНК».

Також, як встановлено судом, окрім даної справи що розглядається, ППТФ "ЮСІ" є відповідачем ще в п`яти справах про стягнення коштів Харківською міською радою на загальну суму 906928,71 грн, а саме, справи: 922/2775/25; 922/2772/25; 922/2767/25; 922/2768/25; 922/2769/25.

В свою чергу, стягнення з боржника грошових коштів на суму більше 500 тис.грн. буде мати своїм наслідком настання додаткових надзвичайно негативних наслідків та може, в кінцевому результаті, слугувати причиною для ініціювання відносно боржника процедури банкрутства.

Судом також враховано, що на даний час на рахунках відповідача недостатньо коштів для добровільного виконання судового рішення одним платежем. В свою чергу відкриття стягувачем виконавчого провадження заблокує господарську діяльність підприємства Відповідача та призведе до арешту його рахунків. При цьому, оскільки на рахунках відповідача відсутні кошти, орган примусового виконання судових рішень не зможе забезпечити стягнення суми боргу. Разом з тим накладені арешти призведуть до того, що відповідач не матиме можливості отримувати замовлення на товар та отримувати прибуток, або ж поповнювати свої обігові кошти для виконання рішення суду.

На даний час ППТФ «ЮСІ» не має реальної можливості належним чином сплатити стягувані кошти в повному обсязі за об`єктивними обставинами, які ускладнюють та роблять неможливим виконання судового рішення, та пов`язані зі скрутним фінансовим становищем підприємства, його збитковою діяльністю протягом 2022-2024, що підтверджується копією звіту про фінансові результати Ф-2, введенням в Україні воєнного стану на підставі Указу Президента №64 від 24.02.2022р., бойовими діями в Харківській області, відсутністю необхідної кількості грошових коштів для здійснення розрахунків.

Також судом враховано те, що ППТФ «ЮСІ» у добровільному порядку було погашено частково заборгованість в сумі 38430,58 грн, що підтверджує добросовісну поведінку відповідача щодо швидкого та належного виконання рішення.

Таким чином, у випадку покладання на відповідача обов`язку одноразово виплатити всю суму заборгованості за судовим рішення, це може призвести до вкрай негативних наслідків для відповідача, оскільки, скрутне фінансове становище підприємства боржника створює реальну загрозу повного зупинення виробничої діяльності, доведенням його до стану банкрутства, і як наслідок, до неспроможності виконання покладених на нього обов`язків.

З огляду на викладені обставини справи, суд дійшов висновку, що наявність заборгованості відповідача зумовлена обставинами, які в сукупності є особливими.

Враховуючи викладене, а також те, що розстрочка оплати стягнутої судовим рішенням суми дасть можливість боржнику здійснити погашення заборгованості без негативного впливу на діяльність та фінансовий стан підприємства (без зупинення та/або обмеження здійснення господарської діяльності), з урахуванням ступені вини боржника у виникненні спору та з урахуванням балансу інтересів сторін, суд дійшов висновку про необхідність надання боржнику розстрочки у виконанні рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідач просить розстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області, по справі 922/2766/25 за наступним графіком:

до 24.12.2025р. 38430,60 грн.;

до 24.01.2026р. 38430,60 грн.;

до 24.02.2026р. 38430,60 грн.;

до 24.03.2026р. 38430,60 грн.;

до 24.04.2026р. 38430,60 грн.;

до 24.05.2026р. 38430,60 грн.;

до 24.06.2026р. 38430,60 грн.;

до 24.07.2026р. 38430,60 грн.;

до 24.08.2026р. 38430,60 грн.;

до 24.09.2026р. 38430,60 грн.;

до 24.10.2026р. 38430,60 грн.;

до 24.10.2026р. 3458,75 грн.

