ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" жовтня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3337/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.,

при секретарі судового засідання Самойловій С.А.,

за участю представників сторін:

від позивача Сорока Г.С. (довіреність №157 від 12.09.2025);

від відповідача не з`явився;

розглянувши у підготовчому засіданні справу № 916/3337/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» (04073, м. Київ, вул. Рилєєва, буд. 10А; );

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосоіл» (65009, м. Одеса, вул. Академічна, буд. 26, )

про стягнення 4 851 771,97 грн,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосоіл» в якій просить суд стягнути з відповідача 4 851 771,97 грн. заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги, а також витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору про надання поворотної фінансової допомоги №ФД 12/09/17 від 12.09.2017 з додатковими угодами до нього, в частині своєчасного повернення наданих грошових коштів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.08.2025 позовну заяву ТОВ «Інфокс» залишено без руху та встановлено позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

26.08.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. № 26478/25), згідно якої останнім такі недоліки усунуто.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3337/25 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 24.09.2025.

22.09.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ 29417/25), який було повернуто ухвалою суду від 23.09.2025 на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України.

В судовому засіданні 24.09.2025 судом було постановлено протокольну про відкладення підготовчого засідання у справі № 916/3337/25 згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України на 22.10.2025, про що ухвалою суду від 24.09.2025 було повідомлено відповідача в порядку ст. 120 ГПК України.

21.10.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ 33178/25), який за своїм змістом є заявою про визнання позову, згідно якої останній визнає позовні вимоги позивача в повному обсязі та просить суд здійснити розгляд справи без участі представника відповідача. Зазначена заява підписана директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосоіл» Івановою Л.В., повноваження якої підтверджуються наявним в матеріалах справи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №1687049 від 20.08.2025р., сформованим судом.

21.10.2025 до суду від позивача надійшла заява про повернення судового збору (вх.№ 33235/25), згідно якої останній просить суд повернути 50% сплаченого судового збору у розмірі 36 388,29 грн, на підставі ч. 1 ст. 130 ГПК України, враховуючи визнання відповідачем позову.

В судовому засіданні 22.10.2025 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання 22.10.2025 не з`явився, про дату місце та час повідомлений належним чином, про що свідчить направлений на адресу суду відзив на позовну заяву (вх.№ 33178/25 від 21.10.2025), який за своїм змістом є заявою про визнання позову, при цьому відповідач просив суд здійснювати розгляд справи без участі представника відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч. 3,4 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

З огляду на визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження.

В судовому засіданні 22.10.2025 було оголошено скорочену (вступну та резолютивну) частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

12.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Екосоіл» (позичальник) було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № ФД 12/09/17, відповідно до п. 1.1 якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до п. 1.2 договору, поворотна фінансова допомога (надалі - допомога) - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення (п. 14.1.257 Податкового кодексу України).

Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в розмірі 4 000 000 грн., без ПДВ (п. 2.1 договору).

Згідно з п. 2.2, 2.3 договору, поворотна фінансова допомога надається поетапно. Поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі (плата за користування грошовими коштами не стягується).

В п. 3.1 договору сторони погодили, що позикодавець передає суму допомоги у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника або шляхом внесення грошових коштів в касу підприємства.

Днем надання допомоги вважається день надходження грошових коштів на поточний рахунок або в касу позичальника (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору, позичальник зобов`язаний повернути суму поворотної фінансової допомоги (або неповернену її частину в разі дострокового погашення частини поворотної фінансової допомоги) не пізніше 10 вересня 2022 року.

Згідно з п. 4.2 договору, сума поворотної фінансової допомоги підлягає поверненню позикодавцю шляхом перерахування позичальником грошових грошових коштів на поточний рахунок позикодавця або шляхом видачі готівки з каси позичальника.

Днем повернення поворотної фінансової допомоги (її частини) вважається день отримання суми поворотної фінансової допомоги (її частини) позикодавцем (п. 4.3 договору).

Цей договір набуває чинності з моменту надання позикодавцем суми поворотної фінансової допомоги позичальнику та діє до 10.09.2022 (п. 8.1 договору).

21.06.2021 сторони уклали додаткову угоду до договору № ФД 12/09/17 від 12.09.2017, якою внесли зміни до п. 2.1 договору та виклали його у наступній редакції: «поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в розмірі, що не перевищуватиме 5 000 000 грн., без ПДВ».

09.09.2022 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору № ФД 12/09/17 від 12.09.2017, згідно якої погодили у пункті 4.1 договору, слова та цифри «не пізніше 10 вересня 2022 року» замінити на слова та цифри «діє до 31 грудня 2022 року». У пункті 8.1 договору, слова та цифри «діє до 10.09.2022 р.» замінити на слова та цифри «діє до 31 грудня 2022 року».

