ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2025 м. Полтава Справа № 917/1322/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Байдуж Ю. С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовною заявою Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО", ; вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33, м. Київ, 01054

до Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 1, ; пров. Молодіжний, буд. 52, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800

про стягнення 20 689,28 грн,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

ухвалив рішення про наступне:

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Розглядається позов про стягнення матеріальної шкоди, яка була виплачена позивачем в результаті настання страхового випадку.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. Між ОСОБА_1 (Страхувальник) та Акціонерним товариством «СК «ІНГО» (Страховик) був укладений Договір добровільного страхування майна та відповідальності власника квартири (житлового приміщення) № 390153347.23 від 20.11.2023, за яким застраховано майно, а саме квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Договір страхування, а. с. 6-7).

2.2. В період дії договору страхування, а саме 05.08.2024, у застрахованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 мало місце залиття, в результаті якого застрахована квартира була пошкоджена.

2.3. Згідно Акту про залиття квартири № 202 від 07.08.2024, затвердженого директором Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 1 (далі - КЖРЕП № 1/ відповідач), 05.08.2024 в будинку АДРЕСА_1 трапилось залиття внаслідок виходу з ладу стояка трубопроводу каналізації (руйнування раструбу) в перекритті між квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 через невиконання капітального ремонту співвласниками будинку (а. с. 9).

2.4. Після настання вищезазначеної події ОСОБА_1 звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 8).

2.5. Позивач прийняв вказану заяву та здійснив дії по встановленню обставин події, визначенню розміру збитку та виплаті страхового відшкодування.

Так, за результатами оцінки розміру матеріального збитку суб`єктом оціночної діяльності ФОП Ільченком Д. В. було складено звіт про незалежну оцінку № PL1996/R від 29.08.2024, згідно якого розмір матеріального збитку, завданого об`єкту оцінки (квартирі) склав 21 689,28 грн з ПДВ.

2.6. Враховуючи умови договору страхування, на підставі страхового акта № 01996 (а. с. 13) позивач здійснив виплату Страхувальнику страхового відшкодування, розмір якого, із врахуванням франшизи 1000 грн, склав 20 689,28 грн, що підтверджується наданою позивачем платіжною інструкцією № 21411 від 20.09.2024 (а. с. 14).

2.7. Разом з тим, з наявних у справі матеріалів вбачається, що управителем будинку АДРЕСА_4 є Комунальне житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 1 (відповідач).

2.8. Взаємовідносини між відповідачем та співвласниками врегульовані Договором № ГД-53 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 30.01.2018.

2.9. Відповідно до п. 1 зазначеного Договору, в редакції Додаткової угоди № 2 від 24.09.2020, сторони цього договору визначили, що Управитель (відповідач) зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (далі - послуга з управління), що розташований за адресою проспект Героїв Дніпра, 53 (далі - будинок), а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

Послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території (п. 3 зазначеного договору).

2.10. Так, з метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу вимогу про відшкодування шкоди вих. № 16-10/24Р від 09.10.2024 (а. с. 19), яка вручена відповідачу 21.10.2024, про що свідчать надані позивачем копія квитанції Укрпошти та роздруківка перевірки статусу поштового відправлення із сайту Укрпошти (а. с. 20).

2.11. Відповідач вимогу позивача не виконав, матеріальну шкоду не відшкодував.

2.12. Зазначене стало підставою для звернення позивачем до суду з позовом про стягнення з відповідача матеріальної школи в розмірі 20 689,28 грн.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Предметом даного позову є стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 20 689,28 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що зазначена шкода виникла в результаті неправомірної бездіяльності відповідача щодо забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку.

Позивач вважає, що внаслідок виплати страхового відшкодування власнику квартири за договором страхування, він отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду (винуватця), якою є відповідач.

3.2. Юридичними підставами позову є статті 993, 1043, 1166 ЦК України, стаття 108 Закону України "Про страхування", стаття 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

3.3. Фактичними підставами позову є бездіяльність відповідача в частині невиконання обов`язку відшкодувати матеріальну шкоду.

3.4. Крім цього, позивач у відповіді на відзив заперечує наведені відповідачем аргументи, зокрема, щодо належного виконання відповідачем поточного ремонту трубопроводів, оскільки згідно з актом загального огляду від 30.04.2024, наданим самим відповідачем, зазначено, що в ході підготовки будинку до наступного опалювального періоду необхідно виконати поточний ремонт трубопроводів системи опалення, холодного та гарячого водопостачання і каналізації, чого на момент виникнення страхового випадку виконано не було.

