СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
24 жовтня 2025 року м. Харків Справа № 917/143/25
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В., суддя Шутенко І.А.,
без виклику учасників справи,
у межах розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Полтаваоблерго", м. Полтава (вх. №1357 П/2),
на рішення Господарського суду Полтавської області від 26.05.2025 (повне рішення від 26.05.2025) у справі № 917/143/25 (суддя Киричук О.А.),
за позовом Акціонерного товариства "Полтаваоблерго", м. Полтава,
до Фізичної особи-підприємця Ветушка Сергія Миколайовича, м. Решетилівка Полтавської області,
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 26.05.2025 у справі №917/143/25 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з ухваленим рішенням, позивач АТ "Полтаваоблерго" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 26.05.2025 у справі №917/143/25 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2025 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В., суддя Шутенко І.А.

За результатами розгляду апеляційної скарги Східним апеляційним господарським судом 22.09.2025 ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу АТ "Полтаваоблерго" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 26.05.2025 у справі №917/143/25 залишено без змін.

25.09.2025 до Східного апеляційного господарського суду через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява (вх. №11399) про ухвалення додаткового рішення у справі №917/143/25, в якій останній просить стягнути з АТ "Полтаваоблерго" на користь ФОП Ветушко С.М. понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів відповідача - ФОП Ветушко С.М. під час розгляду справи №917/143/25 у Східному апеляційному господарському суді здійснював адвокат Беркута Владислав Леонідович, який діє на підставі ордеру серії ВІ №1281421.

У відзиві на апеляційну скаргу (вх. №8309 від 04.07.2025) представник відповідача зробив заяву про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду апеляційної інстанції ним буде подано докази розміру судових витрат, які відповідач сплатив або має сплатити у звязку з розглядом справи, тобто цим самим заявив про намір відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у справі, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу.

У своїй заяві про ухвалення додаткового рішення представник відповідача на підтвердження розміру понесених судових витрат надає такі докази як, зокрема: ордер серії ВІ №1281421 від 17.02.2025; договір про надання правової допомоги б/н від 14.02.2025 з додатком №1 до договору про надання правової допомоги від 14.02.2025; акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 25.09.2025, а також просить стягнути з АТ "Полтаваоблерго" на користь ФОП Ветушко С.М. понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Статтею 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи те, що у постанові Східного апеляційного господарського суду від 22.09.2025 не вирішувалося питання щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 прийнято до розгляду у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи заяву ФОП Ветушка С.М. про ухвалення додаткового рішення у справі №917/143/25; встановлено учасникам справи строк для надання письмових пояснень або заперечень з приводу заяви з доказами надсилання їх копії заявнику до 08.10.2025.

29.09.2025 та 03.10.2025 до Східного апеляційного господарського суду від представника АТ "Полтаваоблерго" надійшли письмові пояснення (вх. №11504 від 29.09.2025 та вх. №11708 від 03.10.2025), в яких позивач просить відмовити у задоволенні заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення або в разі задоволення зменшити розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу до 1000грн.

Розглянувши заяву представника відповідача ФОП Ветушко С.М. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №917/143/25 та стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з апеляційним переглядом справи №917/143/25, судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Як вже зазначалось вище, постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.09.2025 у справі №917/143/25 апеляційну скаргу АТ "Полтаваоблерго" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 26.05.2025 у справі №917/143/25 залишено без змін.

Із наданих відповідачем доказів вбачається, що правовідносини між відповідачем ФОП Ветушко Сергій Миколайович (далі - Клієнт) та Адвокатом Беркута Владислав Леонідович (далі Адвокат) під час апеляційного перегляду даної справи підтверджуються договором про надання правової допомоги від 14.02.2025 (далі Договір).

Відповідно до умов цього договору Адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхiдну правову допомогу Клiєнту у господарськiй справi №917/143/25 за позовом АТ "Полтаваоблерго" до ФОП Ветушка С.М. про стягнення 38004,40грн заборгованостi за необлiковану активну електричну енергiю згідно з актом про порушення №00014682 від 28.08.2024 (п.1.1 Договору).

