ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" жовтня 2025 р. Справа № 924/804/25

м.Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Шевчук О.І., за участі секретаря судового засідання Демчук М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004", с.Попівці, Волочиський район, Хмельницька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РМД Керам", с.Доброгорща, Хмельницький район, Хмельницька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Міт", м. Київ

про стягнення 407 237,40 грн. штрафу за договором поставки №01-160922 від 16.09.2022

Представники учасників справи:

від позивача: адвокат Басняк Ю.Ю. згідно ордеру ВХ №1105089 від 02.09.2025

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення у справі

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін

До Господарського суду Хмельницької області 11.08.2025 надійшла позовна заява Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" (31222, Хмельницька область, Волочиський район, с.Попівці, вул. Шкільна, буд. 34А, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "РМД Керам" (31353, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Доброгорща, вул.Б.Хмельницького, буд.1/1, ) про стягнення 407 237,40 грн. штрафу за договором поставки №01-160922 від 16.09.2022.

Ухвалою суду від 15.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засідання 04.09.2025.

04.09.2025 ухвалою суду відкладено підготовче засідання у справі на 17.09.2025.

17.09.2025 ухвалою суду за клопотанням Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід Міт", відкладено підготовче засідання на 06.10.2025.

Ухвалою суду від 06.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.10.2025.

Позивач - Приватне підприємство "Аграрна компанія 2004" (далі ПП "Аграрна компанія 2004", постачальник, кредитор, позивач) наполягає на задоволенні позовних вимог, в обґрунтування яких посилається на невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід Міт" своїх зобов`язань зі своєчасної оплати поставленого 27.07.2023 позивачем товару на суму 2 036 187 грн. за договором поставки №01-160922 від 16.09.2022, у зв`язку з чим з Товариства з обмеженою відповідальністю "РМД Керам", як поручителя Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Міт" за договором поруки №19.01.23-п від 19.01.2023 перед позивачем, підлягає стягненню 407 137,40 грн. штрафу в розмірі 20% від суми заборгованості за прострочення терміну оплати більше, ніж на 10 календарних днів, згідно поданого розрахунку.

В якості правових підстав позову покликається на ст.ст.525, 526, 530, 546, 553, 554, 712 Цивільного кодексу України.

Представник позивача під час розгляду справи по суті підтримав позовні вимоги, вважає їх підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "РМД Керам" (далі ТОВ "РМД Керам", поручитель, відповідач) не скористався правом участі в судових засіданнях, просив здійснювати розгляд справи без участі представника. У поданому відзиві на позов не заперечує фактів укладення 16.09.2022 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід Міт" договору поставки №01-160922 та 19.01.2023 між ним, як поручителем, та позивачем договору поруки №19.01.23-п. Також не заперечує факту поставки 27.07.2023 позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю "Захід Міт" товару на суму 2 036 187 грн. та його несвоєчасної оплати.

Водночас, відповідач не погоджується із розміром нарахованого позивачем штрафу за прострочення терміну оплати поставленого товару в розмірі 20% від суми заборгованості. Вказує на здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід Міт" платежів 17.08.2023, 25.08.2023 та 30.08.2023 для повного погашення заборгованості за отриманий товар.

Вважає, що з огляду на незначний період прострочення боргу, здійснення часткових оплат і повне погашення заборгованості 30.08.2023, відсутність доказів заподіяння збитків позивачу та іншим суб`єктам господарювання простроченням оплати, є підставою для зменшення судом розміру нарахованого позивачем штрафу.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід Міт" (далі ТОВ "Захід Міт", покупець, боржник, третя особа) не скористалось правом участі в судових засіданнях, письмових пояснень щодо позову не надало; належним чином повідомлене про дати, час та місце розгляду справи шляхом надіслання ухвал суду поштовим відправленням за адресою місцезнаходження, зареєстрованою в установленому законом порядку, згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03126, м.Київ, вул. Вацлава Гавела, 24, ) та до зареєстрованого електронного кабінету підсистеми "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС).

Ухвали суду від 17.09.2025, 06.10.2025 доставлені до електронного кабінету підсистеми "Електронний суд" ЄСІТС ТОВ "Захід Міт", що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками. Ухвала суду від 17.09.2025 повернута на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд враховує положення пунктів 2, 5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), відповідно до яких днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується судом при розгляді справ як джерело права, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення у справі "Смірнова проти України" від 08.11.2005). Разом з тим, гарантованому праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення від 07.07.1989 у справі "Uniуn Alimentaria Sanders SA v. Spain").