Також позивач зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що він належним чином інформував співвласників про необхідність проведення капітального ремонту або ініціював загальні збори для вирішення цього питання.

3.5. Щодо розміру збитків позивач зазначає, що заявлений розмір майнової шкоди підтверджується звітом № PL1996/R від 29.08.2024, який складений після залиття квартири, ґрунтується на огляді пошкодженої квартири, проведеному представником страхової компанії із складанням акту огляду та фотозйомкою, складений незалежним оцінювачем, як цього вимагають норми Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

В той же час відповідач безпідставно посилається на неіснуючий звіт від 20.08.2023, який не має відношення до цієї справи, намагаючись дискредитувати доказ позивача. А заперечення відповідача та наведена ним сума збитків не підтверджені жодними альтернативними експертними висновками чи рецензіями на звіт № PL1996/R.

Отже, доводи відповідача про неналежність та недопустимість звіту № PL1996/R на думку позивача є безпідставними, а зазначений звіт підтверджує реальний розмір збитків.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на відсутність його вини у завданні шкоди застрахованому позивачем майну.

4.2. Зокрема, відповідач зазначає, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження наявності вини відповідача в пошкодженні застрахованої квартири, не доведено прямого причинного зв`язку між затопленням застрахованої квартири та діями чи бездіяльністю безпосередньо відповідача. Доказів звернення гр. Чебикіної В.О. до відповідача щодо неналежного стану стояка каналізації також суду не надано.

4.3. Відповідач стверджує, що свої обов`язки, передбачені нормативними актами з питань надання послуг з управління, та договором, укладеним із співвласниками житлового будинку № 53 по проспекту Героїв Дніпра в м. Горішні Плавні, він виконує в повному обсязі.

Профілактичне обслуговування внутрішньобудинкових мереж проводиться відповідачем відповідно до затверджених графіків. Результати оглядів водопровідної мережі будинку фіксувались відповідачем актами загального огляду житлового будинку № 53 по просп. Героїв Дніпра від 30.04.2024 та від 30.09.2024, які складено у відповідності до Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій.

За результатами обстеження встановлено, що мережі водопостачання знаходяться в належному технічному стані, проте, зважаючи на вік будинку (1978 року побудови) співвласникам будинку було рекомендовано виконати капітальний ремонт трубопроводів опалення та водовідведення у зв`язку з закінченням термінів їх ефективної експлуатації.

4.4. Крім цього, відповідач зазначає, що впродовж 2024 року мешканці будинку не звертались до відповідача із скаргами на несправність стояка водовідведення, що підтверджується Журналом реєстрації заяв та скарг від населення за 2024 рік.

Залиття сталося внаслідок руйнування раструбу стояка каналізації в перекритті між квартирами №№ 202 і 210, тобто під час візуального огляду виявити цей факт не було можливості. Аварійна ділянка стояка каналізаційного трубопроводу була замінена.

4.5. Також відповідач вказує, що роботи по заміні труб відносяться до робіт капітального характеру, які не враховуються при визначенні ціни послуги з управління багатоквартирним будинком.

Роботи з капітального ремонту в житлових будинках виконуються відповідно до пп. 7 п. 4 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», і відповідач, як управитель, за рішенням співвласників та в межах виділених співвласниками коштів зобов`язаний організовувати виконання та виступати замовником таких робіт. Проте, до відповідача ні звернень, ні рішень співвласників будинку про проведення капітального ремонту каналізаційного трубопроводу за час перебування будинку в управлінні КЖРЕП № 1 не надходило.

4.6. Обов`язком управителя згідно пункту 4 частини 4 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є інформування співвласників багатоквартирного будинку про необхідність капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку. Зазначений обов`язок управителем було виконано в порядку, передбаченому п. 15 договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком шляхом розміщення відповідних оголошень на під`їздах будинку.

4.7. Вказані вище обставини в своїй сукупності на думку відповідача спростовують твердження позивача про наявність в діях відповідача протиправної поведінки, яка полягає у неналежному виконанні КЖРЕП № 1 покладених на останнього обов`язків по утриманню будинку, в тому числі його внутрішньобудинкової водопровідно-каналізаційної системи.

4.8. Що стосується розміру збитків, відповідач зазначає, що позивач не надав до матеріалів справи додатки до Звіту про незалежну оцінку, зокрема калькуляцію (кошторис) відновлювального ремонту квартири, що не дає змоги зробити висновок які саме фактори були враховані при визначенні розміру збитків.

Наданий позивачем «Звіт про результати огляду майна/обладнання/ТЗ/вантаж/інше» не може бути прийнято як належний доказ по справі, так як його було складено до виникнення страхової події (дата огляду 20.08.2023), невідомою особою, повноваження якої не підтверджено, без представника Страхувальника, без зазначення дати на часу події, яка стала причиною проведення обстеження, без зазначення в чому полягає спричинена шкода та інших обставин, які мають значення для визначення розміру шкоди.

Окрім того, оцінка зроблена дистанційно, без безпосереднього огляду, відомості про пошкодження в квартирі не відповідають дійсності, тому такий доказ не може належним та допустимим доказом розміру спричиненої затопленням шкоди.

Більш того, об`єми робіт зазначені у звіті, не відповідають об`ємам заподіяної шкоди, що зазначені в акті залиття: внаслідок аварійної ситуації виникло замокання опорядження стелі (фарбованого гіпсокартону) в кладовці площею 1,4 кв.м. та стелі в коридорі площею 0,1 кв.м.

Матеріальна шкода від залиття передбачає визначення вартості відновлювального ремонту, тобто такого становища, яке існувало до залиття, а не здійснення покращеного ремонту, якого не було у приміщеннях застрахованої особи до події залиття, тому відповідач вважає розмір витрат на проведення відновлювального ремонту недоведеним.

Для порівняння, відповідачем здійснено розрахунок вартості поточного ремонту кімнати кв. № 202, відповідно до якого вартість робіт в врахуванням акту залиття не може перевищувати 1 357 грн за цінами на день страхового відшкодування. Розрахунок здійснено на базі програмного комплексу АВК відповідно до Кошторисних норм України в будівництві, затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 01.11.2021 № 281.

4.9. Враховуючи вищевикладене відповідач вважає, що підстави для задоволення вимог позивача про стягнення страхового відшкодування з КЖРЕП № 1 відсутні.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.07.2025 з урахуванням малозначності цієї справи в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України, відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи без повідомлення сторін, відповідачу встановлено строк для подання відзиву та заперечень, позивачу відповіді на відзив.

5.2. Згідно довідок про доставку електронного листа, сторони отримали ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 07.07.2025 в електронному вигляді в цей же день о 20:36 год.

5.3. Сторони справи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суду не надали.

5.4. Від відповідача 22.07.2025 в електронному вигляді через Електронний суд (вх. № 9683) та 25.07.2025 у письмовому вигляді (вх. № 9831) надійшли відзиви на позовну заяву з додатками ідентичного змісту.

5.5. В свою чергу позивач направив 29.07.2025 через Електронний суд відповідь на відзив (вх. № 9970), а відповідач таким же чином 04.08.2025 заперечення на відповідь на відзив (вх. № 10209).

5.6. Після дослідження матеріалів справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, враховуючи час перебування судді у щорічній відпустці та у відрядженні, виходячи з розумності строків розгляду справи, суд ухвалив рішення з огляду на таке.

6. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що обставинами, які є предметом доказування у цій справі, є:

- набуття позивачем права вимоги щодо стягнення виплаченого страхового відшкодування до особи відповідальної за завдання матеріального збитку;

- чи є відповідач особою відповідальною за завдання матеріального збитку;

- встановлення розміру матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню (у разі доведення попередніх двох обставин).

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач - негативну.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО НАБУТТЯ ПОЗИВАЧЕМ ПРАВ ВИМОГИ.

7.1. Розглянувши матеріали даної справи та доводи позивача, господарський суд приходить до висновку про набуття Акціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГО" права вимоги до особи відповідальної за завдання матеріального збитку в порядку суброгації.

7.2. Так, згідно з ч.1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

7.3. Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

7.4. Відповідно до ст.6 Закону України "Про страхування", добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Добровільне страхування у конкретного страховика не може бути обов`язковою передумовою при реалізації інших правовідносин.

7.5. Як слідує із матеріалів справи, між Акціонерним товариством «СК «ІНГО» та ОСОБА_1 був укладений договір добровільного страхування майна та відповідальності власника квартири (житлового приміщення) № 390153347.23 від 20.11.2023, за яким застраховано квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (п. 2.1. цього рішення).

Строк дії договору - з 21.11.2023 по 20.11.2024, франшиза за кожним страховим випадком - 1000 грн.

Страхова подія (залиття) настала 05.08.2024, тобто в межах дії даного страхового договору.

7.6. Згідно з положеннями статті 993 ЦК до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

7.7. Вказаними вище законодавчими приписами врегульовано правовідносини суброгації (від лат. "subrogare" - заміщення, обрання взамін), яка є одним із видів уступки права, що полягає в тому, що до нового кредитора, який реально виконав зобов`язання у вигляді сплати грошей, переходить право вимагати відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдану шкоду.

Так, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється, у ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування.

Тобто, під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.10.2020 у справі №910/18279/19).

7.8. З матеріалів справи вбачається, що позивач виплатив ОСОБА_1 страхове відшкодування за страховим актом № 01996 від 05.08.2024 у розмірі 20 689,28 грн (п. 2.6. цього рішення).

7.9. Таким чином, до позивача у межах суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

7.10 Враховуючи вищевикладене, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 993 ЦК України та статті 108 Закону України "Про страхування", які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому.

А отже, суд погоджується з наведеними твердженнями позивача про те, що по факту виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

8. ВИСНОВОК СУДУ ПРО НАЯВНІСТЬ ПІДСТАВ ДЛЯ ЗАДОВОЛЕННЯ ПОЗОВУ.

8.1. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачені у ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

8.2. Так, відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України, збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

8.3. Отже, підставою для настання господарсько-правової відповідальності, передбаченої вищевказаними нормами законодавства, є правопорушення, що включає в себе певні елементи: збитки, протиправність поведінки особи, яка заподіяла збитки та причинний зв`язок між ними, а також вина.

8.4. Зокрема, протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності).

Протиправною поведінка вважається тоді, коли суб`єкт права свідомо порушує норму права. Необхідною ознакою протиправності є нормативність, тобто закріплення моделі поведінки нормою права.

8.5. Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків, а тому важливим є встановлення, що протиправна дія чи бездіяльність особи є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

8.6. Поряд з цим, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

8.7. Як встановлено вище, 05.08.2024 відбулася страхова подія залиття квартири АДРЕСА_5 . Позивачем оформлено страховий акт № 01996, за яким він виплатив ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 20 689,28 грн.

8.8. Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надано визначення, зокрема, таким термінам:

аварія пошкодження, вихід з ладу, відмова, неможливість експлуатації внутрішньобудинкових систем, а також пошкодження несучих, огороджувальних та несучоогороджувальних конструкцій будівлі, які спричинили або можуть спричинити шкоду життю та здоров`ю людей, пошкодження майна, унеможливлюють надання житлово-комунальних послуг споживачам;

внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення;

управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

8.9. Відповідно до статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.

8.10. Відповідно до п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством.

8.11. Згідно з п. 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за N 927/11207, технічним обслуговуванням жилих будинків є комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання.

Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо.

Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків.

Отже, обов`язок щодо належного утримання внутрішньобудинкових мереж покладається на суб`єктів господарювання, які є балансоутримувачами приміщень та надають послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

8.12. В п. 2.7. цього рішення судом встановлено, що згідно договору № ГД-53 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 30.01.2018 управителем будинку № 53 по проспекту Героїв Дніпра в м. Горішні Плавні Полтавської області є Комунальне житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 1 (відповідач).

8.13. З вищенаведених норм Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а також з умов договору № ГД-53 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 30.01.2018 вбачається, що обов`язок відповідача полягає, зокрема, у належному обслуговуванні внутрішньобудинкових систем.

8.14. З обставин справи вбачається, що 07.08.2024 комісією ОСББ складено акт, яким зафіксовано, що залиття відбулося внаслідок виходу з ладу стояка трубопроводу каналізації (руйнування раструбу) в перекритті між квартирами № 202 та № 210 через невиконання капітального ремонту співвласниками будинку.

Водночас, в акті загального весняного огляду, який проводися з 01.04.2024 по 30.04.2024, вказано, що в ході підготовки будинку до наступного опалювального періоду необхідно, крім іншого, виконати поточний ремонт трубопроводів системи опалення, холодного та гарячого водопостачання і каналізації. Також у вказаному акті рекомендовано співвласникам будинку виконати капітальний ремонт трубопроводів системи опалення та водовідведення в зв`язку із закінченням термінів їх ефективної експлуатації.

8.15. При цьому, відповідно до пп. 7 п. 4 статті 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний за рішенням співвласників багатоквартирного будинку та в межах виділених ними коштів організовувати виконання та виступати замовником робіт з капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку.

Крім цього, згідно пункту 4 частини 4 статті 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» обов`язком управителя є інформування співвласників багатоквартирного будинку про необхідність капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку.