За умовами п. 1.2 Договору Адвокат надає правову допомогу у вигляді надання Клієнту правовоi інформації, консультацiй i роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та iнших документiв правового характеру, спрямованих на забезпечення реалiзацii прав, свобод i законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння iх вiдновленню в разi порушення; а також представництва інтересів Клієнта у судах пiд час здiйснення, зокрема, господарського судочинства.

З огляду на матеріали справи, питання оплати передбачено п.4.2 Договору, де зазначено, що гонорар складається з суми вартості наданої правової допомоги, тарифи яких узгоджені Сторонами та зазначенi в додатку 1 до цього договору. При встановленнi розмiру гонорару враховується складнiсть справи, квалiфiкацiя, досвiд i завантаженiсть адвоката та iншi обставини.

Згідно з Додатком №1 до договору про надання правової допомоги від 14.02.2025 сторони погодили виплату фiксованої суми гонорару за надання Адвокатом правової допомоги вказаної в договорi в судi апеляцiйноi iнстанцii у господарськiй справi №917/143/25 за позовом АТ "Полтаваоблерго" до ФОП Ветушка С.М. про стягнення 38004,40грн заборгованості за необлiковану активну електричну енергію згiдно з Актом про порушення №00014682 вiд 28.08.2024 у розмiрi 5000 гривень 00 копiйок (п. 2 вказаного додатку).

Відповідно до п. 5 Додатку до Договору Сторони погодили, що гонорар зазначений в п. 2 Додатку Клiєнт має сплатити не пiзнiше 30 днiв пiсля ухвалення рiшення судом апеляцiйної iнстанцiї.

Зі змісту Акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 25.09.2025 вбачається, що адвокатом якісно, в повному обсязі та в строк виконано такий вид робіт як ознайомлення та аналіз апеляційної скарги позивача у справі №917/143/25; підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу позивача у справі №917/143/25 (п. 1 Акту), а Клієнт за надані послуги має сплатити адвокату гонорар у сумі 5000 грн 00 коп відповідно до Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги від 14.02.2025 (п. 2 Акту).

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази на підтвердження понесення відповідачем витрат на правничу допомогу, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом ч. 3 ст. 237 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 цього Закону).

Водночас, формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

При цьому, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, з аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру або погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

При цьому, фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, Договору про надання правової допомоги від 14.02.2025 та додатку №1 до нього, сторонами погоджено виплату фiксованої суми гонорару за надання Адвокатом правової допомоги в судi апеляцiйної iнстанцii у господарськiй справi №917/143/25 у розмiрi 5000,00грн.

Дослідивши акт приймання-передачі правової допомоги від 25.09.2025, судом встанволено, що адвокат виконав такі види роботи як ознайомлення, аналіз апеляційної скарги АТ "Полтаваоблерго" на рішення Господарського суду Полтавської області від 26.05.2025 у справі №917/143/25, а також підготовку та подання відзиву на неї під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Тобто, гонорар визначено у фіксованому розмірі, що цілком узгоджується з положеннями ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи зазначене питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).

За положенням ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Пункт 1 ч. 3 цієї статті визначає верховенство права однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.

Статтею 126 ГПК України не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Відповідно до положень ч.ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень ч.ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Як вже зазначалось вище, позивач - АТ "Полтаваоблерго" скористався своїм правом на подання заяви щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цій справі, які підлягають розподілу між сторонами, та подав свої заперечення на заяву представника відповідача.

Не погоджуючись із сумою витрат, заявлених представником відповідача, позивач вважає їх розмір значно завищеним з огляду на таке: 1) дана справа є малозначною з огляду на ціну позову у сумі 38004,40грн; 2) оскільки справа є малозначною, тому підлягає розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи; 3) жодне судове засідання у справі не проводилось; 4) даний спір є типовим спором незначної складності, в яких судова практика є сталою та поширеною; 5) підготовка та складання відзиву на апеляційну скаргу не потребувала значного часу, у т.ч. і додаткового аналізу документації клієнта, оскільки всі доводи та аргументи відзиву на апеляційну скаргу є ідентичними тим, поясненням і доводам, які були надані позивачем в суді першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, позивач вважає, що розмір заявлених представником відповідача витрат на правничу допомогу у справі №917/143/25 є значно завищеним та має бути зменшений до 1000,00грн.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5 - 7, 9 ст.і 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Як вбачається із наявних у справі документів, що підтверджують виконану адвокатом роботу, за написання та подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу ФОП Ветушко С.М. сума гонорару становить 5000,00грн.