Як зазначає позивач, на виконання умов договору в період з 13.09.2017р. по 31.01.2022р. ним було перераховано на рахунок відповідача 4 851 771,97 грн., що підтверджується відповідними банківськими платіжними інструкціями: №1707 від 13.09.2017р. на суму 800 000 грн., №2135 від 19.12.2017р. на суму 1 000 000 грн., №2654 від 21.05.2018р. на суму 400 000 грн., №409 від 26.04.2019р. на суму 129 000 грн., №226 від 04.07.2019р. на суму 105 000 грн., №408 від 12.09.2019р. на суму 146 000 грн., №668 від 17.12.2019р. на суму 89 000 грн., №921 від 11.03.2020р. на суму 110 000 грн., №1103 від 22.05.2020р. на суму 117 430 грн., №96 від 23.07.2020р. на суму 72 300 грн., №304 від 24.09.2020р. на суму 38 900 грн., №206 від 27.09.2020р. на суму 34 000 грн., №393 від 27.10.2020р. на суму 41 100 грн., №438 від 10.11.2020р. на суму 41 100 грн., №488 від 25.11.2020р. на суму 42 000 грн., №498 від 26.11.2020р. на суму 69 900 грн., №531 від 07.12.2020р. на суму 45 202 грн., №570 від 23.12.2020р. на суму 55 053 грн., №603 від 04.01.2021р. на суму 69 000 грн., №608 від 12.01.2021р. на суму 51 500 грн., №666 від 26.01.2021р. на суму 66 700 грн., №741 від 10.02.2021р. на суму 55 800 грн., №792 від 02.03.2021р. на суму 108 500 грн., №826 від 11.03.2021р. на суму 59 300 грн., №901 від 01.04.2021р. на суму 79 100 грн., №941 від 15.04.2021р. на суму 57 600 грн., №981 від 28.04.2021р. на суму 49 202,40 грн., №1101 від 07.06.2021р. на суму 52 900 грн., №1152 від 25.06.2021р. на суму 52 900 грн., №1213 від 09.07.2021р. на суму 53 000 грн., №1222 від 20.07.2021р. на суму 49 400 грн., №1264 від 04.08.2021р. на суму 52 952,20 грн., №1327 від 18.08.2021р. на суму 49 312,20 грн., №1352 від 31.08.2021р. на суму 52 952,20 грн., №1402 від 13.09.2021р. на суму 49 500 грн., №1435 від 27.09.2021р. на суму 53 100 грн., №1506 від 13.10.2021р. на суму 62 600 грн., №1542 від 27.10.2021р. на суму 59 997,57 грн., №1616 від 19.11.2021р. на суму 183 154 грн., №1643 від 26.11.2021р. на суму 26 346,40 грн., №1722 від 22.12.2021р. на суму 24 050 грн., №1746 від 28.12.2021р. на суму 33 520 грн., №1800 від 18.01.2022р. на суму 29 880 грн., №1843 від 31.01.2022р. на суму 33 520 грн.

Проте, відповідачем не було здійснено повернення вказаних коштів у повному розмірі у строк встановлений п. 4.1 договору (з урахуванням змін до договору від 09.09.2022).

З метою досудового врегулювання спору, позивач направляв на адресу ТОВ «Екосоіл» претензію №114 від 10.06.2025 разом із актом звіряння взаєморозрахунків, відповідно до яких вимагав від останнього здійснити погашення заборгованості у розмірі 4 851 771, 97 грн та підписати зазначений акт звіряння взаєморозрахунків.

У відповідь на вказану претензію, листом за вих. №1/07 від 01.07.2025 ТОВ «Екосоіл» повідомило, що не може задовольнити претензію через несприятливе фінансове становище. При цьому, вказаним листом товариство повернуло позивачу вже підписаний та скіріплений печаткою зі сторони останнього акт звіряння взаєморозрахунків на загальну суму 4 851 771,97 грн.

Неповернення відповідачем поворотної фінансової допомоги за договором № ФД 12/09/17 від 12.09.2017 і стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про стягнення 4 851 771,97 грн заборгованості.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Екосоіл» (позичальник) було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № ФД 12/09/17, відповідно до п. 1.1 якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Пунктом 14.1.257 ст. 14 ПК України визначено, що поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

За своєю цивільно-правовою природою поворотна фінансова допомога є позикою.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На виконання умов договору позивач перерахував на рахунок відповідача 4 851 771,97 грн., що підтверджується платіжними інструкціями, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Знідно ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В пункті 4.1 договору (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 09.09.2022) сторони погодили, що позичальник зобов`язаний повернути суму поворотної фінансової допомоги (або неповернену її частину в разі дострокового погашення частини поворотної фінансової допомоги) не пізніше 31 грудня 2022 року.

Проте, як встановлено судом, отримана відповідачем сума позики у загальній сумі 4 851 771,97 грн так і залишилась неповернутою у строк, встановлений договором.

При цьому, зазначена заборгованість повністю визнається відповідачем.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 191 ГПК України).

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, з урахуванням заяви відповідача про визнання позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

За загальним правилом, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України).

Разом з тим, згідно положень ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, які кореспондують з ч. 3 ст. 7 Закону України „Про судовий збір, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Так, за подання позову позивач сплатив до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 72 776,58 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 5420 від 24.07.2025.

За таких обставин, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті та подання позивачем заяви про повернення судового збору, витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу наступним чином: 36 388, 29 грн. підлягає поверненню з державного бюджету позивачу та 36 388, 29 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 185, 191, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосоіл» (65009, м. Одеса, вул. Академічна, буд. 26, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» (04073, м. Київ, вул. Рилєєва, буд. 10А; ) заборгованість у розмірі 4 851 771 (чотири мільйони вісімсот п`ятдесят одну тисячу сімсот сімдесят одну) грн. 97 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 36 388 (тридцять шість тисяч триста вісімдесят вісім) грн. 29 коп.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Екосоіл» (65009, м. Одеса, вул. Академічна, буд. 26, ) з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (65023, Одеська область, місто Одеса, вул. Садова, буд. 1-А, ) 36 388 (тридцять шість тисяч триста вісімдесят вісім) грн. 29 коп. судового збору, сплаченого згідно платіжної інструкції № 5420 від 24.07.2025 на загальну суму 72 776,58 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Південно - західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 23 жовтня 2025 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко