ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2025 р. Справа № 911/2420/25

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг

до Виконавчого комітету Студениківської сільської ради

про стягнення 42 457,51 гривень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Через канцелярію господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі також ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг»/позивач) до Виконавчого комітету Студениківської сільської ради (далі також Виконком Студениківської сільської ради/відповідач) про стягнення 42 457,51 гривень, з яких: 35 200,56 грн основного боргу, 4 972,13 грн пені, 486,57 грн 3% річних та 1 798,25 грн інфляційних втрат.

Господарський суд Київської області ухвалою від 30.07.2025 у справі №911/2420/25 прийняв позовну заяву ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, а також:

- встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі;

- зобов`язав відповідача у порядку ч. 2 ст. 74 ГПК України надати докази сплати на рахунок позивача 35 200,56 грн за договором постачання природного газу №09-7126/24-Б0-Т від 17.10.2024.

Відповідач не скористався наданим статтею 165 ГПК України правом та відзив на позовну заяву не подав, як і не надав жодних доказів у справі, у тому числі витребуваних судом у порядку статті 74 Господарського процесуального кодексу України доказів.

У розрізі зазначеного та можливості відповідача реалізувати свої процесуальні права судом враховано, що ухвалу про відкриття провадження у цій справі доставлено до електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС «Електоннний суд» Виконкому Студениківської сільської ради.

Також ухвалу про відкриття провадження у зазначеній справі:

- судом надіслано як на вказану позивачем у позовній заяві адресу відповідача, що є офіційно зареєстрованим місцезнаходженням відповідача згідно даних ЄДР, так і на електронну пошта, вказану як засіб зв`язку в укладеному між сторонами договорі - ;

- офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua.

З огляду вказаного вище суд дійшов висновку, що відповідачу надано право бути обізнаним про прийняті у даній справі рішення та можливість реалізувати право на участь у судовому процесі у передбаченому процесуальним законом порядку.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

17.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг як постчальником та Виконком Студениківської сільської ради як споживачем за ЕІС-точкою 56XS000183ХGM00O укладено договір постачання природного газу №09-7126/24-Б0-Т (далі договір постачання), копію якого додано до позовної заяви.

Відповідно до пунктів 1.1., 2.1., 3.5.2., 3.5.4., 4.1., 5.1., 7.2. та 13.1. договору постачання сторони погодили, відповідно, такі умови:

- постачальник зобов`язується поставити споживачу природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору;

- постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг об`єм природного газу з жовтня 2024 року по 31.12.2024 включно в кількості 23,60000 тис. куб. метрів;

- на підставі отриманих від споживача даних та даних остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженими представниками постачальника;

- у випадках, зокрема, неповернення споживачем підписаного оригіналу акта до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встновленим (узгодженим) відповідно до даних інформаційної платформи оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених у розділі 4 цього договору;

- всього ціна газу за 1000 куб.м. з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 553,89 грн;

- оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактичного переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;

- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період;

- у разі відсутності акта приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умова підпункту 3.5.4. пункту 3.5. цього договору;

- у разі прострочення споживачем, зокрема, строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення;

- даний договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою та діє в частині поставки газу до 31.12.2024 (включно), а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

Мотивуючи звернення із позовом у цій справі, ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» зазначило, що у жовтні-грудні 2024 року відповідач спожив природний газ в обсягах на загальну суму 299 497,22 гривень, а саме:

- за жовтень 2024 року обсягом 2,47558 тис. м. куб. на суму 40 980,47 гривень;

- за листопад 2024 року обсягом 6,89376 тис. м. куб. на суму 114 118,52 гривень;

- за грудень 2024 року обсягом 8,72292 тис. м. куб. на суму 144 398,23 гривень.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано копію листа ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» від 04.06.2025 щодо використаного споживачами газу за об`єктами, зокрема за ЕІС-точкою 56XS000183ХGM00O разом з доданою до такого листа інформацією стосовно остаточної алокації відборів спожича за період жовтень-грудень 2024 року.

Також до позовної заяви ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» додано копії актів приймання-передачі природного газу:

- за жовтень 2024 року на суму 40 980,47 гривень за підписами обох сторін;

- за листопад 2024 року на суму 114 118,52 гривень за підписом позивача;

- за грудень 2024 року на суму 144 398,23 гривень за підписом позивача.