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України"). Така позиція кореспондує висновку у рішенні від 16.02.2017 у справі "Каракуця проти України", де, серед іншого, зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 ГПК України).

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення ТОВ "РМД Керам" та ТОВ "Захід Міт" про дати, час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами, а неявка відповідача та третьої особи не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

16.09.2022 між ПП "Аграрна компанія 2004", як постачальником, та ТОВ "Захід Міт", як покупцем, укладено договір поставки №01-160922 (надалі Договір), за умовами п.1.1 якого, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку визначеним цим договором.

Під товаром за цим договором сторони розуміють м`ясну сировину, а саме: м`ясо, піддане сортовому або спеціальному відокремленню від кісток, субпродукти, жири та інші продукти забою тварин (п.1.2 Договору).

Відповідно до п.1.3 Договору поставка товару здійснюється партіями. Під партією товару сторони розуміють товар, що поставляється згідно відповідної видаткової накладної. Усі видаткові накладні, підписані сторонами, починаючи з дати укладення цього договору і до закінчення строку його дії є його невід`ємними частинами, навіть якщо у них не міститься посилання на цей договір. Найменування, кількість, вартість товару визначається згідно підписаних сторонами видаткових накладних на товар та/або специфікацій. Сторони погоджують, що видаткові накладні мають силу специфікацій до цього договору в розумінні ст.266 Господарського кодексу України.

Якщо сторони не домовились про інше, покупець зобов`язаний здійснити оплату товару на умові 100% попередньої оплати. Зобов`язання покупця по оплаті за поставлений товар вважається виконаним в момент зарахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника (п.2.1 Договору).

Згідно п.2.3 Договору в усіх випадках, коли товар поставлено без отримання 100% попередньої оплати, покупець зобов`язаний оплатити такий товар не пізніше 1 (одного) календарного дня з дати отримання товару.

У разі недостатності суми проведеного покупцем платежу для погашення існуючої заборгованості за товар у повному обсязі, незалежно від вказаного у платіжному документі призначення платежу отримана сума приймається постачальником в рахунок послідовного погашення боргу покупця за поставлений товар за принципом FIFO, починаючи з погашення найпершого неоплаченого на дату платежу товаросупровідного документа (накладної та/або видаткової накладної та/або товарної накладної та/або товарно-транспортної накладної) і до останнього (п.2.9 Договору).

Поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі накладних, оформлених відповідно до замовлень покупця. Товар, оформлений покупцем, може бути оформлений однією або кількома накладними, що вирішується постачальником самостійно (п.3.2 Договору).

Найменування, асортимент, ціна та загальна кількість товару в партії товару визначається в накладній. Сторони безумовно погоджуються з тим, що підписання покупцем накладної на партію товару засвідчує той факт, що така партія товару була поставлена постачальником на підставі наданого покупцем замовлення. З моменту підписання покупцем накладної на партію товару замовлення втрачає чинність (п.3.4 Договору).

Згідно п.6.1 Договору за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за даним договором сторони несуть відповідальність у відповідності з чинним законодавством України і умовами даного договору.

Пунктом 6.3 Договору сторони узгодили, що крім пені зазначеної в пункті 6.2 Договору, за прострочення терміну оплати поставленого товару більш ніж на 10 (десять) календарних днів покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника штраф у розмірі 20% від суми заборгованості.

Строк для нарахування та стягнення неустойки (штрафу, пені) за цим договором встановлюється тривалістю в три роки (п.6.7 Договору).

Відповідно до п.п.7.1, 7.2 Договору договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2022. Якщо жодна із сторін не пізніше як за один календарний місяць до закінчення строку дії договору не попередила іншу сторону про припинення його дії, договір вважається щоразу пролонгованим на такий самий строк на таких самих умовах.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками.

19.01.2023 між ТОВ "РМД Керам", як поручителем, та ПП "Аграрна компанія 2004", як кредитором, укладено договір поруки №19.01.23-п (далі Договір поруки), за п.1.1 якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання усіх зобов`язань ТОВ "Захід Міт", як боржником, що виникли з договору поставки №01-160922 від 16.09.2022 (далі в тексті договору Основний договір), який був укладений між кредитором та боржником.

