РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.10.2025Справа № 910/863/25

Господарський суд міста Києва у складі:

Судді - Бондаренко-Легких Г. П.

за участю секретаря - Молот Н. М.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи №910/863/25

За позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

До 1) Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» (04053, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок 3/5)

2) Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» (01025, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 10)

3) Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації в особі Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (01054, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 26/4)

про визнання трудових відносин припиненими

Представники сторін:

Від представники позивача: Валько І. В. - адвокат, ордер серії АІ №1773289 від 11.01.2025;

Від представника відповідача-1: не прибув;

Від представника відповідача-2: Каргаполов Ю. В. - самопредставництво (директор);

Від представника відповідача-3: не прибув;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес», Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес», Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації в особі Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації в якому просила:

- припинити трудові відносини між ОСОБА_1 та Дочірнім підприємством «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес», у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 із займаної посади директора Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» на підставі частини 1 статті 38 Кодексу законів про працю України - розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника;

- зобов`язати державного реєстратора Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис « ОСОБА_1 - керівник» та інші відомості про керівника Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» ОСОБА_1 у зв`язку зі звільненням з посади директора Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес».

31.01.2025 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху.

05.02.2025 після усунення недоліків позовної заяви позивачем, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати у порядку загального позовного провадження, та підготовче засідання у справі призначив на 18.03.2025, зобов`язав позивача надати до підготовчого судового засідання пояснення щодо обраного способу захисту та конкретизацію змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів, з огляду на те, що одна з вимог позивача стосується розірвання трудового договору, в той час, коли позивач повідомив, що між ОСОБА_1 та відповідачем-2 в особі Генерального директора трудовий договір або контракт не укладався.

14.02.2025 до суду від позивача надійшла заява про зміну предмета позову, в якій позивач просить розглядати позовну заяву з наступними позовними вимогами:

- припинити трудові відносини між ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) та Дочірнім підприємством «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» ();

- зобов`язати державного реєстраторі Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис « ОСОБА_1 - керівник» та інші відомості про керівника Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» () ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади директора Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» ().

20.02.2025 на електронну пошту суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву. 24.02.2025 зазначений відзив надійшов до суду засобами поштового зв`язку.

У судовому засіданні 18.03.2025 суд дослідивши заяви, які надійшли до підготовчого судового засідання та заслухавши пояснення представника позивача на місці ухвалив: (1) зобов`язати позивача надати додаткові пояснення по справі; (2) задовольнити заяву позивача про зміну предмету позову та подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням зміненого предмета позову; (3) витребувати у відповідача-2 наказ про звільнення від 13.01.2025, який не доданий до відзиву на позовну заяву; (4) зобов`язати відповідача-2 направити відзив на позовну заяву на адресу позивача та відповідні докази надати суду; (5) відкласти підготовче судове засідання на 22.04.2025.

21.03.2025 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

У судовому засіданні 22.04.2025 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 10.06.2025.

Судове засідання призначене на 10.06.2025 не відбулось, у зв`язку з відпусткою судді.

Ухвалою-викликом від 06.06.2025 суд повідомив учасників справи про визначення нової дати розгляду справи на 08.07.2025.

У судовому засіданні 08.07.2025 суд на місці ухвалив оголосити перерву у судовому засіданні по суті на 02.09.2025.

22.07.2025 до суду від відповідача-3 надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

27.08.2025 до суду від відповідача-2 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 02.09.2025 суд на місці ухвалив: (1) задовольнити заяву відповідача-2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, (2) відкласти розгляд справи по суті на 23.09.2025.

15.09.2025 до суду від відповідача-2 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

16.09.2025 до суду від позивача надійшла заява про залишення без розгляду заяви відповідача-2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 23.09.2025 суд на місці ухвалив: (1) задовольнити заяву відповідача-2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, (2) відкласти розгляд справи по суті на 21.10.2025.

25.09.2025 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення.

У судове засідання 21.10.2025 прибули представники позивача та відповідача-2. Відповідач-1 та відповідач-3 або їх уповноважені представники у судове засідання не прибули, про причини не прибуття суд не повідомляли.

