ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )
про стягнення заборгованості по заробітній платі, -
суддя ВЕЛИЧКО Н.В.
Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивач з 02.03.2018 по 22.01.2024 перебував у трудових відносинах з відповідачем. Після звільнення відповідач не провів з ним розрахунки в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем із виплати заробітної плати в розмірі 657303,43 грн.
У вказаній ухвалі судом встановлено, що як заява про визнання кредиторських вимог так і позов про стягнення заборгованості у цій справі обґрунтовані наявністю у ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» грошового зобов`язання з оплати заробітної плати, що виникло за один і той самий період, і в одному розмірі. Отже, предмет і підстави вимог конкурсного кредитора до боржника, як у позовному провадженні шляхом стягнення заборгованості, так і в процедурах банкрутства є аналогічними.
Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КузПБ) спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Суд наголошує, що провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, застосуванням спеціальних способів захисту тощо. З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника. При розгляді справ про банкрутство спеціальні норми КУзПБ мають пріоритет у застосуванні щодо інших законодавчих актів.
Стаття 7 Кодексу України з процедур банкрутства встановлює порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник та передбачає концентрацію спорів, стороною яких є боржник, у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність).
Частина четверта вказаної статті визначає наслідком подання позивачем у такому спорі про стягнення грошових коштів з боржника заяви з грошовими вимогами до боржника у справі про його неплатоспроможність - залишення судом позову без розгляду.
Отже, подання заяви з грошовими вимогами до боржника у справі про неплатоспроможність є спеціальною підставою для залишення без розгляду позову про стягнення заборгованості з боржника, визначеною ч. 4 ст. 7 КУзПБ, норми якого мають пріоритет при здійсненні провадження про неплатоспроможність.
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи.
З огляду на встановлені обставини та норми чинного законодавства, за висновком суду, провадження у даній справі слід поновити згідно ст. 230 ГПК України, а позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду згідно ч. 4 ст. 7 КУзПБ.
Керуючись ст.ст. 2, 230, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, ч. 4 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -
Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття 29.10.2025 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.В. Величко