У відповідності до зазначеного Основного договору порукою забезпечуються, в т.ч. наступні зобов`язання боржника: здійснити оплату за поставлений товар в обсязі та на умовах договору поставки №01-160922 від 16.09.2022, відшкодувати збитки та сплатити штрафні санкції у випадках, передбачених договором поставки №01-160922 від 16.09.2022. Строк виконання зобов`язання за договором поруки №19.01.23-п від 19.01.2023 до повного і належного виконання зобов`язань за договором поставки №01-160922 від 16.09.2022 (п.п.2.1, 2.2 Договору поруки).

Згідно п.п.3.1, 3.2 Договору поруки поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за неналежне виконання божником забезпеченого зобов`язання. Поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов`язань за Основним договором в обсязі грошових зобов`язань боржника, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, відповідно до умов Основного Договору.

У разі порушення зобов`язання боржником, кредитор має право на власний вибір направити поручителю письмову вимогу виконати зобов`язання (або певну його частину) або пред`явити до поручителя позов (п.4.1.2 Договору поруки).

Поручитель зобов`язаний виконати вимогу (позовні вимоги) кредитора згідно умов, що передбачені Основним договором (п.4.1.3 Договору поруки).

Відповідно до п.6.1 Договору поруки договір набуває чинності з моменту його підписанням сторонами і діє до моменту припинення зобов`язань (повного належного виконання) за Основним договором.

Договір поруки підписаний представниками сторін та скріплений печатками.

У період з 20.01.2023 по 27.07.2023 позивач, як постачальник, передав, а ТОВ "Захід Міт", як покупець, прийняв товар, що підтверджується видатковими накладними №1320 від 20.01.2023 на суму 1 293 784 грн. з ПДВ, №1847 від 28.01.2023 на суму 1 462 050 грн. з ПДВ, №2727 від 13.02.2024 на суму 1 360 024,10 грн. з ПДВ, №3475 від 17.02.2023 на суму 1 762 090,32 грн. з ПДВ, №3476 від 17.02.2023 на суму 1 672 021,10 грн. з ПДВ, №3477 від 20.02.2023 на суму 541 299,58 грн. з ПДВ, №8090 від 20.04.2023 на суму 1 355 594 грн. з ПДВ, №7333 від 10.04.2023 на суму 1 577 602 грн. з ПДВ, №8115 від 21.04.2023 на суму 2 181 462,50 грн. з ПДВ, №9264 від 09.05.2023 на суму 1 890 639,30 грн. з ПДВ, №9313 від 10.05.2023 на суму 1 891 495 грн. з ПДВ, №9316 від 10.05.2023 на суму 774 886,10 грн. з ПДВ, №11731 від 14.06.2023 на суму 2 275 266,30 грн. з ПДВ, №11773 від 15.06.2023 на суму 2 044 961 грн. з ПДВ, №11774 від 16.06.2023 на суму 609 442,90 грн. з ПДВ, №11904 від 21.06.2023 на суму 1 724 386,80 грн. з ПДВ, №11958 від 22.06.2023 на суму 1 640 289 грн. з ПДВ, №12040 від 23.06.2023 на суму 1 656 420 грн. з ПДВ, №13286 від 08.07.2023 на суму 2 097 759,21 грн. з ПДВ, № 13564 від 13.07.2023 на суму 1 085 590 грн. з ПДВ, №13580 від 14.07.2023 на суму 1 568 947,60 грн. з ПДВ, №13810 від 19.07.2023 на суму 1 610 184,15 грн. з ПДВ, №13787 від 20.06.2023 на суму 1 531 310 грн. з ПДВ, № 13856 від 21.07.2023 на суму 1 592 537,10 грн. з ПДВ, №14430 від 27.07.2023 на суму 2 036 187,00 грн. з ПДВ.

Вищевказані видаткові накладні підписані представниками постачальника та покупця та скріплені печатками.

Поставка кожної партії товару за видатковими накладними на склад вантажоодержувача - ТОВ "Захід Міт" підтверджується товарно-транспортними накладними.

Позивач стверджує про несвоєчасне виконання ТОВ "Захід Міт" своїх зобов`язань щодо оплати отриманого 27.07.2023 товару за видатковою накладною №14430 від 27.07.2023 на суму 2 036 187,00 грн. з ПДВ, що підтверджується випискою по рахунку АТ "Креді Агріколь Банк" за період з 20.01.2023 по 30.08.2023.

