ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/400/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Поліщук Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , сщ.Ліски Одеської області

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.06.2025 року про відмову у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу та повернення ОСОБА_1 заяви про скасування судового наказу, м.Одеса, суддя Пінтеліна Т.Г.

у справі №916/400/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», м. Київ

до боржника Фізичної особи-підприємця Дадаяна Юрія Захаровича, сщ.Ліски Одеської області

про стягнення заборгованості у розмірі 144 297 грн 23 коп.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заяви про скасування судового наказу та ухвали суду першої інстанції.

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області, як правонаступник Фізичної особи-підприємця Дадаян Юрія Захаровича із заявою про скасування судового наказу у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», м. Київ до Фізичної особи-підприємця Дадаян Юрія Захаровича, в якому просила суд:

поновити ОСОБА_1 строк звернення з заявою про скасування судового наказу, виданого Господарським судом Одеської області від 07.02.2024 у справі № 916/400/24;

скасувати судовий наказ № 916/400/24, виданий Господарським судом Одеської області 07.02.2024 у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», м. Київ до Фізичної особи-підприємця Дадаяна Юрія Захаровича згідно з яким з останнього на користь заявника підлягає стягненню заборгованість у сумі 144 297 грн 23 коп.

В обґрунтування заяви про скасування судового наказу ОСОБА_1 зазначає наступне:

-копію судового наказу, виданого Господарським судом Одеської області від 07.02.2024 у справі № 916/400/24 та доданих до нього документів, ОСОБА_1 не отримувала;

-до постановлення судом ухвали від 27.05.2025 про заміну сторони виконавчого провадження судовий наказ не впливав та не порушував права ОСОБА_1 ,

- матеріали справи відносно виданого наказу господарського суду не містять та не можуть містити відомостей про участь Дадаян Л.Х., як боржника, під час розгляду заяви відповідно копію судового наказу остання не отримувала;

- п`ятнадцятиденний строк на оскарження судового наказу, враховуючи відсутність факту отримання ОСОБА_1 тексту судового наказу слід обчислювати з дати набрання законної сили ухвали Господарського районного суду Одеської області від 27.05.2025, адже саме з цієї дати Дадаян Л.Х. набула статус боржника за судовим наказом № 916/400/24 та відповідно набула право на його скасування.

Зазначене вище, на думку Дадаян Л.Х., свідчить про дотримання останньою поважності причин пропуску строку, передбаченого ч. 1 ст. 157 Господарського процесуального кодексу України на звернення з заявою про скасування судового наказу.

Крім того, Дадаян Л.Х. не погоджується з фактом наявності у неї заборгованості перед заявником та зазначає, що вимоги заявника повністю не обґрунтовані, а судовий наказ є таким, що підлягає скасуванню оскільки наведені заявником відомості про наявність спадкового майна у вигляді 24 транспортних засобів не відповідає в повній мірі дійсності, адже фактично зазначені транспортні засоби були у спільній сумісній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та відповідно не можуть у повному обсязі входити у спадкове майно. Окрім того, ОСОБА_1 заперечує існування заборгованості ОСОБА_2 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», м. Київ у заявленому розмірі, та можливість покрити вимоги кредитора об`ємом спадкового майна, заперечує право кредитора на стягнення грошових коштів, позаяк за процедурою, передбаченою положеннями ст. 1282 Цивільного кодексу України, та у разі задоволення вимог заявника примусове стягнення грошових коштів може привести до порушення майнових прав ОСОБА_1 шляхом стягнення надмірних коштів з останньої.

На підставі вищевикладеного заявниця повністю не погоджується з заявленою заявником сумою, яка підлягає стягненню, а також не погоджується з зазначеним заявником об`ємом наданої послуги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області області від 11.06.2025 року у справі №916/400/24 (суддя Пінтеліна Т.Г.) відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу; повернуто ОСОБА_1 заяву про скасування судового наказу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, заперечення інших учасників справи.

ОСОБА_1 , сщ.Ліски Одеської області з ухвалою суду першої інстанції не погодилась, тому звернулася до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.06.2025 року у справі № 916/400/24 про повернення заяви про скасування судового наказу від 07.02.2024 року скасувати, поновити строк на подання заяви ОСОБА_1 , сщ.Ліски Одеської області про скасування судового наказу та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права і неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, скаржник, наголошує на тому, що копію судового наказу Господарським судом Одеської області від 07.02.2024 у справі № 916/400/24 та доданих до нього документів ОСОБА_1 не отримувала до постановлення судом ухвали від 27.05.2025 про заміну сторони виконавчого провадження, тому, на думку скаржника, судовий наказ не впливав та не порушував права ОСОБА_1 , а матеріали справи відносно виданого наказу господарського суду не містять та не можуть містити відомостей про участь ОСОБА_1 , як боржника під час розгляду заяви.