8.16. Проте, з матеріалів справи не вбачається виконання відповідачем вказаного в акті поточного ремонту трубопроводів.

При цьому, суд враховує ту обставину, що такий ремонт був фактично виконаний відповідачем одразу після виникнення страхового випадку, про що зазначає сам відповідач.

Так само відповідачем не надано доказів доведення до відома співвласників житлового будинку необхідності виконання в будинку капітального ремонту.

Посилання відповідачем на інформування співвласників шляхом розміщення відповідних оголошеннях на під`їздах будинку не підтверджується жодними доказами.

8.17. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідач не спростував презумпцію своєї вини та не довів відсутності причинно-наслідкового зв`язку між виконанням ним обов`язків з утримання спільного майна та настанням шкоди.

8.18. Щодо розміру збитків суд вважає доведеною суму збитків у розмірі 20 689,28 грн, яка заявлена позивачем у позові.

Так, на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами, якщо угода укладається відповідно до законодавства України, використання результатів оцінки та здійснення професійної оціночної діяльності в Україні, поширюються положення Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

8.19. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону (ст. 3 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

8.20. Звіт про оцінку майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (ст. 12 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

8.21. Так, заявлена до стягнення сума збитків ( із врахуванням суми франшизи - 1000 грн) підтверджується наданим позивачем звітом № PL1996/R від 29.08.2024, який складений після залиття квартири суб`єктом оціночної діяльності ФОП Ільченком Д. В. (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 09.09.2016 та його посвідчення про підвищення кваліфікації від 21.02.2024 - а. с. 12), як цього вимагають норми ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

8.22. В той же час наданий відповідачем зведений кошторисний розрахунок вартості виконання ремонтних робіт по усуненню наслідків залиття в кв. 202 житлового будинку на проспекті Героїв Дніпра, 53 в м. Горішні Плавні зроблений самим відповідачем та не може вважатися незалежною оцінкою майна в розумінні ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а тому не береться судом до уваги.

8.23. Крім цього, суд не погоджується із зауваженнями відповідача стосовно того, що вищевказаний звіт оцінювача було зроблено на основі звіту про результати огляду майна/обладнання/ТЗ/вантаж/інше від 20.08.2023, тобто датою, яка передує самому страховому випадку. Дослідивши в сукупності наявні в матеріалах докази, суд вважає вірогідним, що при складанні вказаного звіту про результати огляду було допущено описку в його даті.

8.24. Отже, доводи відповідача про неналежність та недопустимість звіту № PL1996/R є безпідставними, а зазначений звіт підтверджує реальний розмір збитків, понесених позивачем.

8.25. Вищевикладене підтверджує факт неналежного виконання відповідачем своїх функціональних обов`язків щодо утримання та обслуговування майна, тобто свідчить про наявність зі сторони відповідача протиправної бездіяльності, яка стала причиною страхового випадку та призвела до понесення страховиком збитків у заявленому до стягнення розмірі.

8.26. Приймаючи до уваги вищевказане, суд дійшов до висновку про наявність усіх елементів складу правопорушення, а саме шкоди - пошкодження квартири внаслідок залиття; протиправності у формі бездіяльності щодо належного утримання елементів спільних мереж та причинно-наслідкового зв`язку між станом спільних мереж та залиттям.

При цьому відповідачем, у свою чергу, не доведено суду належними та допустимими доказами, що залиття квартири сталося не з його вини.

8.27. З урахуванням принципу змагальності та стандарту доказування «вірогідності доказів» у господарському процесі, передбаченого ГПК України, надані позивачем докази є достатніми та узгодженими, тоді як доводи відповідача не підтверджені належними доказами і не змінюють висновків суду.

Як визначає ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

8.28. Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача завданих збитків у розмірі 61 634, 90 грн є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню.

9. СУДОВІ ВИТРАТИ.

9.1. З матеріалів справи вбачається, що позивачем до відшкодування заявлено суму судових витрат, які складаються з витрат на оплату судового збору в розмірі 3028 грн.

9.2. Частиною четвертою статті 129 ГПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

9.3. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні з даною позовною заявою, сплачено судовий збір саме в заявленій для відшкодування сумі 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 13.06.2025 № 13290.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 3028 грн покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 1 (; пров. Молодіжний, буд. 52, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800) на користь Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" (; вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33, м. Київ, 01054) 20 689,28 грн матеріальної шкоди та 3028 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.10.2025.

Суддя Юлія БАЙДУЖ