З поданого позивачем розрахунку штрафу, здійсненого з урахуванням п.2.9 Договору, вбачається, що за поставлений товар згідно видаткових накладних №13286 від 08.07.2023 на суму 2 097 759,21 грн. з ПДВ, №13564 від 13.07.2023 на суму 1 085 590 грн. з ПДВ, №13580 від 14.07.2023 на суму 1 568 947,60 грн. з ПДВ, №13810 від 19.07.2023 на суму 1 610 184,15 грн. з ПДВ, №13787 від 20.06.2023 на суму 1 531 310 грн. з ПДВ, №13856 від 21.07.2023 на суму 1 592 537,10 грн. з ПДВ, №14430 від 27.07.2023 на суму 2 036 187 грн. з ПДВ, ТОВ "Захід Міт" здійснювало оплату платежами від 21.07.2023 у сумі 3 200 000 грн., від 24.07.2023 у сумі 300 000 грн., від 28.07.2023 у сумі 1 000 000 грн., 28.07.2023 у сумі 1 280 000 грн., 01.08.2023 у сумі 374 537,60 грн., 04.08.2023 в розмірі 640 000 грн., 08.08.2023 в сумі 1 604 130,31 грн., 11.08.2023 в розмірі 492 537,10 грн., 17.08.2023 у сумі 1 100 000 грн., 25.08.2023 в розмірі 219 000 грн., 30.08.2023 в розмірі 1 312 310,30 грн.

Також до матеріалів справи надано підписаний сторонами акт звірки взаємних розрахунків станом за період 9 місяців 2023 року між ПП "Аграрна компанія 2004" та ТОВ "Захід Міт" за договором поставки №01-160922 від 16.09.2022, згідно якого заборгованість відсутня.

Інших доказів, які стосуються предмету спору, матеріали справи не містять.

Дослідивши обставини справи та оцінивши надані докази по суті спору, суд бере до уваги таке.

Згідно із ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.09.2022 між ПП "Аграрна компанія 2004", як постачальником, та ТОВ "Захід Міт", як покупцем, укладено договір поставки №01-160922, за умовами п.1.1 якого, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку визначеним цим договором.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст.691 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Статтею 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У пунктах 2.3, 2.9 Договору сторони узгодили, що в усіх випадках, коли товар поставлено без отримання 100% попередньої оплати, покупець зобов`язаний оплатити такий товар не пізніше 1 (одного) календарного дня з дати отримання товару. У разі недостатності суми проведеного покупцем платежу для погашення існуючої заборгованості за товар у повному обсязі, незалежно від вказаного у платіжному документі призначення платежу отримана сума приймається постачальником в рахунок послідовного погашення боргу покупця за поставлений товар за принципом FIFO, починаючи з погашення найпершого неоплаченого на дату платежу товаросупровідного документа (накладної та/або видаткової накладної та/або товарної накладної та/або товарно-транспортної накладної) і до останнього.

Матеріалами справи стверджується, зокрема, видатковими накладними: №1320 від 20.01.2023 на суму 1 293 784 грн. з ПДВ, №1847 від 28.01.2023 на суму 1 462 050 грн. з ПДВ, №2727 від 13.02.2024 на суму 1 360 024,10 грн. з ПДВ, №3475 від 17.02.2023 на суму 1 762 090,32 грн. з ПДВ, №3476 від 17.02.2023 на суму 1 672 021,10 грн. з ПДВ, №3477 від 20.02.2023 на суму 541 299,58 грн. з ПДВ, №8090 від 20.04.2023 на суму 1 355 594 грн. з ПДВ, №7333 від 10.04.2023 на суму 1 577 602 грн. з ПДВ, №8115 від 21.04.2023 на суму 2 181 462,50 грн. з ПДВ, №9264 від 09.05.2023 на суму 1 890 639,30 грн. з ПДВ, №9313 від 10.05.2023 на суму 1 891 495 грн. з ПДВ, №9316 від 10.05.2023 на суму 774 886,10 грн. з ПДВ, №11731 від 14.06.2023 на суму 2275266,30 грн. з ПДВ, №11773 від 15.06.2023 на суму 2 044 961 грн. з ПДВ, №11774 від 16.06.2023 на суму 609 442,90 грн. з ПДВ, №11904 від 21.06.2023 на суму 1 724 386,80 грн. з ПДВ, №11958 від 22.06.2023 на суму 1 640 289 грн. з ПДВ, №12040 від 23.06.2023 на суму 1 656 420 грн. з ПДВ, №13286 від 08.07.2023 на суму 2 097 759,21 грн. з ПДВ, № 13564 від 13.07.2023 на суму 1 085 590 грн. з ПДВ, №13580 від 14.07.2023 на суму 1 568 947,60 грн. з ПДВ, №13810 від 19.07.2023 на суму 1 610 184,15 грн. з ПДВ, №13787 від 20.06.2023 на суму 1 531 310 грн. з ПДВ, № 13856 від 21.07.2023 на суму 1 592 537,10 грн. з ПДВ, №14430 від 27.07.2023 на суму 2 036 187 грн. з ПДВ, що позивачем, як постачальником, умови договору виконано в повному обсязі у встановлений строк.