Покликаючись на вказане та надаючи докази надіслання відповідачу означених актів як на електронну адресу - , так і засобами поштового зв`язку, позивач зауважив, що відповідач ухилився від підписання надісланих йому актів за жовтень, грудень 2024 року.

Також, за доводами позивача, відповідачем здійснено оплату за отриманий газ лише на суму 239 626,81 гривень, внаслідок чого, за результатами проведеного надалі позивачем зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 24 669,85 грн, у Виконкому Студениківської сільської ради утворився борг у розмірі 35 200,56 грн.

На підтвердження вказаного до позовної заяви долучено копії реєстру надходжень коштів АТ «Ощадбанк» за період з 17.10.2024 по 03.06.2025 та розрахунку боргу за підписом фінансового директора ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг», а також копію адресованої відповідачу заяви позивача від 22.05.2025 про зменшення зобов`язання споживача на суму 24 669,85 грн за договором №09-7126/24-Б0-Т від 17.10.2024 та припинення власного зобов`язання позивача перед відповідачем на вказану суму за іншими договорами.

З огляду наведеного, оскільки розрахунки за отриманий згідно договору постачання газ відповідачем не проведено у повному обсязі, позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 35 200,56 грн основного боргу.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами .

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, згідно зі статтею 165 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, суд дійшов таких висновків.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Приписами ст. ст. 629, 655, 692 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частин 1, 2 статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Статтею 252 ЦК України визначено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

З огляду наведеного суд дійшов висновку, що підписання Виконкомом Студениківської сільської ради договору постачання свідчить про погодження останнього з умовами вказаного правочину, відтак подальше споживання газу у жовтні-грудні 2024 року без будь-яких заперечень щодо виконання позивачем власних договірних обов`язків свідчить про прийняття газу відповідачем та породжує для останнього обов`язок по оплаті його вартості у повному обсязі згідно остаточних даних алокації, за погодженою договором ціною, у передбачений пунктом 5.1. договору термін, зокрема остаточно:

- за жовтень 2024 року на суму 40 980,47 гривень - до 15.12.2024 включно;

- за листопад 2024 року на суму 114 118,52 гривень - до 15.01.2025 включно;

- за грудень 2024 року на суму 144 398,23 гривень - до 15.02.2025 включно;

Висновуючи вказане, зокрема щодо моменту виникнення у відповідача обов`язку з остаточного розрахунку за спожитий газ, судом враховано, що укладеним між сторонами спору договором, зокрема пунктом 5.1. встановлено термін, а не строк, оскільки сторони погодили виконання споживачем грошового зобов`язання саме у певний день, вказуючи на момент у часі, який має неминуче настати.

Водночас згідно ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Так, суд звертає увагу, що строк і термін не є тотожними, тоді як наведена ч. 5 ст. 254 ЦК України не встановлює правила закінчення терміну у наступний за вихідним робочий день, оскільки вказана норма врегульовує відповідне правило тільки для строків.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів статті 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події.

У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Однак станом на момент ухвалення рішення у зазначеній справі, окрім наданих позивачем доказів часткової оплати на суму 239 626,81 грн та проведеного зарахування зустрічних вимог на суму 24 669,85 грн, які позивачем віднесено в рахунок повної оплати газу за жовтень, листопад 2024 року та часткового погашення боргу за грудень 2024 року на суму 109 197,67 грн, суду не надано жодних інших належних доказів на підтвердження обставин сплати решти вартості спожитого у грудні 2024 року газу на суму 35 200,56 грн.

Водночас відповідачем не спростовано зазначених обставин, як і не надано доказів на підтвердження обставин сплати позивачу 35 200,56 грн за договором постачання природного газу №09-7126/24-Б0-Т від 17.10.2024, як наслідок суд висновує, що обставини несплати відповідачем позивачу відповідної суми коштів є встановленими у розумінні ч. 2 ст. 74 ГПК України.

За таких обставин, оскільки станом на день прийняття рішення відповідач вартість поставленого позивачем газу у повному обсязі не оплатив, враховуючи арифметичну відповідність суми боргу обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 35 200,56 грн основного боргу підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами і не спростована у встановленому порядку відповідачем.

У зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за договором в частині повної та своєчасної оплати вартості отриманого газу, позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема, нарахованої:

1) 4 972,13 грн пені та 486,57 грн 3% річних, нарахованих:

- з 18.02.2025 по 21.05.2025 на 59 870,41 грн заборгованості за грудень 2024 року;

- з 22.05.2025 по 31.05.2025 на 35 200,56 грн заборгованості за грудень 2024 року;

2) 1 798,25 грн інфляційних втрат, нарахованих:

- з 01.03.2025 по 31.03.2025 на 59 870,41 грн заборгованості за грудень 2024 року;

- з 01.04.2025 по 30.04.2025 на 60 768,47 грн заборгованості за грудень 2024 року з урахуванням суми інфляції за попередній період;

- з 01.05.2025 по 31.05.2025 на 36 524,00 грн заборгованості за грудень 2024 року з урахуванням сум інфляції за попередні періоди та часткового платежу у сумі 24 669,85 грн (сума зустрічного зарахування).

Частина перша статті 546 Цивільного кодексу України встановлює, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Відповідно до частин першої та третьої статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.

Приписами ст. ст. 610, 612, 625 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вказані норми права та договірні положення, оскільки відповідач порушив термін виконання грошового зобов`язання по оплаті спожитого у грудні 2024 року газу, а заявлений до стягнення розмір пені та 3% річних, обрахований судом за вказані вище, обґрунтовано визначені позивачем періоди, є арифметично правильним, суд висновує про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 4 972,13 грн пені, 486,57 грн 3% річних.

Щодо нарахування інфляційних втрат, то із наведеного вище розрахунку вбачається, що позивачем враховано індекси інфляції помісячно щодо кожної суми боргу окремо за відповідні місяці, як наслідок позивачем до суми боргу за наступний місяць нарахування (квітень 2025 року) включено суми інфляції за попередній місяць нарахування (березень 2025 року), тоді як за ці періоди (місяці) погашення боргу не відбувалось.

З огляду на вказане суд дійшов висновку, що правильним є розрахунок інфляційних втрат, згідно з яким основний борг за кожним із місяців з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць періоду має бути перемножений послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та поділений на 100%. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19 (Провадження №12-42гс20).

Суд звертає увагу, що урахування інфляції за попередні періоди є можливим у разі переривання загального періоду, за який боржник не сплачує, зменшенням суми боргу, що у відповідному спорі відбулось внаслідок зарахування позивачем коштів у сумі 24 669,85 грн (зустрічне зарахування).

Вказане узгоджується з викладеною у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19 позицією, згідно якої, зокрема:

- у випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100%;

- для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості, від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду;

- при зменшенні суми боргу, внаслідок часткового виконання зобов`язання боржником, сума погашення має відніматися не від основного боргу, який існував на початок розрахункового місяця, а від суми основного боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці (фактичної вартості грошей на кінець розрахункового місяця з урахуванням інфляційних процесів).

З огляду на вказане суд здійснював перерахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат в межах визначених позивачем періодів:

- з 01.03.2025 по 30.04.2025 на 59 870,41 грн заборгованості за грудень 2024 року;

- з 01.05.2025 по 31.05.2025 на 36 524,00 грн заборгованості за грудень 2024 року з урахуванням сум інфляції за попередні місяці та часткового платежу у сумі 24 669,85 грн (сума зустрічного зарахування).

З огляду на вказане, оскільки обрахований судом розмір інфляційних втрат є арифметично правильним, суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 798,25 грн інфляційних втрат.

Відповідно до статтті 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Виконавчого комітету Студениківської сільської ради (08421, Київська область, Бориспільський район, село Студеники, вулиця Переяславська, будинок 19, ідентифікаційний код 44141598) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ідентифікаційний код 42399676):

- 35 200 (тридцять п`ять тисяч двісті) грн 56 коп. основного боргу;

- 4 972 (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят дві) грн 13 коп. пені;

- 486 (чотириста вісімдесят шість) грн 57 коп. 3% річних;

- 1 798 (одну тисячу сімсот дев`яносто вісім) грн 25 коп. інфляційних втрат;

- 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27.10.2025.

Суддя В.А. Ярема