Дослідженими судом матеріалами справи підтверджується, що інтереси відповідача - ФОП Ветушко С.М. в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Беркута В.Л. Безпосередньо адвокат Беркута В.Л. також був представником відповідача в господарському суді першої інстанції.

Отже, обставини даної справи на момент її розгляду в суді апеляційної інстанції представнику відповідача були достеменно відомі, при цьому, рішення Господарського суду Полтавської області від 26.05.2025 у справі №917/143/25 було ухвалено на користь відповідача, а його правова позиція та доводи, якими він її обґрунтовував протягом всього часу розгляду справи, не змінювались.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що вказана справа є типовою, має не складний предмет спору. Даний спір є спором незначної складності, відноситься до категорії спорів, що виникають у зв`язку із порушенням споживачем електричної енергії Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), зокрема, щодо стягнення вартості необлікованої електричної енергії, нарахованої на підставі акту про порушення Оператором системи розподілу.

Спірні правовідносини регулюється нормами ЦК України, Закону України "Про ринок електричної енергії", ПРРЕЕ. Відповідно, великої кількості законів і підзаконних нормативно - правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Також ця справа не є складною за кількістю доказів, судова практика вирішення цих спорів є сталою, тому підготовка відзиву на апеляційну скаргу не потребувала вивчення значної кількості матеріалів, законодавчих актів та судової практики.

Проаналізувавши детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а також подані документи, колегія суддів вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом відповідача роботи (наданих послуг) на суму 5000,00грн не відповідає критерію розумності та не є співмірною з обсягом наданих адвокатом послуг і часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг).

При цьому, судова колегія зазначає, що сам по собі наданий Акт приймання-передачі наданої правової допомоги, в якому міститься опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони. Судова колегія виходить з того, що розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Судова колегія також приймає до уваги, що відзив ФОП Ветушко С.М. на апеляційну скаргу аргументований подібними доводами, що і відзив на позовну заяву (а.с. 56-63, т.2), який подавався до місцевого господарського суду під час розгляду справи, а також основні аргументи відзиву на апеляційну скаргу подібні до тих мотивів, які були викладені місцевим судом в оскаржуваному рішенні від 26.05.2025 у справі №917/143/25. Тобто, адвокат не потребував великої кількості часу для підготовки такого документу.

З урахуванням наведеного, проаналізувавши надані відповідачу адвокатом Беркута В.Л. послуги та виконані роботи зі складання та подання відзиву на апеляційну скаргу у даній справі №917/143/25, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відображена у наданих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) при підготовці відзиву на апеляційну скаргу не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, оскільки такі послуги стосуються аналогічних по суті дій (підготовка відзиву на апеляційну скаргу здійснювались з урахуванням вже наявної позиції, яка була викладена у відзиві на позовну заяву та в рішенні місцевого суду) в суді першої інстанції, а надані адвокатом Беркута В.Л. послуги у категорії спору про стягнення заборгованості за необліковану електроенергію та складністю справи не вимагали значного обсягу юридичної та технічної роботи по підготовці вищевказаного відзиву на апеляційну скаргу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що заявлений відповідачем до стягнення розмір вказаних витрат не є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а отже, судова колегія вважає, що розмір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у даному випадку має бути зменшений до 3000,00грн.

За наведених обставин, заява ФОП Ветушка С.М. про ухвалення додаткового рішення в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 221, 244, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Фізичної особи-підприємця Ветушка Сергія Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі №917/143/25 - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5; ) на користь Фізичної особи-підприємця Ветушка Сергія Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з апеляційним переглядом рішеня Господарського суду Полтавської області від 26.05.2025 у справі №917/143/25, в сумі 3000,00грн.

В решті вимог заяви Фізичної особи-підприємця Ветушка Сергія Миколайовича відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення; порядок і строки оскарження передбачені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя В.В. Лакіза

Суддя І.А. Шутенко