ТОВ "Захід Міт" на виконання узятих на себе зобов`язань перераховано позивачу грошові кошти, зокрема, платежами від 21.07.2023 у сумі 3 200 000 грн., від 24.07.2023 у сумі 300 000 грн., від 28.07.2023 у сумі 1 000 000 грн., 28.07.2023 у сумі 1 280 000 грн., 01.08.2023 у сумі 374 537,60 грн., 04.08.2023 в розмірі 640 000 грн., 08.08.2023 в сумі 1 604 130,31 грн., 11.08.2023 в розмірі 492 537,10 грн., 17.08.2023 у сумі 1 100 000 грн., 25.08.2023 в розмірі 219 000 грн., 30.08.2023 в розмірі 1 312 310,30 грн., що підтверджується випискою по рахунку АТ "Креді Агріколь Банк" за період з 20.01.2023 по 30.08.2023.

Матеріалами справи стверджується та не заперечується відповідачем несвоєчасне виконання ТОВ "Захід Міт" своїх зобов`язань щодо оплати отриманого 27.07.2023 товару за видатковою накладною №14430 від 27.07.2023 на суму 2 036 187 грн. з ПДВ, позаяк повне погашення заборгованості здійснено 30.08.2023.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Як вбачається з позовної заяви, спірні правовідносини між сторонами у даній справі виникли з підстав невиконання ТОВ "Захід Міт", як покупцем, своїх договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати отриманого товару на суму 2 036 187 грн., у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача, як поручителя, штрафу у розмірі 20% від суми заборгованості, що становить 407 237,40 грн.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ч.1 ст.546 ЦК України).

19.01.2023 між ТОВ "РМД Керам", як поручителем, та ПП "Аграрна компанія 2004", як кредитором, укладено договір поруки №19.01.23-п (далі Договір поруки), за п.1.1 якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання усіх зобов`язань ТОВ "Захід Міт", як боржником, що виникли з договору поставки №01-160922 від 16.09.2022 (далі в тексті договору Основний договір), який був укладений між кредитором та боржником.

Згідно частин 1, 2 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

У п.п.2.1, 2.2 Договору поруки сторони дійшли згоди, що порукою забезпечуються, в т.ч. наступні зобов`язання боржника: здійснити оплату за поставлений товар в обсязі та на умовах договору поставки №01-160922 від 16.09.2022, відшкодувати збитки та сплатити штрафні санкції у випадках, передбачених договором поставки №01-160922 від 16.09.2022. Строк виконання зобов`язання за договором поруки №19.01.23-п від 19.01.2023 до повного і належного виконання зобов`язань за договором поставки №01-160922 від 16.09.2022.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України).

Згідно п.п.3.1, 3.2 Договору поруки поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за неналежне виконання божником забезпеченого зобов`язання. Поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов`язань за Основним договором в обсязі грошових зобов`язань боржника, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, відповідно до умов Основного Договору.

За умовами п.4.1.2 Договору поруки у разі порушення зобов`язання боржником, кредитор має право на власний вибір направити поручителю письмову вимогу виконати зобов`язання (або певну його частину) або пред`явити до поручителя позов.

Поручитель зобов`язаний виконати вимогу (позовні вимоги) кредитора згідно умов, що передбачені Основним договором (п.4.1.3 Договору поруки).