За твердженням скаржника, ототожнення судом першої інстанції особи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є завідомо хибним та призвело до порушення прав останньої, адже направлення судового наказу разом з матеріалами на адресу ОСОБА_2 та факт отримання таких матеріалів жодним чином не вказує на факт отримання матеріалів скаржницею.

Так, скаржник наголошує, що п`ятнадцятиденний строк на оскарження судового наказу, враховуючи відсутність факту отримання ОСОБА_1 тексту судового наказу та підстав його видачі слід обчислювати з дати набрання законної сили ухвали Господарського районного суду Одеської області від 27.05.2025, адже саме з цієї дати ОСОБА_1 набула статусу боржника за судовим наказом № 916/400/24 та відповідно набула право на його скасування.

Зазначене вище, на її думку, свідчить про наявність поважності причин пропуску ОСОБА_1 передбачених ч. 1 ст. 157 Господарського процесуального кодексу України строків звернення з заявою про скасування судового наказу.

Крім того, скаржник наголошує, що не погоджується з фактом наявності у ОСОБА_1 заборгованості перед заявником та зазначає, що вимоги заявника повністю не обґрунтовані, а судовий наказ є таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12 серпня 2025 року прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу про повернення заяви про скасування судового наказу Господарського суду Одеської області від 11.06.2025 року у справі №916/400/24 до свого провадження колегією суддів у новому складі; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу про повернення заяви про скасування судового наказу Господарського суду Одеської області від 11.06.2025 року у справі №916/400/24; справу вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

25.08.2025 року через підсистему «Електронний суд» до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», м. Київ надійшов відзив (вх. №2661/25/Д1), у якому останнє просило суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_1 , сщ.Ліски Одеської області залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін. Відзив колегією суддів долучено до матеріалів господарської справи.

Зокрема, у відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», м. Київ, посилаючись на встановлені судом обставини під час ухвалення судового наказу про стягнення, зазначило, що ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, ухваленою з додержанням норм процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, оскільки протягом визначеного ч. 1 ст. 157 Господарського процесуального кодексу України строку заява про скасування наказу боржником Фізичною особою-підприємцем Дадаян Юрієм Захаровичем не подавалася. Зокрема, після відкриття 11 квітня 2024 року виконавчого провадження така заява ним також не подавалася, хоча боржник володів відповідною інформацією про цей наказ та виконавче провадження за ним, що підтверджується його заявою від 13 травня 2024 року в якій боржник Фізична особа-підприємець Дадаян Юрій Захарович просив приватного виконавця зняти арешт з його банківського рахунка, на який зараховуються пенсійні виплати. Викладене свідчить про те, що проти самого наказу та боргу за ним боржник ФОП Дадаян Юрій Захарович не заперечував (будучи про них обізнаний).

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», м. Київ наголошує, що копія оскаржуваного наказу була отримана скаржницею 26 квітня 2025 року, що підтверджується матеріалами справи.

Також, Товариство повідомляє суд апеляційної інстанції про те, що Дадаян Лілією Хачатурівною вчинені протиправні дії, направлені на ухилення від виконання судового рішення (наказу), а саме, після отримання вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», м. Київ про сплату боргу, нею було здійснено відчуження всього належного їй нерухомого майна (двох житлових будинків та двох земельних ділянок, іншої нерухомості) на користь свого сина ОСОБА_3 , у зв`язку з чим Товариством до Доброславського районного суду Одеської області подано позов про визнання недійсними відповідних правочинів (як фраудаторних), а на даний час ухвалою цього суду від 17 червня 2025 року накладено арешт на все нерухоме майно, яке було відчужено (справи №№ 504/2364/25, 504/2528/25). Крім того, ухвалою Господарського суду Одеської області від 30 червня 2025 року у справі № 916/400/24, скаржницю ОСОБА_1 обмежено у праві виїзду за кордон (інформацію по цим справам можна переглянути у Єдиному державному реєстрі судових рішень).

