ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року

м. Київ

cправа № 5023/5722/11 (922/5201/23)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Погребняка В.Я.,

за участі секретаря: Купрейчук С.П.,

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Харківської області від 24.02.2025

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2025

у справі № 5023/5722/11 (922/5201/23)

за позовом ОСОБА_1

до фізичної особи-підприємця Співака Владислава В`ячеславовича,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 ,

про визнання права іпотекодержателя

в межах справи № 5023/5722/11

за заявою ФОП Співака Владислава В`ячеславовича

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

1. У провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа №5023/5722/11 про визнання ФОП Співак В.В. банкрутом.

2. Постановою Господарського суду Харківської області від 22.11.2011 року фізичну особу-підприємця Співака Владислава В`ячеславовича визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора.

3. ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до фізичної особи-підприємця Співака Владислава В`ячеславовича, в якому просить суд визнати за нею право іпотекодержателя на нежитлові приміщення 1 поверху літ. №17. в літ. "А-3", загальною площею 11 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини справи

4. Нежитлові приміщеннями 1-го поверху № II, ІІІ, 1-13, 15-19 у літ."А-3", загальною площею 224,7 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , належали ФОП Співаку В.В. та були реалізовані в ліквідаційній процедурі на аукціоні, що підтверджується протоколом №4 проведення аукціону від 23.12.2011 року.

-20.03.2014 року кредитор - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звертався до суду з заявою (вх.№10456/11 від 20.03.2013 року) та з урахуванням уточнень (вх.№13596 від 22.04.2014 року), в якій просив суд визнати недійсним аукціон з продажу майна, а саме нежитлових приміщень 1-го поверху № ІІ, III, 1-13, 15-19, в літ. "А-3", загальною площею 224,7 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , проведений Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр" 23.12.2011 року в рамках процедури ліквідації ФОП Співака В.В.; визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 15.02.2012 року, укладений між ліквідатором боржника Самойленко О.М. та Шкуматом Ігорем Миколайовичем, з продажу нежитлових приміщень 1-го поверху № ІІ, III, 1-13, 15-19, в літ. "А-3", загальною площею 224,7 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; застосувати правові наслідки недійсності правочину та повернути нежитлові приміщення 1-го поверху № ІІ, III, 1-13, 15-19, в літ. "А-3", загальною площею 224,7 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , до ліквідаційної маси боржника.

-Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.05.2014 року, яка є чинною, у справі №5023/5722/11 відмовлено ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в задоволенні заяви (вх.№10456 від 20.03.2014 року) про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна боржника та аукціону з продажу майна з урахуванням уточнень (вх.№13596 від 22.04.2014 року).

-АТ "Райффайзен Банк Аваль" був кредитором банкрута, вимоги якого виникли на підставі генеральної кредитної угоди №07-01-56-08 від 13.03.2008 року та кредитного договору №010-2/07-01-0228-08 від 13.03.2008 року.

-Вимоги банку були частково забезпечені іпотекою нерухомого майна банкрута, а саме: в іпотеку банку банкрутом було передано нежитлові приміщення 1-го поверху № ІІ. ІІІ. 1- 13, 15-19 в літ. "А-3", загальною площею 224,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (договір іпотеки №07-01-56/1-08 від 13.03.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Карафетовою К.В. та зареєстрований в реєстрі за номером 2150).

-Вказане майно належало ОСОБА_3 на праві власності.

-Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.04.2017 року здійснено заміну кредитора у справі, а саме: Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" замінено на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт".

-Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.04.2019 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони правонаступником задоволено; здійснено заміну кредитора фізичної особи-підприємця Співак Владислава В`ячеславовича - ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" (код 40658146) на його правонаступника - фізичну особу ОСОБА_1 на загальну суму 6034740,05 грн, з яких основний борг 5790292,51 грн та неустойка у розмірі 244447,53 грн та які забезпечені іпотекою нерухомого майна, а саме нежитловими приміщеннями АДРЕСА_1 за іпотечним договором №07- 01-56/1-08 від 13.03.2008 року, укладеним між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_3 .

-13.05.2019 року ОСОБА_1 , яка є кредитором боржника, звернулась до суду з заявою про визнання недійсним аукціону, оформленого Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр" протоколом №4 проведення аукціону 23.12.2011 року з продажу майна банкрута - ФОП Співака В.В. (код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) - лоту №1 нежитлові приміщення 1-го поверху № ІІ, III, 1-13, 15-19, в літ."А-3", загальною площею 224,7 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , переможцем якого став ОСОБА_4

-Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.09.2019 року, яка є чинною, у справі №5023/5722/11 закрито провадження з розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання недійсним аукціону (вх.№11448 від 13.05.2019 року) на підставі п.3 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

-На даний час нежитлові приміщення 1-го поверху № ІІ, III, 1-13, 15-19, в літ."А-3", загальною площею 224,7 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , не належать ФОП Співаку В.В. до якого ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги.