У зв`язку з порушенням ТОВ "Захід Міт" договірних зобов`язань, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача, як поручителя ТОВ "Захід Міт", 407 237,40 грн. штрафу за договором №01-160922 від 16.09.2022.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема щодо сплати неустойки.

Згідно ч.1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч.1 ст.550 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 6.3 Договору сторони узгодили, що крім пені зазначеної в пункті 6.2 Договору, за прострочення терміну оплати поставленого товару більш ніж на 10 (десять) календарних днів покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника штраф у розмірі 20% від суми заборгованості.

Позивачем заявлено до стягнення штраф в розмірі 20% від вартості несвоєчасно оплаченого ТОВ "Захід Міт" за договором №01-160922 від 16.09.2022 товару в сумі 407 237,40 грн.

Перевіривши розрахунок штрафу, судом встановлено, що позивачем правомірно здійснено нарахування штрафу в сумі 407 237,40 грн. (2 036 187 грн х 20%) на підставі п.6.3 Договору (20% від суми заборгованості за прострочення терміну оплати поставленого товару більш ніж на 10 (десять) календарних днів), відтак вказана позовна вимога підлягає задоволенню.

Разом з тим, Відповідач у відзиві на позов заявляє про зменшення розміру нарахованого штрафу, покликаючись на незначний період прострочення боргу, здійснення часткових оплат і повне погашення заборгованості 30.08.2023, відсутність доказів заподіяння збитків позивачу та іншим суб`єктам господарювання простроченням оплати, що є підставою для зменшення судом розміру нарахованого позивачем штрафу з огляду на положення ч.3 ст.551 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених ст.3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Господарський суд повинен надати оцінку як поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення.

Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (подібний висновок міститься і в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 у справі №7-рп/2013).

При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд також повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто врахувати інтереси обох сторін.

Приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним із завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення її розміру фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.08.2024 у справі №910/14265/23, від 29.08.2024 у справі №910/14264/23 та від 24.09.2024 у справі №915/1037/23 у подібних правовідносинах.

Закон не визначає ані максимального розміру, на який суди можуть зменшити нараховані відповідно до договору штрафні санкції, ані будь-який алгоритм такого зменшення.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно ст. 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підприємництво за своєю суттю є ризикованою діяльністю, в Україні діє принцип свободи договору та заборони суперечливої поведінки, сторони добровільно уклали договір і визначили штрафні санкції, тому суд має зменшувати розмір пені саме у виключних випадках з урахуванням всіх обставин справи.

Категорії "значно" та "надмірно", які використовуються у ст.551 ЦК України, є оціночними і мають конкретизуватися у кожному окремому випадку, з урахуванням того, що правила наведених статей направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, а також недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

При вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій (пені) суди беруть до уваги як обставини, прямо визначені у ст.551 ЦК України, так і інші обставини, на які посилаються сторони і які мають бути доведені ними. Найчастіше судами враховуються такі обставини (постанови Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 916/3211/16, від 26.01.2021 у справі № 922/4294/19, від 24.02.2021 у справі №924/633/20, від 16.03.2021 у справі №922/266/20): ступінь виконання зобов`язання боржником (співвідношення між сумою простроченого зобов`язання та загальною сумою зобов`язання); причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання; тривалість прострочення виконання; наслідки порушення зобов`язання для кредитора; поведінку боржника (системність порушення, чи навпаки - порушення з боку боржника мало винятковий характер; намагання/зусилля боржника погасити борг або погашення основної заборгованості на момент звернення до суду, намагання врегулювати спір в досудовому порядку, звернення з пропозиціями про реструктуризацію боргу до кредитора); поведінку кредитора; майновий стан кредитора та боржника (наявність збитків, заборгованості по виплаті заробітної плати); негативні наслідки стягнення неустойки з боржника, які можуть настати для нього та третіх осіб (трудового колективу, населення); ризики настання неплатоспроможності боржника; статус боржника, предмет діяльності боржника (забезпечення оборонних потреб, безпеки та здоров`я населення); майнові, а також інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу.

Втім, закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд оцінити при ухваленні рішення.

Суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення неустойки; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення пені та штрафу. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи. Суд повинен належним чином мотивувати своє рішення про зменшення штрафних санкцій, із зазначенням того, які обставини ним враховані, якими доказами вони підтверджені, які аргументи сторін враховано, а які відхилено (ст. 86, 236-238 ГПК України).

