ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
24 жовтня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/992/25
Господарський суд Житомирської області
Суддя Нестерчук С. С.
розглянув заяву представника позивача (вх.№01-44/3232/25 від 14.10.2025) про розподіл судових витрат у справі
до Товариства з обмеженою відповідальністю Трейд Логіст Інвест
про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників
без участі представників сторін
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 07.10.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Трейд Логіст Інвест, що оформлені протоколом загальних зборів учасників цього товариства від 23.07.2025.

13.10.2025 через підсистему Електронний суд представник позивача - адвокат Сіра А. В. подала заяву (вх.№01-44/3232/25 від 14.10.2025) про розподіл судових витрат, у якій просить стягнути з відповідача 30 000,00 грн витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

Ухвалою від 15.10.2025 Суд прийняв до розгляду вказану заяву та вирішив здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи.

17.10.2025 через підсистему Електронний суд представник відповідача - адвокат Лященко А. М. подала заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу (вх.№13176), у яких не погоджується із розміром заявлених витрат та просить відмовити повністю в їх задоволенні, посилаючись на таке:

- представник позивача, адвокат Сіра А. В., не підтвердила належним чином свої повноваження у межах цієї справи;

- позивач порушив процесуальний порядок і строки подання доказів судових витрат;

- надані докази витрат є неналежними та суперечливими;

- заявлений до відшкодування розмір витрат є завищеним і не відповідає критеріям реальності, необхідності та розумності.

ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України.

За змістом статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Стаття 16 ГПК України закріплює право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із частинами першою та другою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У частині 2 статті 126 ГПК України установлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 ГПК України).

Згідно з положеннями частин 5, 6 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом із тим, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5- 7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Зазначеними нормами права передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Водночас обов`язок доведення неспівмірності витрат покладено на сторону, яка заявляє відповідне клопотання про зменшення їх розміру.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 221 ГПК України).

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 зазначеного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею, і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правничої допомоги.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу надано Договір про надання правничої допомоги №36 від 23.07.2025 (далі - договір), який укладений між адвокатом Сірою А. В. та Андрущенко М. Д.

Згідно з п. 1.1. вказаного Договору, за цим договором Адвокат зобов`язується надавати роз`яснення і консультації з питань цивільного, господарського права та процесу, а також виконувати необхідні юридично значимі дії щодо представництва і захисту законних прав та інтересів Клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах та організаціях всіх форм власності та підпорядкування, в тому числі, але не виключно, судах усіх рівнів та спеціалізацій, органах прокуратури, правоохоронних органах, а Клієнт зобов`язаний оплачувати таку правову допомогу в порядку і розмірі, передбаченому у пункті 5 цього Договору.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що предметом цього Договору також охоплюється: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; - складання позовних заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів Клієнта у судах під час здійснення господарського, адміністративного та кримінального, цивільного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до п. 5.1. Договору, вартість надання правової допомоги Адвокатом за цим договором визначається Сторонами у відповідній Додатковій угоді.

Якщо крім надання правової допомоги, визначеної відповідною Додатковою угодою, Клієнт наполягатиме на додатковому об`ємі правової допомоги, Сторони домовилися що вартість надання правової допомоги Адвоката за цим договором визначається Сторонами на підставі фактично витраченого Адвокатом часу на надання правової допомоги Клієнту, виходячи із погодинної тарифної ставки гонорару Адвоката, наведеній у відповідній Додатковій угоді. ( п. 5.2. Договору).

Пунктом 5.7. Договору визначено, що платежі за цим договором здійснюються Клієнтом на рахунок Адвоката, зазначений у цьому Договорі.

Оплата правової допомоги, надаваної Адвокатом за цим Договором здійснюється протягом 3 (трьох) днів з моменту надання Клієнту відповідного рахунку, якщо інше не передбачено додатковою угодою ( п. 5.8. Договору).

Згідно з п. 1, 2 додаткової угоди № 1 до Договору, на виконання п. 5.1. Договору, Сторони домовилися про здійснення оплати за надавану правову допомогу щодо аналізу документів, наданих Клієнтом, вивчення судової практики з подібних питань та підготовки заяви про забезпечення позову, позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД ЛОГІСТ ІНВЕСТ» про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «ТРЕЙД ЛОГІСТ ІНВЕСТ» з подальшим представництвом інтересів Клієнта у судах з вказаного питання на підставі погодинної оплати. Вартість однієї години роботи адвоката погоджено Сторонами у розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень, без ПДВ. Вартість участі Адвоката у одному судовому засіданні складає 3 000,00 грн.

13.10.2025 між адвокатом та Андрущенко М. Д. складено акт приймання-передачі наданої правової допомоги до Договору про надання правової допомоги від 23.07.2025 №36 (далі - Акт) на підтвердження того, що надана адвокатом клієнту правова допомога в межах справи №906/992/25, а саме:

1. Вивчення документів наданих Клієнтом та підготовка позовної заяви з додатками та подання позову до суду 3 год.

2. Підготовка заяви про забезпечення позову та подання до суду 2 год.

3. Підготовка та подання до суду клопотання про залучення третіх осіб без самостійних вимог та клопотання про витребування доказів 3 год.

4. Участь у судових засіданнях по справі № 906/992/25 у Господарському суді Житомирської області: 16.09.2025, 07.10.2025 2 год.

