ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.10.2025 Справа № 914/3310/25

Суддя Наталія Мороз, розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Вус Андрія Орестовича, с. Пасіки-Зубрицькі, Львівська область

про забезпечення позову до подання позовної заяви

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», м. Львів

встановив:

Фізична особа-підприємець Вус Андрій Орестович звернувся до Господарського суду Львівської області із заявою про забезпечення позову, що подана до подання позовної заяви до суду, у якій особою, що може мати статус учасника справи, зазначено відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України».

Згідно вказаної заяви, заявник просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», а також будь-яким іншим органам, підприємствам, установам та організаціям за зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» здійснювати заходи та вчиняти дії щодо припинення/відключення газопостачання та послуг розподілу/постачання природного газу до об`єкта газопостачання Фізичної особи-підприємця Вус Андрія Орестовича, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 до набрання рішенням суду по справі законної сили.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що Фізична особа-підприємець Вус Андрій Орестович здійснює діяльність у сфері ресторанного господарства та надання послуг мобільного харчування. Об`єкт заявника розташований за адресою: смт Івано-Франкове, вул. Львівська, 9, використовується для здійснення господарської діяльності експлуатації закладу громадського харчування та готелю.

Між ФОП Вус Андрієм Орестовичем та ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії укладено чинний договір розподілу природного газу на основі Типового.

28.05.2025 щодо зазначеного об`єкта заявника складено акт про порушення № ЛФ/100-1645-25 від 28.05.2025, яким зафіксовано несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки.

16.07.2025 відбулося засідання комісії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем, за результатами якого акт було задоволено.

Заявник не погоджується з вказаним рішенням комісії, вважає його незаконним та таким, що порушує його права, у зв`язку з чим має намір звернутися до Господарського суду Львівської області з позовною заявою до ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії про визнання недійсним і скасування рішення комісії від 16.07.2025, яким задоволено акт про порушення № ЛФ/100-1645-25 від 28.05.2025, а також про стягнення з відповідача вартості недовідпущеного природного газу у сумі 282 342,10 грн.

Як зазначено у заяві про забезпечення позову, вжиття заходів забезпечення у вигляді заборони відключення об`єкта заявника від газопостачання забезпечить баланс прав та обов`язків сторін і не завдасть відповідачу жодних збитків. Така заборона не створюватиме негативних наслідків для відповідача та не перешкоджатиме здійсненню ним господарської діяльності. Запропонований захід забезпечення безпосередньо пов`язаний із предметом позову і стосується лише заборони відключення газопостачання на підставі оскаржуваних акту про порушення № ЛФ/100-1645-25 та рішення комісії від 16.07.2025. Газ є критично необхідним ресурсом для функціонування об`єкта заявника, який використовується у підприємницькій діяльності. Примусове припинення розподілу газу на підставі спірного рішення комісії призведе до повної зупинки господарської діяльності заявника, завдання йому матеріальних збитків та шкоди діловій репутації, а також створить загрозу збереженню майна й обладнання у зв`язку з початком опалювального сезону (ризик замерзання систем).

Оскільки рішення комісії від 16.07.2025 є підставою для застосування примусових заходів з припинення газопостачання, заявник, керуючись пунктом 2 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, просить суд заборонити відповідачу вчиняти дії щодо відключення об`єкта заявника від газопостачання до вирішення спору по суті.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та викладені в ній доводи, дослідивши в сукупності представлені заявником докази, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених або оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20 зазначила, що забезпечення позову слід розуміти як сукупність процесуальних дій, спрямованих на гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Такі дії покликані запобігти реальним ризикам утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким забезпечується судовий захист прав, свобод та інтересів учасників справи. Важливим є об`єктивне існування таких ризиків і доведення необхідності застосування заходів забезпечення позову, адже без них права заявника можуть бути порушені. При цьому заявник не повинен використовувати процесуальні механізми всупереч їх призначенню чи порушувати права іншої сторони, а має діяти добросовісно, забезпечуючи умови для належного виконання майбутнього рішення суду.

