ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
24.10.25 м. Полтава Справа № 917/1427/25
Господарський суд Полтавської області у складі судді Байдуж Ю. С., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнсон"
про ухвалення додаткового рішення по справі № 917/1427/25
про стягнення 300 000 грн,
без виклику учасників справи
ухвалив додаткове рішення про наступне:
1.1. Судом розглядається питання щодо винесення додаткового рішення по справі № 917/1427/25 про розподіл судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу адвоката.
2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.
2.1. В провадженні Господарського суду Полтавської області перебувала справа № 917/1427/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-Сервіс Днепр" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнсон" про стягнення 300 000 грн безпідставно отриманих коштів.
Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.
2.4. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.10.2025 у справі № 917/1427/25 суд відмовив у задоволенні позову ТОВ "Мед-Сервіс Днепр" у повному обсязі.
При цьому, в тексті рішення не було вирішено питання щодо розподілу витрат відповідача на правничу допомогу.
3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.
3.1. Відповідач у заяві від 14.10.2025, яка надійшла до суду через систему "Електронний суд", просить суд ухвалити додаткове рішення, яким розподілити судові витрати, а саме стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 20 000,00 грн.
4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.
4.1. Позивач заперечень на подану відповідачем заяву про ухвалення додаткового рішення суду не надав.
5. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.
5.1. Суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:
- Чи є підстави для ухвалення додаткового рішення у справі? Якщо так, то чи підтверджені відповідачем його витрати на професійну правничу допомогу та чи є підстави для зменшення судом заявленої відповідачем суми витрат?
5.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
6. ВИСНОВОК СУДУ ПРО НАЯВНІСТЬ ПІДСТАВ ДЛЯ УХВАЛЕННЯ ДОДАТКОВОГО РІШЕННЯ ПРО РОЗПОДІЛ ВИТРАТ НА ПРОФЕСІЙНУ ПРАВНИЧУ ДОПОМОГУ.
6.1. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. (ч. 3 ст. 244 ГПК України).
6.2. В пункті 2.4. цього Рішення судом встановлено, що в тексті рішення від 09.10.2025 у справі № 917/1427/25 не було вирішено питання щодо розподілу витрат відповідача на правничу допомогу.
Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідач у відзиві повідомив про те, що докази понесення ним судових витрат будуть подані в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Заява про ухвалення додаткового рішення з доданими до неї доказами понесення судових витрат подана відповідачем через електронний суд 14.10.2025, тобто у строк встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Враховуючи це, суд на підставі вказаних вище норм вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат відповідача.
6.3. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
6.4. Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
6.5. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
6.6. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
6.7. З матеріалів справи та поданих представником позивача додаткових доказів вбачається таке:
6.7.1. Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнсон" (Замовник) та адвокатом Самойленком Михайлом Олександровичем (Виконавець) 30.07.2025 укладено договір про надання правової допомоги № 9 г/с (надалі - Договір), строком дії з моменту укладення і до повного виконання Сторонами покладених на них обов`язків, передбачених цим Договором (п. 6.1. Договору).
6.7.2. Предметом Договору є зобов`язання Виконавця надавати Замовнику послуги правничого характеру за дорученням Замовника у справі № 917/1427/25, яка знаходиться в провадженні Господарського суду Полтавської області, а також зобов`язання Замовника прийняти й оплатити надані Виконавцем послуги на умовах, визначених цим Договором (п. 1.1. Договору).
6.7.3. Відповідно до п. 3.1. Договору, вартість послуг встановлено у розмірі 2000 грн за одну годину роботи адвоката.
Оплата послуг здійснюється протягом 15-ти банківських днів із дати підписання акту виконаних робіт.
6.7.4. Також відповідачем надано складений Адвокатом та погоджений Замовником розрахунок суми гонорару від 14.10.2025 і підписаний сторонами Договору без зауважень акт виконаних робіт від 14.10.2025 на суму 20 000 грн.
6.8. Таким чином, відповідачем доведено факт надання йому послуг з правничої допомоги по даній справі, які він згідно умов Договору має сплатити протягом 15-ти банківських днів із дати підписання акту виконаних робіт від 14.10.2025.
6.9. Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
6.10. За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
6.11. За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
6.12. Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
6.13. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
6.14. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
6.15. В цілому нормами процесуального законодавства (ч. 4 ст. 126 та ч. 5 ст. 129 ГПК України) передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
6.16. У разі недотримання вимог частини четвертої ст. 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
6.17. Отже, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний тільки оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 910/3758/22 (п. 5.21).
Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України.
6.17. Оскільки відповідно до ч. 4, 5 ст. 126 ГПК України відповідач заперечень щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката не подав, із клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до суду не звертався, суд вважає, що заявлена сума цих витрат у розмірі 20 000 грн підлягає розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
6.18. Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки рішенням від 09.10.2025 у даній справі у задоволенні позову було відмовлено, то витрати відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн покладаються на позивача.
6.19. Отже, заява відповідача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 129, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнсон" про ухвалення додаткового рішення по справі № 917/1427/25.
3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 24.10.2025.

Суддя Юлія БАЙДУЖ