В судовому засіданні 21.10.2025 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та заслухавши виступи у судових дебатах представників учасників справи, які підтримали власні позиції, що викладені у заявах по суті, Суд -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини, що встановлені судом.

Рішеннями загальних зборів учасників Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» (надалі - відповідач-2, Консорціум), що оформлені протоколом №6 від 26.04.2019:

- створено Дочірнє підприємство «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» (надалі - відповідач-1, ДП «Центр компетенції») із відповідними видами економічної діяльності (третє питання порядку денного);

- затверджено Статут Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» (шосте питання порядку денного);

- погоджено та призначено кандидатуру Разиграєвої Н. О. на посаду директора Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес»; доручено Генеральному директору Консорціуму Каргаполову Ю. В. видати наказ про призначення Разиграєвої Н. О. директором новоствореного дочірнього підприємства (сьоме питання порядку денного);

Згідно п. 8.1., 8.2. Статуту ДП «Центр компетенції» оперативне управління фінансово-господарською діяльністю підприємства здійснюється керівником - директором. Директор підприємства призначається на посаду та звільняється з посади Генеральним директором консорціуму. Кандидатури директора підприємства та його заступників попередньо погоджуються загальними зборами учасників Консорціуму.

На виконання рішення загальних зборів учасників Консорціуму, оформленого протоколом №6 від 26.04.2019 було зареєстровано ДП «Центр компетенції», про що 07.05.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (надалі - ЄДР) внесено відповідний запис.

Згідно Наказу Консорціуму від 07.05.2019 №2-к ОСОБА_1 з 08.05.2019 призначено на посаду директора ДП «Центр компетенції».

Згідно Наказу ДП «Центр компетенції» від 08.05.2019 №1-к ОСОБА_1 приступила до роботи на посаді директора ДП «Центр компетенції».

ОСОБА_1 відповідними заявами від 18.11.2024, від 29.11.2024, від 27.12.2024, адресованими як на адресу Консорціуму, так і на адресу Генерального директора, просила звільнити її із займаної посади директора ДП «Центр компетенції».

Втім, на адресу ОСОБА_1 надійшов лист Генерального директора Консорціуму від 31.12.2024 №1-12/24 з питаннями щодо діяльності ДП «Центр компетенції», у відповідь на який ОСОБА_1 надіслала лист від 09.01.2025 №3 в якому повторно просила видати наказ про її звільнення з 13.01.2025, а також повідомила про те, що 13.01.2025 в офісі за адресою ДП «Центр компетенції» буде готова передати справи, ввірене майно, матеріальні цінності та документи підприємства новому керівнику, або безпосередньо Генеральному директору Консорціуму.

ОСОБА_1 стверджує про те, що 13.01.2025 в офісі ДП «Центр компетенції» Генеральний директор Консорціуму чи інша уповноважена особа для прийняття справ, документів та матеріальних цінностей підприємства не з`явилися.

Натомість, 18.01.2025 засобами поштового зв`язку позивач отримала Наказ Генерального директора Консорціуму від 13.01.2025, зі змісту якого вбачається, що звільнення позивача ставиться в залежність від виконання нею певної роботи.

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 власним Наказом №2-к від 13.01.2025 вирішила припинити виконання повноважень директора ДП «Центр компетенції» з 13.01.2025, що є останнім робочим днем.

Отже, ОСОБА_1 стверджує, що у зв`язку з протиправною діяльністю Генерального директора Консорціума припинення трудових відносин (повноважень) директора ДП «Центр компетенції» не вирішено, відтак позивач звертається до суду з метою вирішення такого питання у судовому порядку.

2. Предмет спору.

Предметом позову є вимоги позивача до відповідачів про:

- припинення трудових відносин між ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) та Дочірнім підприємством «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» ();

- зобов`язання державного реєстратора Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис « ОСОБА_1 - керівник» та інші відомості про керівника Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» () ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади директора Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» ().

3. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

(1) особливість звільнення директора ДП «Центр компетенції» полягає у тому, що таке звільнення відбувається за рішенням Генерального директора Консорціума;

(2) правовідносини позивача та відповідачів регулюються як нормами трудового права (ст. 38 КЗпП України), так і нормами, що регулюють корпоративні відносини. Але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини;

(3) позивач дотримала встановлений порядок звільнення із займаної посади директора ДП «Центр компетенції»;

(4) враховуючи порушення права позивача на припинення трудових відносин, обраний спосіб захисту направлений на відновлення прав позивача, гарантованих Конституцією України;

(5) процедура припинення повноважень директора підприємства має супроводжуватись внесенням відповідного запису до відомостей, що містяться в ЄДР про виключення директора;

4. Заперечення відповідачів щодо суті позовних вимог.

Обґрунтування вирішення спору за відсутності заперечень відповідача-1.

У зв`язку з відсутністю у відповідача-1 зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІТС та з метою повідомлення відповідача-1 про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 05.02.2025 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, а саме 04053, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок 3/5.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи повернення поштового відправлення, ухвала суду від 05.02.2025 була повернена до Господарського суду міста Києва із приміткою «за закінченням терміну зберігання».

У подальшому суд також надсилав на адресу місцезнаходження відповідача-1 ухвали-виклики з повідомлення про наступні дати судових засідань у справі, втім, усі поштові відправлення з вкладеними ухвалами суду були повернуті до Господарського суду міста Києва або з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Згідно із частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

Також у відповідності до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Окрім цього, в ухвалі від 05.02.2025 про відкриття провадження у справі суд повідомляв відповідача-1, що у відповідності до статті 6 та статті 42 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 3200-ХІ, що введений в дію 18.10.2023 відповідач-1 зобов`язаний зареєструвати «Електронний кабінет» в ЄСІТС.

Однак, відповідач-1 не виконав обов`язок, який передбачений частиною 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України щодо реєстрації «Електронного кабінету» в ЄСІТС.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень (частина 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду міста Києва від 08.01.2025, від 20.02.2025, від 02.04.2025, від 14.05.2025, від 06.06.2025, від 27.06.2025 у справі №910/14797/24 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Проте, відповідач-1 правом на подання відзиву в даній справі не скористався, заяв про продовження чи поновлення пропущеного процесуального строку до суду не подавав.

Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Заперечення відповідача-2.

Відповідач-2 (Консорціум) заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав:

(1) 13.01.2025 Генеральним директором Консорціуму було видано Наказ щодо процедури звільнення з посади директора ДП «Центр компетенції», а отже спір між сторонами відсутній;

(2) оскільки ОСОБА_1 відмовляється належним чином виконати виданий Генеральним директором Консорціуму Наказ від 13.01.2025, а зокрема, передати печатку, належні документи, звітність, що може призвести до негативних наслідків, що стосуються фінансової (податкової) звітності, то визначити нового директора або виконуючого обов`язки директора ДП «Центр компетенції» без виконання вимог наказу, є неможливим;

(3) суд не може втручатись у діяльність органу - суб`єкта державної реєстрації, зобов`язуючи його вносити будь-які відомості до ЄДР.

Заперечення відповідача-3.

22.07.2025 від відповідача-3 (Шевченківська РДА в особі Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців) надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, оскільки, предмет спору безпосередньо не пов`язаний з оспорюванням дій/бездіяльності державного реєстратора як суб`єкта владних повноважень. Отже, відповідач-3 про розгляд справи повідомлений належним чином.

5. Оцінка доказів судом та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- чи підтверджений факт наявності у позивача статусу директора відповідача-1;

- який порядок ініціювання припинення трудових відносин директора відповідача-1 та чи дотриманий такий порядок позивачем;

- чи підлягають позовні вимоги задоволенню з огляду на обраний позивачем спосіб захисту порушеного права та чи є обраний позивачем спосіб захисту ефективним.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 4 статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно пункту 14 статті 17 Закону України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» від 09.01.2025 р. № 4196-IX - з 28.08.2025 на дочірні підприємства поширюється дія Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" у випадках, якщо відповідні правовідносини не врегульовані їхніми статутами та іншими законами.