Заходи забезпечення позову спрямовані на збереження status quo до моменту вирішення спору по суті, аби суд мав можливість ефективно розглянути позов у звичайному порядку. Вони мають тимчасовий характер і забезпечують підтримання стану, який є предметом спору (рішення ЄСПЛ у справі «Кюблер проти Німеччини»).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен враховувати, що застосування відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення у разі задоволення позову, тоді як їх невжиття навпаки, ускладнити або навіть унеможливити виконання такого рішення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, зобов`язана обґрунтувати необхідність застосування відповідного заходу. Достатньо обґрунтованим вважається підтвердження доказами фактичних обставин, що свідчать про потребу у вжитті певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він спрямований. Оцінюючи цю відповідність, суд бере до уваги співвідношення між правами (інтересами), захисту яких просить заявник, та можливими майновими наслідками заборони чи зобов`язання відповідача вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд оцінює доводи заявника з урахуванням принципів розумності, обґрунтованості й адекватності заявлених вимог, забезпечення балансу інтересів усіх учасників процесу, а також необхідності запобігання порушенню прав та законних інтересів осіб, які не є учасниками даної справи. Вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності сторін.

Заявник має намір звернутися до суду, у тому числі, з немайновими позовними вимогами, рішення за якими не потребуватиме примусового виконання. У такому випадку підставою для застосування заходів забезпечення є не ризик ускладнення виконання рішення суду, а достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може унеможливити ефективний судовий захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав заявника.

Згідно з Кодексом газорозподільних систем, оператор газорозподільної мережі має право припинити або обмежити розподіл природного газу на об`єкт споживача, зокрема, у разі несвоєчасної чи неповної оплати послуг відповідно до умов договору розподілу природного газу (підпункт 1 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ), а також у разі наявності заборгованості за несанкціонований відбір природного газу (підпункт 9 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ).

З урахуванням наведених норм та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову (у вигляді заборони відключення заявника від газопостачання) може істотно ускладнити або унеможливити ефективний захист чи поновлення прав заявника у разі подання та задоволення позову.

Оцінивши підстави заявлених заходів забезпечення позову з урахуванням принципів розумності, обґрунтованості та адекватності, суд зазначає, що такі вимоги відповідають наведеним критеріям. У випадку їх застосування буде дотримано баланс інтересів сторін, оскільки в матеріалах справи відсутні докази можливих витрат відповідача, пов`язаних із неприпиненням постачання газу заявнику.

Матеріали справи не містять доказів того, що застосування таких заходів може призвести до порушення прав чи законних інтересів осіб, які не є учасниками цього процесу.

Суд дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії, а також будь-яким іншим суб`єктам, які діють за його зверненням, вчиняти дії щодо припинення (відключення) газопостачання або послуг розподілу природного газу до об`єкта ФОП Вуса Андрія Орестовича, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням суду, не обмежуватиме прав відповідача, а навпаки, сприятиме ефективному захисту або поновленню прав заявника, якщо їх порушення буде встановлено під час розгляду справи по суті.

Зазначений захід має тимчасовий характер, не позбавляє особу, щодо якої він застосований, права на підприємницьку діяльність чи отримання доходів і не перешкоджає здійсненню господарської діяльності. Це забезпечує баланс інтересів сторін, а обраний захід узгоджується з критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11.12.2024 у справі № 760/18839/23).

З огляду на відсутність ризиків спричинення збитків чи інших витрат, пов`язаних із таким забезпеченням, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Разом із тим суд зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову до моменту вирішення спору може істотно ускладнити або унеможливити ефективний захист чи поновлення прав заявника, а також призвести до суттєвих наслідків, зокрема повної зупинки його господарської діяльності: експлуатації закладу харчування та готелю, збитків і додаткових витрат на відновлення газопостачання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 144 ГПК України, ухвала господарського суду про забезпечення позову повинна відповідати вимогам до виконавчого документа та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали негайно надсилається заявнику, особам, яких стосуються заходи забезпечення, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється для виконання відповідним органам чи установам.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 3 ст. 138 ГПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви заявник повинен подати позов протягом десяти днів із дня постановлення ухвали.

Згідно з п. 1 ч. 13 ст. 145 ГПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються у разі її неподання у встановлений строк.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 141, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Вус Андрія Орестовича про забезпечення позову - задоволити.

2. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», а також будь-яким іншим органам, підприємствам, установам та організаціям за зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» здійснювати заходи та вчиняти дії щодо припинення/відключення газопостачання та послуг розподілу/постачання природного газу до об`єкта газопостачання Фізичної особи-підприємця Вус Андрія Орестовича, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 до набрання рішенням суду по справі законної сили.

Дана ухвала відповідно до ст. 3 Закону України Про виконавче провадження є виконавчим документом.

Стягувачем за даною ухвалою є Фізична особа-підприємець Вус Андрій Орестович ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (79039, м. Львів, вул. Золота, 42, ідентифікаційний код 45204941).

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки до 29.10.2028.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Мороз Н.В.