Судом здійснено перевірку викладеного у наданій до суду заяві про розстрочення виконання рішення у справі № 922/2766/25 розрахунку, та встановлено, що такий розрахунок перевищує один рік з дня ухвалення рішення від 21.10.2025 року у справі №922/2766/25.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням положень ч.5 ст.331 ГПК України, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву ППТФ «ЮСІ» (вх.№24235 від 20.10.2025) про розстрочення виконання рішення у справі № 922/2766/25 від 21.10.2025 року, шляхом здійснення платежів відповідно до наступного графіку, а саме: до 24.12.2025 38430,60 грн; до 24.01.2026 38430,60 грн; до 24.02.2026 38430,60 грн; до 24.03.2026 38430,60 грн; до 24.04.2026 38430,60 грн; до 24.05.2026 38430,60 грн; до 24.06.2026 38430,60 грн; до 24.07.2026 38430,60 грн; до 24.08.2026 38430,60 грн; до 24.09.2026 38430,60 грн; до 21.10.2026 38430,69грн боргу та 3458,76 грн судового збору.

У справі, яка розглядається, відповідачем надано достатні докази та наведено переконливі аргументи, які свідчать, що його фінансовий стан і зазначені у заяві обставини ускладнюють негайне виконання рішення у даній справі, також суд приймає до уваги, що станом на час розгляду справи та постановлення судового рішення, останнім було частково погашено суму боргу у розмірі 38430,58 грн, що свідчить про намагання останнім належним чином виконати рішення суду.

За таких обставин, розстрочення виконання рішення для відповідача у даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, відповідач лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, відновити нормальну господарську діяльність з метою забезпечення повного виконання рішення та погашення заборгованості перед позивачем.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Приватної промислово-торговельної фірми "ЮСІ" (вх.№24235 від 20.10.2025) про розстрочення виконання рішення у справі №922/2766/25.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 13, 73-80, 86, 129, 130, 191, 231, 236-238, 240, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі в частині стягнення 38430,58 грн на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

В іншій частині позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватної промислово-торговельної фірми "ЮСІ" (адреса: 61036, м.Харків, вул. Дизельна, буд. 3/5; ) на користь Харківської міської ради (адреса: 61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 7; ; платіжні реквізити: отримувач - ГУК Харків обл/МТГ Харків, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, рахунок (ІВАN) UA0020649, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 24062200) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 422736,69грн за використання земельної ділянки по вул. Морозова, 11 у м. Харкові з кадастровим номером :04:001:0079 за період з 01.01.2020 по 28.02.2022.

Стягнути з Приватної промислово-торговельної фірми "ЮСІ" (адреса: 61036, м.Харків, вул. Дизельна, буд. 3/5; ) на користь Харківської міської ради (адреса: 61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 7; ; платіжні реквізити: р/р UA0032986, Банк: ДКСУ м. Київ, МФО 820172 Отримувач - Харківська міська рада) витрати зі сплати судового збору у сумі 3458,76 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Клопотання Приватної промислово-торговельної фірми "ЮСІ" про розстрочення виконання рішення задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області у справі №922/2766/25 до 21.10.2026 року за наступним графіком:

до 24.12.2025 38430,60 грн;

до 24.01.2026 38430,60 грн;

до 24.02.2026 38430,60 грн;

до 24.03.2026 38430,60 грн;

до 24.04.2026 38430,60 грн;

до 24.05.2026 38430,60 грн;

до 24.06.2026 38430,60 грн;

до 24.07.2026 38430,60 грн;

до 24.08.2026 38430,60 грн;

до 24.09.2026 38430,60 грн;

до 21.10.2026 38430,69 грн боргу та 3458,76 грн судового збору.

Повернути Харківській міській раді (адреса: 61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 7; ; платіжні реквізити: р/р UA0032986, Банк: ДКСУ м. Київ, МФО 820172 Отримувач - Харківська міська рада) з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого до суду а саме 3458,75 грн, на підставі ч.3 ст.7 ЗУ "Про судовий збір" та ч.1 ст.130 ГПК України, про що постановити відповідну ухвалу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "30" жовтня 2025 р.

Суддя К.В. Аріт