Проте, у даному випадку, з огляду на те, що спірні відносини сторін щодо звільнення директора дочірнього підприємства (ДП «Центр Компетенції») виникли до 28.08.2025, то суду слід застосовувати норми ЦК та ГК України у відповідній редакції з урахуванням положень Статуту ДП «Центр компетенції» та Статуту Консорціуму.

Так, станом на дату виникнення спірних правовідносин був чинним ГК України (втратив чинність 28.08.2025 згідно із Законом України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» від 09.01.2025 р. № 4196-IX), що передбачав наступні норми:

- суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством (частина 1 статті 55 ГК України);

- підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами (частина 1 статті 62 ГК України);

- у випадках існування залежності від іншого підприємства, передбачених статтею 126 цього Кодексу, підприємство визнається дочірнім (частина 8 статті 63 ГК України).

- асоційовані підприємства (господарські організації) - це група суб`єктів господарювання - юридичних осіб, пов`язаних між собою відносинами економічної та/або організаційної залежності у формі участі в статутному капіталі та/або управлінні. Залежність між асоційованими підприємствами може бути простою і вирішальною (частина 1 статті 126 ГК України).

Таким чином, ГК України розглядав дочірнє підприємство як залежне від іншого, контролюючого підприємства, а не як окрему організаційно-правову форму (висновки викладені у пункті 77 постанови Верховного Суду від 03.02.2022 у справі № 904/5292/19; постанові Верховного Суду від 06.03.2023 у справі № 903/403/22, пункті 29 постанови Верховного Суду від 06.07.2023 у справі №921/574/20, пункті 27 постанови Верховного Суду від 05.09.2023 у справі №920/640/22, пункті 74 постанови Верховного Суду від 10.07.2024 у справі №904/220/22).

Консорціум - тимчасове статутне об`єднання підприємств для досягнення його учасниками певної спільної господарської мети (реалізації цільових програм, науково-технічних, будівельних проектів тощо). Консорціум використовує кошти, якими його наділяють учасники, централізовані ресурси, виділені на фінансування відповідної програми, а також кошти, що надходять з інших джерел, в порядку, визначеному його статутом. У разі досягнення мети його створення консорціум припиняє свою діяльність (частина 4 статті 120 ГК України).

Згідно п. 5.1. Статут Консорціуму, що затверджений рішенням загальних зборів учасників, що оформлено протоколом №5 від 11.04.2016 (надалі - Статут Консорціуму) органами управління Консорціуму є: Загальні збори учасників Консорціуму; Генеральний директор Консорціуму; Ревізійна комісія (Ревізор) Консорціуму.

Згідно п. 5.12.13. Статут Консорціуму - винятковою компетенцією загальних зборів учасників консорціуму є погодження кандидатур на призначення на посади Директорів відокремлених структурних підрозділів (Філій, представництв тощо) та дочірніх підприємств Консорціуму, та їх заступників.

Згідно п. 5.17.8. Статуту Консорціуму - Генеральний директор Консорціуму укладає (призначає та приймає на посади), та розриває (звільняє з посад) трудові договори (контракти) з:

Директорами за напрямами діяльності Консорціуму, крім випадків, коли це рішення винесено на розгляд та прийнято Загальними зборами учасників Консорціуму;

Директорами відокремлених структурних підрозділів Консорціуму (філій, представництв) та їх заступниками;

Керівниками структурних підрозділів Консорціуму (Директорами департаментів; начальниками відділень, відділів, секторів тощо) та їх заступниками;

Іншими працівниками Консорціуму.

Згідно п. 2.2. Статуту ДП «Центр компетенції» - підприємство набуває цивільні права та обов`язки та здійснює їх через органи управління відповідно до цього Статуту та чинного законодавства України.

Згідно п. 8.1. Статуту ДП «Центр компетенції» - оперативне управління фінансово-господарською діяльністю підприємства здійснюється його керівником - директором.

Пунктом 8.2. Статуту ДП «Центр компетенції» визначено, що директор підприємства призначається на посаду та звільняється з посади Генеральним директором Консорціуму. Кандидатури директора підприємства та його заступників попередньо погоджуються загальними зборами учасників Консорціуму.