Відповідно до п. 2 Акту, вартість надання правової/правничої допомоги (винагорода/ гонорар), яку Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату становить, згідно умов Договору та 30 000,00 грн. без ПДВ з розрахунку витрачених 10 годин робочого часу адвоката.

Згідно з п. 3 акту клієнт зобов`язується протягом 3 днів з моменту підписання даного Акта сплатити на розрахунковий рахунок адвоката гонорар у розмірі 30 000,00 грн.

Зазначений Акт підписаний з боку клієнта - Андрущенко М. Д.

13.10.2025 вказані в Акті послуги були повністю оплачені, що підтверджується відповідним платіжним документом.

На підставі Акту приймання - передачі за Договором від 23.07.2025 № 36, Андрущенко М. Д. сплатив адвокату 30 000,00 грн, що підтверджується квитанцією Укрсиббанку від 13.10.2025.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підтвердження своїх повноважень представник позивача - адвокат Сіра Аліна Василівна до позовної заяви додала ордер серії АМ №1143886 від 22.07.2025 про надання правничої допомоги Андрущенко М. Д. на підставі Договору №36 від 22.07.2025 у Господарському суді Житомирської області.

Відповідач посилається на те, що ордер на надання правничої допомоги серії АМ №1143886 видано 22.07.2025 р., тоді як у ньому міститься посилання на договір №36 від 23.07.2025 р., що, на думку відповідача, свідчить про відсутність у адвоката належних повноважень на момент видачі ордера.

Суд відхиляє зазначений довід як необґрунтований, оскільки ордер є належним і самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката на представництво клієнта в суді відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Наявна розбіжність, що може бути опискою, між датою видачі ордера та датою договору про надання правничої допомоги не свідчить про відсутність у адвоката повноважень на надання правничої допомоги.

Із матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві, яка подана в інтересах позивача його представником, зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу, а також вказано про те, що докази витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішення у цій справі ухвалено у підготовчому засідання 07.10.2025.

Заяву про розподіл витрат та відповідні документи подано 13.10.2025 (понеділок), тобто в межах строку, передбаченого ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Суд зазначає, що у цій справі судові дебати не проводилося, а відтак позивач має дотримуватися встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України 5-денного строку для подання заяви про розподіл судових витрат та доказів понесення таких витрат, а в разі порушення вказаного строку - належним чином обґрунтувати поважність причин його пропуску. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.09.2021 зі справи № 918/853/20, від 18.01.2022 зі справи № 910/2679/21.

Таким чином, доводи представника відповідача про пропуск строку подання заяви та доказів є безпідставними.

Додані до заяви договір про надання правничої допомоги, додаткова угода та акт приймання-передачі є належними доказами на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу. Відсутність підпису адвоката на копії акта не впливає на можливість оцінки такого доказу в сукупності з іншими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що адвокат фактично надавав правничу допомогу позивачу у цій справі.

Як вже зазначалося вище, у розумінні положень статті 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Оцінивши доводи відповідача, Суд дійшов висновку, що наведені заперечення не спростовують належність та обґрунтованість поданих позивачем доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, а також не наведено будь-яких обґрунтувань неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу та не надано відповідних доказів.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.

Беручи до уваги критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, визначені у практиці Верховного Суду, Суд дійшов висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн є надмірними.

Суд враховує, що у провадженні Господарського суду Житомирської області перебувала подібна справа № 906/942/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Логіст Інвест» про визнання недійсними рішення загальних зборів, у якій представництво інтересів позивача здійснювала також адвокат Сіра А. В. При цьому правова позиція у справах № 906/942/25 та № 906/992/25 є тотожною за змістом і правовим обґрунтуванням, що свідчить про використання адвокатом уже підготовлених процесуальних документів із незначними технічними змінами. Така обставина істотно зменшує обсяг фактично виконаної роботи, тривалість підготовки процесуальних документів і витрачений час.

Крім того, Суд бере до уваги, що відповідач визнав позов у підготовчому засіданні, унаслідок чого справа не потребувала дослідження доказів, проведення судових дебатів чи активної участі представника позивача.

Отже, керуючись критеріями, що визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, Суд дійшов висновку, що справедливим і розумним розміром відшкодування витрат на правничу допомогу в межах цієї справи є 15 000 грн. У задоволенні решти заявлених витрат слід відмовити як надмірних.

Суд зазначає про відсутність втручання суду в договірні відносини між стороною та адвокатом за укладеним договором про надання правової допомоги, позаяк обов`язок виконання прав і обов`язків за цим договором не змінюється і не припиняється у зв`язку з покладенням судом судових витрат на правничу допомогу на сторону не в повній сумі, про яку вона домовились з адвокатом (постанови Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №910/20792/20, від 14.06.2022 у справі №904/4876/21, від 22.06.2022 у справі №904/7334/21, від 30.05.2022 у справі №904/7347/21).

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 241, 244 ГПК України, Суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника позивача - адвоката Сірої А. В. (вх.№01-44/3232/25 від 14.10.2025) про відшкодування судових витрат на професійну на правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Трейд Логіст Інвест на користь ОСОБА_2 15 000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволені решти вимог заяви представника позивача відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Трейд Логіст Інвест (, вул. Борисова, буд. 4, м. Звягель, Житомирська обл., 11708)

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити це рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Наказ може бути виданий за заявою стягувача, в якій має бути зазначена бажана форма його видачі (паперова або електронна).

Дата складання повного додаткового рішення - 24.10.2025.

Суддя С. НЕСТЕРЧУК