УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів до подання позову

м. Київ

28.10.2025Справа № 910/13122/25

За заявою Приморського районного осередку м. Одеси ВГО "КСУ" "Приморський"

про забезпечення доказів до подання позовної заяви

Особа, яка може одержати статус учасника справи (позивач): Приморський районний осередок м. Одеси ВГО "КСУ" "Приморський" (65062, м. Одеса, вул. Леваневського буд. 5, ідентифікаційний 22500016)

Особа, яка може одержати статус учасника справи (відповідач): Всеукраїнська громадська організація "Кінологічна спілка України" (01004, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 3, ідентифікаційний код 02752773)

Предмет майбутнього позову: оскарження рішення Президії Всеукраїнської організації «Кінологічна Спілка України», прийнятого 10.07.2025

Суддя Бондаренко-Легких Г. П.

Секретар судового засідання Молот Н. М.

За участі представників сторін: не прибули.

ВСТАНОВИВ:

22.10.2025 Приморський районний осередок м. Одеси ВГО "КСУ" "Приморський" звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позову, в якій просить суд забезпечити докази шляхом їх витребування у Всеукраїнської громадської організації "Кінологічна спілка України", а саме:

-копію повного тексту рішення Президії Всеукраїнської громадської організації «Кінологічна Спілка України від 10.07.2025 року;

-копію чинної редакції статуту Всеукраїнської громадської організації «Кінологічна Спілка України»;

-копію рішення Конфліктно-правової комісії КСУ від 27.05.2025 та 01.06.2025 року;

-копію скарги ОСОБА_1 щодо дій ОСОБА_2 за наявності додатків до неї копії додатків доданих до скарги;

-положення про Племінну комісію ВГО «КСУ», затвердженого зі змінами рішенням Президії КСУ від 02.03.2021 року;

-положення про Конфліктно-правову комісію ВГО «КСУ», затвердженого зі змінами рішенням Президії КСУ від 29.05.2015 року;

-положення про Сертифікатно-виставкову комісію ВГО «КСУ», затвердженого зі змінами рішенням Президії КСУ від 29.05.2015 року;

-положення про Кваліфікаційну комісію експертів з робочих якостей, спорту та керунгу ВГО «КСУ», затвердженого зі змінами рішенням Президії КСУ від 29.05.2015 року;

-положення про Комісію монопородних клубів ВГО «КСУ», затвердженого зі змінами рішенням Президії КСУ від 29.05.2015 року;

-положення про Комісію з питань спорту та робочих якостей (мисливське собаківництво) ВГО «КСУ».

Заява мотивована тим, що вказані докази необхідні для формування предмету та підстав позову щодо оскарження рішення Президії Всеукраїнської організації "Кінологічна спілка України", прийнятого 10.07.2025 відносно Приморського районного осередку м. Одеси ВГО "КСУ" "Приморський".

23.10.2025 суд ухвалою призначив заяву про забезпечення доказів до подання позову до розгляду в судовому засіданні на 28.10.2025.

27.10.2025 до суду від Всеукраїнської громадської організації "Кінологічна спілка України" надійшли заперечення на заяву про забезпечення доказів до подання позову.

28.10.2025 до суду від Приморського районного осередку м. Одеси ВГО "КСУ" "Приморський" (заявник) надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду заяви.

Суд на місці ухвалив відмовити у задоволенні клопотання Приморського районного осередку м. Одеси ВГО "КСУ" "Приморський" про відкладення (перенесення) розгляду заяви.

У судове засідання 28.10.2025 представники осіб, що можуть набути статус сторін у справі не прибули, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3 статті 112 ГПК України)

Розглянувши заяву Приморського районного осередку м. Одеси ВГО "КСУ" "Приморський" про забезпечення доказів, суд вирішив у її задоволенін відмовити, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог статті 110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Зі змісту наведених норм слідує, що суд забезпечує докази за наявності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Отже, забезпечення доказів - це механізм збору доказів, що гарантує збереження доказів, необхідних для підтвердження певних обставин у справі. При цьому збереження доказів зумовлене існуванням обставин, які свідчать про можливу втрату таких доказів або ускладнення чи неможливість їх подання.