При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд бере до уваги майновий стан сторін, оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, з розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені. Таку правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 04.05.2018 у справі №908/1453/17.

Вирішуючи питання щодо зменшення розміру штрафу, суд бере до уваги такі обставини:

- ступінь виконання зобов`язання: ТОВ "Захід Міт" зобов`язання за договором №01-160922 від 16.09.2022 виконало повністю, однак з простроченням, в свою чергу прострочення виконання зобов`язань за договором викликане в першу чергу необхідністю погашенням заборгованості за попередні партії товару;

- поведінка винної сторони: ТОВ "Захід Міт" не ухилялось від виконання взятих на себе зобов`язань за договором поставки, навпаки докази у матеріалах справи вказують на зацікавленість у повному виконанні зобов`язання;

- незначну затримку у оплаті (з 28.07.2023 по 30.08.2023);

- відсутність понесення позивачем збитків пов`язаних з несвоєчасним виконанням ТОВ "Захід Міт" зобов`язання за договором; іншого матеріали справи не містять;

- неустойка є лише фінансовою санкцією за невиконання зобов`язання, спрямованою на спонукання сторони, винної у порушенні зобов`язання, до його виконання та дотримання в подальшому, а не засіб безпідставного збагачення;

- неустойка не є боргом, будувати на цих платежах свої доходи та видатки позивач не може, а, відповідно, при зменшенні її розміру не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому становищі;

- неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер.

Відтак, виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, а також враховуючи інтереси обох сторін та оціночність поняття винятковості обставин, на думку суду при визначенні розміру (відсоткового співвідношення) штрафу обґрунтованим та справедливим є зменшення його розміру на 50%, що становить 203 618,70 грн.

Суд звертає увагу, що зменшення розміру штрафу (у цьому випадку на 50%) не є тотожним звільненню відповідача від відповідальності за допущене порушення зобов`язання, позаяк боржник несе перед кредитором відповідальність за таке порушення, однак у зменшеному розмірі.

Таке зменшення розміру штрафу суд вважає розумним та оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків як для позивача, так і для відповідача. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №922/1608/19.

Стягнення з відповідача вказаної суми штрафу компенсує позивачу негативні наслідки, пов`язані з порушенням ТОВ "Захід Міт" строків поставки; стягнення ж з відповідача штрафу у повному обсязі не є співмірним з можливими негативними наслідками від порушення зобов`язання.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом кожному учаснику справи була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цього учасника в суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

За змістом частин 1-3 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 01.07.2021 у справі №917/549/20).

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).

Отже, беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість, порушення прав позивача відповідачем, а відтак наявність підстав для судового захисту прав позивача шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 203 618,70 грн. штрафу.

У стягненні 203 618,70 грн. штрафу належить відмовити.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки (пені) на підставі ч.3 ст.551 ЦК України покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки (пені), оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судами свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами.

Аналогічна правова позиція щодо розподілу судових витрат викладена у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі №917/1068/17, від 05.04.2018 у справі №917/1006/16, від 03.04.2018 у справі №902/339/16.

З огляду на наведене, судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 4 886,85 грн (із застосуванням коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору за подання позову в електронній формі) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 4, 20, 24, 73, 74, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РМД Керам" (31353, Хмельницька обл., Хмельницький р-н., с.Доброгорща, вул.Богдана Хмельницького, буд. 1/1, ідентифікаційний код 42933710) як з поручителя Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Міт" (03126, місто Київ, бульвар Гавела Вацлава, буд. 24, ідентифікаційний код 43098594) на користь Приватного підприємства "Аграрна Компанія 2004" (31222, Хмельницька обл., Волочиський р-н, с.Попівці, вул. Шкільна, буд. 34А, ідентифікаційний код 33007579) 203 618 (двісті три тисячі шістсот вісімнадцять) гривень 70 копійок штрафу за договором поставки №01-160922 від 16.09.2022 та 4 886 (чотири тисячі вісімсот вісімдсят шість) гривень 85 копійок витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У стягненні 203 618,70 грн. штрафу відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Господарського суду Хмельницької області подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене (лише вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.10.2025.

Суддя О.І. Шевчук