Пунктом 8.5. Статут ДП «Центр компетенції» передбачено, що питання повноважень, умов діяльності та матеріального забезпечення директора підприємства визначається контракті, що укладається між ним та засновником в особі Генерального директора останнього.

Отже, статутними документами Консорціуму та ДП «Центр компетенції» передбачено, що звільнення з посад директорів дочірніх підприємств, в тому числі і ДП «Центр компетенції» відноситься до виключної компетенції Генерального директора Консорціуму, а не загальних зборів учасників Консорціуму.

Матеріали справи не містить доказів укладення між відповідачем-2 в особі Генерального директора Консорціуму та позивачем трудового договору у порядку п. 5.17.8. Статуту Консорціуму, п. 8.6. Статуту ДП «Центр компетенції» та оскільки, між сторонами не виникав спір стосовно припинення такого правочину (з урахуванням заяви позивача про зміну предмета позову), то є помилковими твердження позивача про необхідність застосування у спірних правовідносинах норм Кодексу законі про працю в України, зокрема, статті 38 цього Кодексу, яка визначає порядок розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника (такі висновки викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.09.2023 в справі № 127/27466/20).

У той же час, у пункті 8.19. постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.09.2023 у справі №127/27466/20 викладено висновок про те, що в обох випадках - коли особу обрано до складу виконавчого органу (між товариством та особою встановлені відносини управління товариством) та укладено трудовий договір (встановлені трудові відносини) і коли існують тільки відносини з управління товариством без укладення трудового договору - саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність, становлять основу відносин між товариством та цією особою.

Управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) виконавчий орган (одноосібний чи колегіальний) підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді (у разі її утворення). Керівник підприємства (одноосібний виконавчий орган), головний бухгалтер, голова та члени наглядової ради (у разі її утворення), голова та члени колегіального виконавчого органу підприємства є посадовими особами такого підприємства. Статутом підприємства посадовими особами підприємства можуть бути визнані й інші особи. Посадові особи підприємства мають обов`язки перед підприємством, передбачені законом, зокрема щодо належного, добросовісного та ефективного управління підприємством (фідуціарні обов`язки) (частини 1-3 статті 65 ГК України).

На переконання суду, оскільки, ОСОБА_1 як директор ДП «Центр компетенції» виконувала функції органу управління підприємством у відповідності до статті 65 ГК України, то позовні вимоги про припинення трудових правовідносин у даному спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та підприємством, а отже є корпоративним спором.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 18.11.2024 направляла на адресу місцезнаходження відповідача-2, а також на особисту адресу Генерального директора Консорціуму заяву від 18.11.2024 про звільнення з посади директора ДП «Центр компетенції» за угодою сторін з 29.11.2024.

Згідно трекінгу відстеження поштових відправлень №484 та №514, поштові конверти з вкладенням повернулись відправнику 03.12.2024 та 04.12.2024 у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

У подальшому, ОСОБА_1 30.11.2024 направила Генеральному директора Консорціуму на адресу місцезнаходження відповідача-2 заяву від 29.11.2024 про звільнення з посади директора ДП «Центр компетенції» за власним бажанням з 16.12.2024.

Згідно трекінгу відстеження поштового відправлення №7860 поштовий конверт з вкладенням повернувся відправнику 16.12.2024, у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

28.12.2024 ОСОБА_1 направила Генеральному директора Консорціуму на адресу місцезнаходження відповідача-2 заяву від 27.12.2024 про звільнення з посади директора ДП «Центр компетенції» за власним бажанням з 13.01.2025.

Згідно трекінгу відстеження поштового відправлення №212 поштовий конверт з вкладенням повернувся відправнику 17.01.2025, у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

Отже матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , як директор дочірнього підприємства, дотримала процедуру припинення правовідносин з управління ДП «Центр компетенції». Відповідно, Генеральний директор Консорціуму у порядку передбаченому п. 5.17.8. Статуту Консорціуму та п. 8.2. Статуту ДП «Центр компетенції» був зобов`язаний розглянути заяву позивача і вирішити питання щодо звільнення директора дочірнього підприємства.