Відтак, аналізуючи вищевикладене, слід зазначити, що заяву про забезпечення доказів відрізняє від звичайного клопотання про виклик свідка, витребування доказу чи призначення експертизи те, що у ній необхідно вказати на ті обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим. Саме ці обставини зумовлюють необхідність забезпечення доказів, щоб вони все-таки змогли бути використані для з`ясування обставин у справі.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/845/18, від 09.10.2019 у справі №901/385/19, від 03.07.2025 у справі №990/2/25.

Частиною 1 статті 111 ГПК України встановлені вимоги до заяви про забезпечення доказів, в якій має бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Таким чином, згідно приписів статті 110 Господарського процесуального кодексу України забезпечення доказів надає додаткову гарантію збереження доказів, а положення статті 111 вказаного Кодексу покладають на заінтересовану особу обов`язок обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

З аналізу вказаної норми вбачається, що обґрунтованим є вжиття заходів забезпечення доказів лише у разі, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Проте, розглянувши подану заявником заяву про забезпечення доказів суд відзначає, що вона за своєю правовою природою по суті є заявою про витребування доказів.

Так, відповідно до статті 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом, в якому повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

В свою чергу суд наголошує, що забезпечення доказів способом їх витребування хоча і спрямоване на забезпечення права сторони належним чином довести свої вимоги та заперечення, проте носить відмінний процесуальний характер від витребування доказів в порядку статей 80, 81 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вживається у випадку наявності у такої сторони підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Натомість, як вбачається із поданої заяви про забезпечення доказів, всупереч вищезазначеним приписам чинного законодавства, остання не містить обґрунтувань необхідності забезпечення доказів.

Посилання лише на факт не надання доказів на виконання адвокатських запитів може свідчити про обставини неможливості отримати такі докази заявником самостійно, а не про те, що засоби доказування можуть бути втрачені або їх подання стане згодом неможливим або утрудненим, як і не зазначені та не надані докази на підтвердження можливості втрати цих документів чи неможливості їх подання згодом.

Крім того, суд враховує, що у запереченнях Всеукраїнської громадської організації "Кінологічна спілка України" на заяву про забезпечення доказів до подання позову, останній зазначає, що майже всі докази про забезпечення яких шляхом витребування просить заявник є документами статутної діяльності громадської організації, прийняті ще у 2015 році, 2021 роках, і вони доступні до вільного перегляду на офіційному сайті - https://uku.com.ua/, а отже не можуть бути втрачені чи знищені, а копію скарги ОСОБА_1 щодо дій ОСОБА_2 за наявності додатків до неї направлялась на адресу керівника Приморський районний осередок м. Одеси ВГО "КСУ" "Приморський", як і ви тяг з рішення Президії ВГО "КСУ" від 10.07.2025 року.

Судом також за допомогою відомостей з КП «ДСС» та відповідно до заперечень ВГО "КСУ" встановлено, що раніше заявник вже звертався з аналогічними заявами про забезпечення доказів до подання позову до Господарського суду міста Києва у межах справ №910/11780/25 та №910/11543/25, за результатами розгляду яких, в обох випадках, заяви були повернуті заявнику відповідними ухвалами Господарського суду міста Києва від 22.09.2025 (справа №910/11780/25 суддя Пукшин Л. Г.) та від 18.09.2025 (справа №910/11543/25) на підставі ч. 4 ст. 111 ГПК України.

За результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви (ч. 5 ст. 112 ГПК України).

У даному випадку, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення доказів до подання позову слід відмовити по суті, з огляду на недоведеність підстав припускати, що засоби доказування можуть бути втрачені, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим при поданні позову, а оскаржуване рішення та документи, на підставі яких воно було прийнято зникнуть, або не будуть подані разом з відзивом або в порядку витребування доказів.

Суд, керуючись статтею 43 ГПК України, звертає увагу заявника на неприпустимість зловживання процесуальними правами, в тому числі, і у спосіб подання ідентичних заяв чи клопотань, що вже були розглянуті (вирішені) по суті.

Керуючись статтями 110, 111, 112, 234 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Приморського районного осередку м. Одеси ВГО "КСУ" "Приморський" про забезпечення доказів до подання позову - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили у порядку ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.10.2025.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких