ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23 жовтня 2025 року м.Харків Справа № 913/1261/16

до Луганського міського комунального підприємства "Теплокомуненерго", м. Луганськ
про стягнення 7727703,92 грн

Рішенням Господарського суду Луганської області від 20.01.2017 у справі №913/1261/16 позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково. Стягнуто з Луганського міського комунального підприємства Теплокомуненерго на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 3% річних у розмірі 1207023 грн 90 коп., інфляційні витрати в розмірі 2995992 грн 94 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 63045 грн 33 коп. В іншій частині позову відмовлено.

На виконання рішення Господарського суду Луганської області від 20.01.2017 видано наказ №913/1261/16 від 06.02.2017.

13.10.2025 за допомогою підсистеми Електронний суд до Господарського суду Луганської області від Луганського відділу державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління юстиції надійшла заява №19861 від 13.10.2025 про видачу дубліката наказу Господарського суду Луганської області №913/1261/16 від 06.02.2017.

Заява обґрунтована тим, що на виконанні у Луганському відділі державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження ВП №59224391, відкрите 30.05.2019 з примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області, виданого 06.02.2017 по справі №913/1261/16.

Наказом Міністерства юстиції України №2297/5 від 09.06.2022 Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів Міністерства юстиції України внесено зміни до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/ від 02.04.2012 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802. Відповідно до цих змін, під час дії воєнного стану виконання рішень, місцем виконання яких згідно з ч.1 ст.24 Закону України Про виконавче провадження є територія, яка відповідно до Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України є тимчасово окупованою територією України, або територія, включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районні проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Мінреінтеграції за погодженням з Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій (далі Перелік), здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на таку територію, за умови зміни ним місцезнаходження, яке не підпадатиме під Перелік, або органом державної виконавчої служби, визначеним Міністерством юстиції України за поданням/пропозиціями Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Про внесення змін до наказу від 19.04.2024 №103/7 визначено тимчасове місце розташування відділів державної виконавчої служби у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зокрема Луганського відділу державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції: бульвар Свободи, буд. 39, м. Жовті Води Кам`янського району Дніпропетровської області, 52204.

Проте, матеріали виконавчих проваджень в паперовому вигляді залишилися в місці розташування відділу за юридичною адресою: Луганська область, м. Сіверськодонецьк.

У зв`язку з тим, що м. Сіверськодонецьк Луганської області знаходиться на тимчасово окупованій території, паперові виконавчі провадження (у тому числі і оригінали документів) вважаються втраченими, про що свідчить довідка Луганського відділу державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про втрату виконавчого документа №19858 від 13.10.2025.

Таким чином виконавче провадження №59224391 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа вважається втраченим.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.10.2025 матеріали заяви передано на розгляд судді Масловському С.В.

Відносно вказаної заяви суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно зі ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Положенням ч. 5 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

За приписами п.1 ч.4 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі зокрема пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що 30.05.2019 постановою Луганського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області відкрито виконавче провадження №ВП59224391 з примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області у справі №913/1261/16 від 06.02.20217.

За таких обставин, судом встановлено, що строк пред`явлення наказу суду є перерваним у зв`язку з пред`явленням виконавчого документа до виконання, а тому заявник звернувся до суду із вказаною заявою в межах строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

У відповідності до п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 15.07.2021 по справі №18/1147/11 дійшов висновку, що ГПК України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Для мети отримання дублікату наказу, виданого на виконання чинного рішення, стягувач не повинен доводити фізичної втрати оригіналу наказу, а має доводити відсутність у нього виконавчого документу, який йому було видано, та, як наслідок, відсутність у нього можливості звернутися до органів виконання, оскільки його прагненням є виконання чинного судового рішення.

Водночас обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (подібний висновок щодо умов видачі дубліката виконавчого документа викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №24/234, від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г, від 23.05.2019 у справі №5023/1702/12, від 11.11.2019 у справі №5/229-04, від 01.04.2020 у справі №916/924/16, від 18.06.2020 у справі №24/262, від 03.08.2020 у справі №904/9718/13, від 17.09.2020 у справі №19/093-12).

Отже, умовою для видачі дубліката наказу суду є подання відповідної заяви до суду відповідно до пп. 19.4 п. 19 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України впродовж строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися, зокрема, з урахуванням фактів переривання цього строку.

За таких обставин, оскільки господарським судом встановлено, що докази повернення стягувачу Акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» наказу відсутні, при цьому оригінал наказу матеріали справи не містять, рішення суду є невиконаним, суд дійшов висновку, що наказ Господарського суду Луганської області №913/1261/16 від 06.02.2017 є втраченими.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що заява Луганського відділу державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління юстиції про видачу дублікату наказу Господарського суду Луганської області №913/1261/16 від 06.02.2017 є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 235, п. 19.4 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України Господарського процесуального кодексу України, п. 10-2 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про виконавче провадження, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Луганського відділу державної виконавчої служби у Луганському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №19861 від 13.10.2025 про видачу дублікату виконавчого документу задовольнити повністю.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду Луганської області у справі №913/1261/16 від 06.02.2017 про стягнення з Луганського міського комунального підприємства Теплокомуненерго (, місцезнаходження: 91005, м.Луганськ, вул. Куракіна, буд. 23А), на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хмельницького, 6) 3% річних у розмірі 1207023 (один мільйон двісті сім тисяч двадцять три) грн 90 коп, інфляційних витрат в розмірі 2995992 (два мільйона дев`ятсот дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) грн 94 коп, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 63045 (шістдесят три тисячі сорок п`ять) грн 33 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 23.10.2025 та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Сергій МАСЛОВСЬКИЙ