Натомість, 13.01.2025 Генеральним директор Консорціуму видано наказ щодо процедури звільнення з посади директора ДП «Центр компетенції» в якому зазначено, що Генеральним директором Консорціуму отримано 09.01.2025 заяву ОСОБА_1 з проханням про звільнення її з посади директора, у зв`язку з чим, наказано:

- Відповідно до п.8.9 та п.8.10 Статуту ДП «Центр компетенції» здійснити перевірку фінансово-господарської діяльності Підприємства визначеною мною незалежною аудиторською фірмою (аудитором);

- Директору ДП «Центр компетенції» Разиграєвій Н.О. укласти відповідний договір про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ДП та оплатити послуги аудитора;

- Директору ДП «Центр компетенції» Разиграєвій Н.О. за результатами перевірки аудитора підготувати належним чином опис щодо здачі всієї звітної та робочої документації, банківських документів та балансового майна ДП;

- Директору ДП «Центр компетенції» Разиграєвій Н.О. підготувати акти та здати всі належні документи щодо діяльності ДП «Центр компетенції»;

- Впродовж часу аудиторської перевірки та передавання справ директорові «Центр компетенції» ОСОБА_1 забезпечувати усі необхідні заходи для повноцінної діяльності підприємства;

- Після виконання зазначених вище пунктів цього Наказу визначити дату звільнення ОСОБА_1 з посади директора ДП «Центр компетенції».

Згідно п. 8.9. Статуту ДП «Центр компетенції» перевірки фінансової діяльності підприємства здійснюються уповноваженими державними органами, незалежною аудиторською фірмою (аудитором), залученою на договірній основі.

Згідно п. 8.10. Статуту ДП «Центр компетенції» засновник може за власною ініціативою здійснити додаткову перевірку фінансово-господарської діяльності підприємства визначеною ним незалежною аудиторською фірмою (аудитором). Про результати такої перевірки Генеральний директор Консорціуму повідомляє директора підприємства.

Отже, суд констатує, що п. 5.17.8. Статуту Консорціуму та п. 8.2. Статуту ДП «Центр компетенції» (щодо повноважень Генерального директора Консорціуму на прийняття рішення про звільнення з посад директорів) та п. 8.9., 8.10. Статуту ДП «Центр компетенції» (щодо повноважень Генерального директора Консорціуму на прийняття рішення про проведення фінансової діяльності дочірнього підприємства) не є взаємопов`язаними.

На переконання суду, Генеральному директору Консорціуму достеменно відомо про наявність заяв ОСОБА_1 щодо її звільнення з посади директора дочірнього підприємства, однак по суті таке питання досі не вирішено, а п. 5.17.8. Статуту Консорціуму та п. 8.2. Статуту ДП «Центр компетенції» не передбачають повноважень Генерального директора Консорціуму на встановлення спеціальної процедури звільнення директора дочірнього підприємства після проведення додаткової перевірки фінансово-господарської діяльності підприємства.

Згідно п. 5.12.1. Статут Консорціуму - винятково компетенцією Загальних зборів учасників Консорціуму є затвердження Статуту Консорціуму, внесення змін і доповнень до нього.

Отже, Генеральний директор Консорціум як виконавчий орган не має компетенції на внесення змін до Статут Консорціуму, в тому числі, щодо встановлення додаткової (спеціальної) процедури звільнення директора дочірнього підприємства шляхом проведення попередньої аудиторської перевірки діяльності підприємства тощо.

Крім того, Консорціум як засновник відповідача-1 може за власною ініціативою здійснити додаткову перевірку фінансово-господарської діяльності підприємства визначеною ним незалежною аудиторською фірмою (аудитором) на договірній основі (п.п. 8.9., 8.10. Статуту ДП «Центр компетенції»).

Так само критично оцінюються судом заперечення відповідача-2 стосовно того, що у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 . Наказу Генерального директора Консорціуму від 13.01.2025, визначити нового директора або виконуючого обов`язки директора ДП «Центр компетенції», є неможливим.

Як зазначалось судом вище, згідно п. 5.12.13. Статуту Консорціуму питання погодження кандидатур на призначення директорів дочірніх підприємств відноситься до виключної компетенції загальних зборів учасників Консорціуму.

Відтак, визначення нового директора не може бути пов`язане із невиконання Наказу Генерального директора Консорціуму від 13.01.2025.

Щодо тверджень відповідача-2 про те, що ОСОБА_1 відмовляється належним чином передати печатку та відповідні документи діяльності підприємства, а зокрема і фінансової звітності, то дане твердження спростовується листом ОСОБА_1 від 09.01.2025 №3, в якому остання повідомила про свою готовність 13.01.2025 передати всі необхдіні документи господарської діяльності підприємства і тд. Лист Разиграєвої Н. О. від 09.01.2025 №3 було направлено засобами поштового зв`язку, а також через ТОВ «Нова Пошта» на особисту адресу Генерального директора Консорціума у м. Одеса. Лист Разиграєвої Н. О. було отримано Генеральним директором Консорціума 11.01.2025 у м. Одеса, про що відповідач-2 не заперечує.

Згідно з частиною першою статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Європейський суд з прав людини вказує, що приватне життя «включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру». Стаття 8 Конвенції «захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом». Поняття «приватне життя» в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом. Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на «приватне життя» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (OleksandrVolkov v. Ukraine, № 21722/11, § 165)).

З урахуванням положень частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського Суду з прав людини необхідно зробити висновок, що наявність у реєстрі інформації щодо позивача як про керівника відноситься до професійної діяльності останнього та охоплюється поняттям «приватне життя».

Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Станом на дату винесення рішення у даній справі питання щодо звільнення ОСОБА_1 з посади директора ДП «Центр компетенції» Генеральним директором Консорціуму так і не вирішено.

Отже, повноваження позивача, як органу управління ДП «Центр компетенції» повинні бути припинені за рішенням суду, що є ефективним та належним способом захисту порушеного права, за таких обставини, суд задовольняє позовні вимоги позивача до відповідачів-1,2.

Щодо позовних вимог заявлених до відповідача-3.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.02.2020 у справі №914/393/19 зроблено висновок, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (пункт 8.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі №910/6642/18).

В Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо (пункт 13 частина 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань")

Державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій (пункт 2 частина 1 стаття 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

Таким чином, саме це рішення є таким, що зобов`язує реєстратора вчинити реєстраційну дію на підставі п. 2 ч. 1 статті 25 "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" про виключення запису про керівника відповідача-1.

Рішення суду про визнання трудових відносин припиненими і є підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.01.2024 у справі № 333/3177/22 та у постанові від 04.03.2025 у справі № 922/2226/24).

Отже, на момент звернення з позовом до суду (20.01.2025) рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення повноважень позивача як керівника ДП «Центр компетенції» не існувало, відповідно відповідач-3 не міг порушити права позивача шляхом вчинення чи не вчинення дії щодо виключення відомостей про позивача як керівника (уповноважену особу) ДП «Центр компетенції».

Підсумовуючи викладене, суд задовольняє позов частково.

6. Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем заявлено дві немайнові вимоги, судовий збір за однією з них (яку задоволено судом) покладається на відповідача-2 (як особу з неправомірних дій якої виник спір), за іншою (в задоволенні якої відмовлено) - на позивача.

Питання щодо розподілу судових витрат позивача на професійну правничу допомогу будуть вирішені судом, у випадку подання відповідних доказів в порядку статті 129, 244 ГПК України, оскільки, позивач у судовому засіданні 21.10.2025 до закінчення судових дебатів повідомив суд про намір подання таких доказів у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України впродовж 5 днів після ухвалення судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

2. Припинити трудові відносини між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та Дочірнім підприємством «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» (04053, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок 3/5; ).

3. У задоволенні позовної вимоги про зобов`язання державного реєстратора Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис « ОСОБА_1 - керівник» та інші відомості про керівника Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» () ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади директора Дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» () - відмовити.

4. Стягнути з Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» (01025, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 10; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 27.10.2025.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких