ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"21" жовтня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4082/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Бойченко О.Р.,

за участю представників учасників справи:

від прокурора: Ейсмонт І.С.,

від позивача: не з`явився,

від відповідача (ТОВ ,,НЕРУМ): Нікішев О.В.,

від відповідача (ТОВ ,,НЕПТУН БІЛА СФЕРА): Бойко І.О.,

розглянувши заяви заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області (зареєстровані 06.10.2025 р. за вх. № 2-1576/25 та за вх. № 2-1575/25)

про забезпечення позову заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області (65062, м. Одеса, вул. Артура Савельєва, 6) в інтересах держави в особі Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська, 1)

до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю ,,НЕРУМ (65014, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 11, кв. 6), Товариства з обмеженою відповідальністю ,,НЕПТУН БІЛА СФЕРА (65014, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 11, кв. 6)

про стягнення 11991069,76 грн,

встановив:

Заступник керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,НЕРУМ та Товариства з обмеженою відповідальністю ,,НЕПТУН БІЛА СФЕРА 11991069,76 грн заборгованості (8648316,84 грн основного боргу, 752048,15 грн 3% річних, 2590704,77 грн інфляційних втрат) зі сплати пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста на користь Одеської міської ради.

В обґрунтування позову вказано на необхідність сплати відповідачами як замовниками будівництва пайової участі в зв`язку з будівництвом об`єкта, розпочатого у травні 2018 р. та зданого в експлуатацію у жовтні 2022 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.10.2025 р., зокрема: прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4082/25; призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження в підготовчому засіданні на 30.10.2025 р.

Разом із позовною заявою Заступник керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області подав до суду заяви (зареєстровані 06.10.2025 р. за вх. № 2-1576/25 та за вх. № 2-1575/25), в яких просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю ,,НЕРУМ, як і в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у т.ч. інших держав, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать цьому товариству, у межах суми позовних вимог на загальну суму 11991069,76 грн;

- нерухоме майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю ,,НЕРУМ;

- грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю ,,НЕПТУН БІЛА СФЕРА, як і в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у т.ч. інших держав, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належать цьому товариству, у межах суми позовних вимог на загальну суму 11991069,76 грн.

Мотивуючи заяви, прокурор посилається на те, що виконання майбутнього судового рішення у разі задоволення позову судом залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач кошти, необхідні для задоволення позовних вимог.

Крім того, у заявах з посиланням на правовий висновок, зроблений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 р. у справі № 905/448/22, прокурор, зокрема, звертає увагу на те, що ,,у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

При цьому, на думку прокурора, обраний вид забезпечення позову щодо Товариства з обмеженою відповідальністю ,,НЕРУМ (арешт коштів та майна в межах заявленої суми позовних вимог) не призведе до невиправданого обмеження майнових прав останнього, оскільки арештоване майно фактично перебуватиме у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

На підставі ч.3 ст.140 ГПК України телефонограмою викликано прокурора для надання пояснень щодо дотримання передбаченої ч.4 ст.137 ГПК України співмірності заходів забезпечення позову із заявленими вимогами, враховуючи, що загальний розмір останніх складає 11991069,76 грн, в той час як прокурор просить накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю ,,НЕПТУН БІЛА СФЕРА у розмірі 11991069,76 грн, а також на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю ,,НЕРУМ у розмірі 11991069,76 грн та належне йому майно.

Прокурором надано усні пояснення, відповідно до яких на теперішній час невідомо, за рахунок якого з відповідачів є реальна можливість забезпечити позов, тому слід накласти арешт на грошові кошти кожного з них у розмірі ціни позову.

Крім того, відповідаючи на питання суду щодо того, навіщо накладати арешт на грошові кошти відповідачів, якщо Товариство з обмеженою відповідальністю ,,НЕРУМ має нерухоме майно, якого достатньо для забезпечення виконання рішення суду в разі задоволення позову, прокурор зазначив, що накладення арешту на грошові кошти є першочерговим заходом, у той час як інші заходи вживаються виключно у випадку недостатності коштів на рахунках відповідачів.

У ч.4 ст.140 ГПК України закріплено, що у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.10.2025 р.: призначено розгляд заяв заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області (зареєстровані 06.10.2025 р. за вх. № 2-1576/25 та за вх. № 2-1575/25) про забезпечення позову в засіданні суду на 21.10.2025 р. з викликом учасників справи; запропоновано учасникам справи викласти свої думки щодо заяв про забезпечення позову, а прокурору письмово пояснити:

- яким чином суд може досягти передбаченої ч.4 ст.137 ГПК України співмірності заходів забезпечення позову із заявленими вимогами, враховуючи, що загальний розмір останніх складає 11991069,76 грн, в той час як прокурор просить накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю ,,НЕПТУН БІЛА СФЕРА у розмірі 11991069,76 грн, а також на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю ,,НЕРУМ у розмірі 11991069,76 грн та належне йому майно;

- на яких нормах законодавства ґрунтується твердження прокурора про те, що накладення арешту на грошові кошти є першочерговим заходом забезпечення позову, а інші заходи вживаються виключно у випадку недостатності коштів на рахунках відповідачів.