-Так, 25.10.2016 року приватним нотаріусом ХМНО Непочатих В.В. було посвідчено договір купівлі-продажу нерухомого майна за реєстровим №729 та зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за №32131751, за яким ОСОБА_5 (третя особа по справі) стала власником нежитлових приміщень 1-го поверху №11, III, 1-13, 15-19, в літ. "А-3", загальною площею 224,7 кв.м,, за адресою АДРЕСА_1 .

-У подальшому, 16.03.2018 року відбувся поділ нежитлових приміщень по вищезазначеній адресі 1-го поверху №11, III, 1-13, 15-19, в літ. "А-3", загальною площею 224,7 кв.м, на два об`єкти нерухомого майна, а саме: нежитлові приміщення 1 поверху №8-13, 15,16 в літ. "А-3", загальною площею 100,2 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 та нежитлові приміщення 1 поверху №ІІ,ІІІ, №1-7, №17- 19 в літ. "А-3", загальною площею 124,5 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 , власником яких залишилась ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

5. Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.02.2025 року у справі №5023/5722/11 (922/5201/23), (повний текст складено 06.03.2025 року, суддя Прохоров С.А.) у позові відмовлено повністю.

6. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 рішення Господарського суду Харківської області від 24.02.2025 року у справі №5023/5722/11 (922/5201/23) залишено без змін.

7. Суди попередніх інстанцій виходили з того, що належним відповідачем є особа, яка дійсно є суб`єктом відповідного матеріального правовідношення, водночас, відповідач - ФОП Співак В.В., як станом на момент подання позовної заяви, винесення рішення судом першої інстанції так і станом на момент апеляційного провадження не є власником майна, на праві іпотекодержателі якого наполягає позивач у цій справі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою від 27.05.2025, у якій просила скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 та рішення Господарського суду Харківської області від 24.02.2025 у справі № 5023/5722/11 (922/5201/23), передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

9. Скаржниця зазначає, що судами попередніх інстанції в оскаржуваних судових рішеннях неправильно з`ясовано обставини справи, не враховано предмет позову, в порушення норм процесуального права неправильно встановлено коло учасників справи, що стало наслідком помилкового висновку та безпідставної відмови у задоволені позовних вимог.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

10. Арбітражна керуюча Тищенко Оксана Іванівна подала відзив на касаційну скаргу з проханням залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Провадження у Верховному Суді

11. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі № 5023/5722/11 (922/5201/23) визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Васьковського О.В., судді - Погребняка В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2025.

12. Ухвалою Верховного Суду від 07.07.2025 у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я., відкрито касаційне провадження у справі № 5023/5722/11 (922/5201/23) за касаційною скаргою ОСОБА_1 від 27.05.2025 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 та на рішення Господарського суду Харківської області від 24.02.2025 та призначено розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 від 27.05.2025 на 02 вересня 2025 року о 10:00 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 в залі судових засідань № 330.

13. Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 21.08.2025 №32.2-01/1965, з у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 19.08.2025 №1735/0/15-25 про відставку судді ОСОБА_7 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи №5023/5722/11 (922/5201/23).

14. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи №5023/5722/11 (922/5201/23) між суддями від 21.08.2025 справу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Жуков С.В.- головуючий, Картере В.І., Огороднік К.М.

15. Ухвалою Верховного Суду від 25.08.2025 прийнято до розгляду справу №5023/5722/11 (922/5201/23) за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області від 24.02.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2025.

Призначено до розгляду касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Харківської області від 24.02.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 у справі №5023/5722/11 (922/5201/23) на 15 жовтня 2025 року о 12:40 год. у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 в залі судових засідань № 330.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти них, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на таке.

17. Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

18. За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді.

19. Предметом спору у цьому випадку є вимога позивачки про визнання за нею права іпотекодержателя із визначенням ФОП Співак В.В. відповідачем у справі.

20. Метою подання позову з вимогою про визнання права іпотекодержателя є підтвердження існування майнового інтересу щодо нерухомого майна, яке є предметом іпотеки. Вимога про визнання права іпотекодержателя ґрунтується на наявності майнового інтересу, що виник на підставі договору іпотеки, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

21. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

22. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону).

23. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

24. Відповідно до частин першої, другої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

25. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14 липня 2020 року № 8-р/2020 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин першої, другої статті 23 Закону України «Про іпотеку» констатував, що іпотека є специфічним видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні його власника, який обмежений у правомочності самостійно розпоряджатися предметом іпотеки. Тобто іпотека обмежує такий елемент права власності, як право розпорядження нерухомим майном, яке є предметом іпотечного договору. Зазначений вид забезпечення виконання зобов`язання передбачає стимулювання боржника до належного виконання зобов`язання та запобігання негативним наслідкам, що настають у разі порушення ним свого зобов`язання. У разі порушення боржником свого зобов`язання до особи, яка передала в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання такого зобов`язання, можуть бути застосовані заходи цивільно-правової відповідальності у виді звернення стягнення на предмет іпотеки. Особливістю цього виду забезпечення виконання зобов`язання є те, що обтяження майна іпотекою відбувається незалежно від зміни власника такого майна, тому стосовно кожного наступного власника іпотечного майна виникають ризики настання відповідальності перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання, зокрема звернення стягнення на предмет іпотеки.

26. Відповідно до частини першої статті 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

27. За змістом частин першої, третьої, четвертої статті 45 ГПК України сторонами у судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

28. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, у цьому випадку Прокурора. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц).

29. Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у процесі": сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача.

30. Такі висновки наведені в постановах від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц, від 07.07.2020 у справі №712/8916/17, від 09.02.2021 у справі №635/4741/17.

31. Отже, відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до участі у справі у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

32. Відтак належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (подібний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №910/15792/20).

33. Судами під час розгляду справи було встановлено, що відповідач - ФОП Співак В.В., як станом на момент подання позовної заяви, винесення рішення судом першої інстанції так і станом на момент апеляційного провадження не є власником майна, на праві іпотекодержателі якого наполягає позивач у цій справі.

34. Судами встановлено, що власником майна на час розгляду спору є ОСОБА_2 , яка і є належним відповідачем та належною стороною у спірних правовідносинах, оскільки задоволення позову прямо впливає на обсяг прав і обов`язків цієї особи.

35. Згідно ст. 48 Господарського процесуального кодексу України - суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

36. Залучення до участі у справі співвідповідача за власною ініціативою суду не передбачено, оскільки вказана процесуальна дія залежить виключно від волевиявлення позивача та вчиняється на підставі поданого ним клопотання. Суд не вправі ініціювати залучення до участі у справі позовного провадження навіть і в тому випадку, коли матеріали справи свідчать про наявність обставин для такого залучення.

37. Заявлена позивачем вимога безпосередньо стосується прав та обов`язків саме власника майна на яке позивач просить визнати його право, як іпотекодержателя та процесуальна заінтересованість якої вбачається з дійсних обставин справи.

38. Однак, ОСОБА_2 , як встановлено під час розгляду справи, не залучена судом до участі у спорі в якості відповідача або співвідповідача, а приймає участь в якості третьої особи на боці відповідача, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.

39. Статтею 49 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

40. Зі змісту наведених норм вбачається, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права чи обов`язки щодо однієї зі сторін. Отже, особа, яка бажає взяти участь у справі як третя особа без самостійних вимог, має перебувати з однією зі сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін.

41. Підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору - ймовірність виникнення в майбутньому в неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача. Водночас предмет спору повинен перебувати за межами цих правовідносин, інакше така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб неможливий спір про право з протилежною стороною у зазначеному процесі. Якщо такий спір допускається, то ця особа повинна мати становище співвідповідача у справі, а не третьої особи.

42. Зважаючи на встановлені обставини, суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що заявлена позивачем вимога стосується прав та обов`язків ОСОБА_2 , як власника майна, на яке позивач просить визнати його право, як іпотекодержателя, а тому в задоволенні вимог до ФОП Співака В.В. слід відмовити, оскільки такі вимоги заявлені до неналежного відповідача.

43. При цьому слід, додати, що суди правильно послались на висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 11.12.2024 року у справі №521/12780/19 про те, що Іпотекодержатель не позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом (про визнання права іпотекодержателя) до належних відповідачів, заявивши вимоги, зокрема до останнього набувача спірного іпотечного майна, про визнання права іпотекодержателя за договором іпотеки, а суд при розгляді таких вимог має надати оцінку добросовісності іпотекодержателя й набувача нерухомого майна.

44. Верховний Суд у наведеній справі чітко вказав, що за позовними вимогами про визнання права іпотекодержателя відповідачем має бути власник такого майна.

45. Наведене спростовує доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

46. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що оскаржувані судові рішення прийняті з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

47. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Згідно зі статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

48. На підставі викладеного та беручи до уваги межі перегляду справи судом касаційної інстанції в порядку статті 300 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та необхідність залишення оскаржуваних рішень попередніх судових інстанцій у цій справі без змін.

Судові витрати

49. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 24.02.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 у справі № 5023/5722/11 (922/5201/23) залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді К.М. Огороднік

В.Я. Погребняк