На виконання цієї ухвали суду прокурором надано письмові пояснення, в яких повідомляє, що у нього відсутня можливість встановити наявність на рахунках відповідачів грошових коштів, необхідних для задоволення вимог про стягнення 11991069,76 грн, а також відсутні відомості щодо вартості належного відповідачам майна, у зв`язку з чим прокурором подано заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти кожного з відповідачів в межах суми позовних вимог.

На думку прокурора, такий підхід не означає подвоєння загального розміру позову, а має виключно процесуальну мету забезпечення реального виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Крім того, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 06.10.2022 р. у справі № 905/446/22 та від 07.11.2024 р. у справі № 915/538/24, прокурор зауважує, що у разі звернення з позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач. Наведений підхід щодо розподілу тягаря доказування обставин співмірності заходів забезпечення позову є логічним та раціональним, адже інформація стосовно дійсного фінансового стану відповідача є банківською таємницею, тому саме відповідач має можливість більш повно доводити наведені обставини, зокрема, спростувати підстави для накладення арешту на грошові кошти на відкритих ним рахунках в банківських установах в межах оспорюваної суми, обґрунтувати, яким чином накладення арешту на грошові кошти порушує його права, зазначити про наявність іншого майна, за рахунок якого можливе забезпечення реального та фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Також прокурор зауважує, що його твердження відносно першочерговості заходів забезпечення узгоджується з позицією Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.03.2023 р. у справі № 905/448/22, у якій зазначено, що у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника. В названому аспекті прокурор звертає увагу на приписи ст.48 Закону України ,,Про виконавче провадження, за змістом яких стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника, а на майно тільки у разі відсутності у боржника коштів.

Відповідачі письмово проти задоволення заяв прокурора заперечили, вказавши, що подання заяв про забезпечення позову спрямовано не на забезпечення інтересів територіальної громади, а на паралізацію господарської діяльності відповідачів.

Крім того, відповідачі стверджують, що вчинення процесуальної дії, передбаченої ст.136 ГПК України, не відбувається автоматично, в т.ч. у випадку подачі позовної заяви про стягнення коштів до бюджету будь-якого рівня, адже для забезпечення позову потрібно довести існування вірогідності того, що виконання рішення суду у разі його ухвалення на користь прокурора буде ускладнено чи унеможливлено. При цьому, не навівши фактичних підстав, достатніх для забезпечення позову, прокурор послався на те, що відповідачі не довели наявність у них такого матеріально-фінансового стану, який наділить прокурора впевненістю у можливості виконання рішення суду, хоча положення ст.ст.74,136 ГПК України покладають саме на прокурора обов`язок довести той факт, що відповідачі мають скрутне становище, яке не дозволить виконати рішення, якщо воно буде ухвалено на користь прокурора.

Одночасно відповідачі повідомляють, що: інформація про них відсутня в державному реєстрі боржників або в реєстрі виконавчих проваджень; підприємства не перебувають в процесах банкрутства чи припинення; у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні відомості про наявність судових справ про стягнення з підприємств коштів чи звернення стягнення на їх майно; майно підприємств не перебуває у податковій заставі; по відношенню до підприємств або їх посадових осіб не введено санкції; підприємства не визнавались судом фіктивними та знаходяться за своєю юридичною адресою; діяльність відповідачів пов`язана з містом Одесою та не може бути передислокована чи змінена у короткий період часу; у підприємств відсутні непомірні фінансові зобов`язання, які суттєвим чином впливають на платоспроможність; товариства своєчасно та справно сплачують податки та збори, звітують перед контролюючими органами, не мають заборгованості з податків та інших обов`язкових платежів перед бюджетом; мають позитивний імідж у місті та країні.

Окремо Товариство з обмеженою відповідальністю ,,НЕПТУН БІЛА СФЕРА вказує, що орендує на підставі договору з Одеською міською радою земельну ділянку, за користування якою щорічно повинно сплачувати до бюджету міста Одеси 546118,73 грн, і виконання таких зобов`язань не відбудеться у разі арешту коштів за заявою прокурора. Таким чином, намагання прокурора поповнити бюджет міста коштами, які нібито підприємство йому заборгувало, призведе до виникнення реальної заборгованості підприємства перед місцевим бюджетом.

Заперечуючи проти забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю ,,НЕРУМ також додало, що представляє мережу дельфінаріїв ,,Немо у великих містах України, що складається з дельфінаріїв та двох центрів дельфінотерапії з річною відвідуваністю близько 2 мільйонів осіб та досвідом роботи у цій сфері бізнесу з 2003 року, і є лідером у проектуванні, будівництві та функціонуванні дельфінаріїв за світовими стандартами, задовольняючи потреби населення у відпочинку та реабілітації. Товариство являється власником майна, вартість якого в декілька десятків разів перевищує суму заборгованості, яку нібито підприємство повинно сплатити на користь прокуратури. При цьому накладення арешту на кошти на банківських рахунках паралізує або взагалі припинить господарську діяльність підприємства, в т.ч. позбавить останнє можливості здійснювати нагляд за наявними живими істотами та сплачувати до місцевого бюджету орендні платежі в розмірі 309309,11 грн за оренду земельної ділянки.

Проаналізувавши заяви прокурора про забезпечення позову та заперечення відповідачів проти неї, господарський суд дійшов наступних висновків.

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом ст.ст.136,137 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. При цьому достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. В контексті забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно (грошові кошти), доказуванню підлягають обставини, які підтверджують вчинення відповідачем, зокрема, дій, направлених на відчуження власного майна або витрачання коштів з метою унеможливлення виконання майбутнього судового рішення.

При цьому потрібно зауважити, що, як правильно зазначає прокурор з посиланням на правовий висновок, зроблений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 р. по справі № 905/448/22, у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь прокурора. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Отже, прокурор не повинен надавати докази стосовно потенційної можливості вчинення відповідачами дій, направлених на зменшення наявних активів.

Враховуючи викладене та те, що виконання майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з можливістю відповідачів сплатити присуджену до стягнення суму заборгованості, господарський суд доходить висновку про необхідність вчинення процесуальної дії на підставі ст.136 ГПК України.

Обираючи захід забезпечення позову, який підлягає застосуванню, господарський суд вважає достатнім накласти арешт (шляхом обмеження права розпорядження) на нежитлову будівлю Одеського міського дельфінарію з акваріумом та реабілітаційно-оздоровчим центром дельфінотерапії загальною площею 21877 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ), розташовану за адресою: Одеська область, місто Одеса, ,,Ланжерон пляж, 25, яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю ,,НЕРУМ.

Такий захід забезпечення позову, враховуючи значно більшу вартість вказаного майна, ніж ціна позову, є адекватним, дозволить гарантувати виконання рішення суду в разі задоволення позову та запобігти порушенню прав відповідачів, господарська діяльність яких безсумнівно буде значно утруднена чи навіть призупинена у разі накладання арешту на грошові кошти в сумі 11991069,76 грн.

Також господарський суд вказує, що, пропонуючи забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти кожного з відповідачів у розмірі ціни позову та на майно Товариства з обмеженою відповідальністю ,,НЕРУМ, прокурор безпідставно ухилився від дотримання закріпленого в ч.4 ст.137 ГПК України принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими вимогами, а, відтак, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Не приймаються до уваги посилання прокурора на першочерговість вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти, адже приписи ГПК України або інші нормативні акти не містять подібного правового регулювання спірних відносин, натомість, виходячи зі змісту ст.136 ГПК України, законодавець вважає найголовнішим не допустити ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, для чого вживаються передбачені ст.137 ГПК України заходи, і названа мета в даному випадку повністю досягається за рахунок арешту ліквідного майна одного з відповідачів.

Окремо суд звертає увагу учасників справи на те, що в ч.6 ст.140 ГПК України передбачена можливість вирішення судом питання щодо зустрічного забезпечення.

Частинами 1 та 4 ст.141 ГПК України встановлено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

З урахуванням відсутності у господарського суду інформації з приводу можливих збитків відповідача та їх розміру, правові підстави для зустрічного забезпечення наразі не вбачаються. При цьому Товариство з обмеженою відповідальністю ,,НЕРУМ не позбавлене права подати до суду відповідне клопотання, яке підлягає розгляду протягом строків, встановлених ст.141 ГПК України.

Керуючись ст.ст.136,137,140,233-235 ГПК України, постановив:

1. Заяви заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області (зареєстровані 06.10.2025 р. за вх. № 2-1576/25 та за вх. № 2-1575/25) про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Накласти арешт (шляхом обмеження права розпорядження) на нежитлову будівлю Одеського міського дельфінарію з акваріумом та реабілітаційно-оздоровчим центром дельфінотерапії загальною площею 21877 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ), розташовану за адресою: Одеська область, місто Одеса, ,,Ланжерон пляж, 25, яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю ,,НЕРУМ.

Стягувач: Приморська окружна прокуратура міста Одеси Одеської області (65062, м. Одеса, вул. Артура Савельєва, буд. 6, код 03528552).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю ,,НЕРУМ (65014, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 11, кв. 6, код 32428553).

3. У задоволенні решти заяв відмовити.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту цієї ухвали.

Повний текст ухвали складено 27 жовтня 2025 р.

Суддя Лічман Леонід Васильович