Відтак, на переконання стягувача, небажання ОСОБА_1 , як правонаступниці боржника у виконавчому провадженні, розраховуватись за судовим наказом, не є підставою для поновлення судом строку на подання заяви боржника про його скасування та її задоволення.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Приписи ч. 2 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України визначають, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 34 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на викладене вище, судова колегія дійшла висновку, що у даному випадку апеляційна скарга ОСОБА_1 , сщ.Ліски Одеської області на ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.06.2025 року про відмову у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу та повернення ОСОБА_1 заяви про скасування судового наказу у справі 916/400/24 має розглядатися у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржувану у справі ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи та вимоги апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , сщ.Ліски Одеської області не потребує задоволення, а ухвала Господарського суду Одеської області від 11.06.2025 року про відмову у поновленні строку для подання заяви про скасування судового наказу та повернення заяви у справі №916/400/24 не потребує скасування, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

02 лютого 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», м. Київ звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з Фізичної особи - підприємця Дадаяна Юрія Захаровича заборгованості у загальній сумі 144 297 грн 23 коп., з яких 97 485 грн 32 коп. основний борг, 38 687 грн 94 коп. інфляційні втрати, 8 123 грн 97 коп. 3% річних.

Заяву обґрунтовано невиконанням боржником договору про відступлення права вимоги від 14.06.2023 року № 14/06/23-1 за договором на відпуск паливно-мастильних матеріалів № 0000973 від 11.03.2019 року, укладеним Товариством з обмеженою відповідальністю «Белнафтогаз» та Фізичною особою-підприємством Дадаяном Юрієм Захаровичем.

07.02.2024 року Господарським судом Одеської області видано судовий наказ по справі №916/400/24, відповідно до якого стягнуто з Фізичної особи-підприємця Дадаяна Юрія Захаровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», м. Київ заборгованість у сумі 144 297 гривень 23 коп. та судовий збір у сумі 302 грн. 80 коп. Судовий наказ набрав законної сили 27 березня 2024 року.

12.05.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», м. Київ звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження в якій Товариство просила замінити боржника у виконавчому провадженні №754729167 щодо виконання судового наказу Господарського суду Одеської області від 07 лютого 2024 року у справі №916/400/24 на його правонаступника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) та зобов`язати приватного виконавця Колечко Д.М. та приватного нотаріуса Білоброву О.М. надати письмові пояснення по суті цієї заяви.

Зокрема, заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 боржник - ОСОБА_2 помер, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 15.11.2024 року №1, про що стягувачу стало відомо з листа приватного виконавця Колечко Д.М. від 20 листопада 2024 року №11529. 06 грудня 2024 року приватним нотаріусом Білобровою Оленою Михайлівною за претензією (вимогою) кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», м. Київ була відкрита спадкова справа №73407136, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №79441530 від 06.12.2024 року.

Так, Товариство наголошує, що після відкриття спадкової справи, протягом лютого-квітня 2025 року, останнім була отримана інформація про прийняття цієї спадщини спадкоємцем.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», м. Київ, посилаючись на ч.3 ст.1268, ст. 1261, 1270 Цивільного кодексу України, вважає, що в даному випадку спадкоємцем є дружина померлого боржника - ОСОБА_1 , яка постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на дату його смерті та пережила свого чоловіка, що підтверджується відповіддю в.о. сільського голови Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області від 26.02.2025 року, № 03.1-12.01/694 та свідоцтвом про укладення шлюбу від 22.05.1985 р. ІН- НОМЕР_2 , копія якого була отримана разом з листом приватного виконавця Колечко Д.М. від 18.04.2025 року №5578, а також витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо ОСОБА_1 від 05.05.2025 року.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», м. Київ наголошує, що з відповіді приватного нотаріуса Білобрової О.М. від 02.05.2025 року № 81/02-14 на лист Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», м. Київ від 24.04.2025 р. № 24/1, слідує, що будь-яких заяв від спадкоємців померлого ОСОБА_2 (зокрема, про прийняття або відмову у прийнятті спадщини) не було. Враховуючи це, на думку заявника, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину (з часткою - 100%).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.05.2025 року було замінено боржника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) у виконавчому провадженні № 74729167 щодо виконання судового наказу Господарського суду Одеської області від 07 лютого 2024 року у справі №916/400/24, на його правонаступника - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області, як правонаступник Фізичної особи-підприємця Дадаян Юрія Захаровича, із заявою про скасування судового наказу у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», м. Київ до Фізичної особи-підприємця Дадаян Юрія Захаровича, в якому просила суд :

поновити ОСОБА_1 строк звернення з заявою про скасування судового наказу, виданого Господарським судом Одеської області від 07.02.2024 у справі № 916/400/24;

скасувати судовий наказ № 916/400/24, виданий Господарським судом Одеської області 07.02.2024 у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», м. Київ до Фізичної особи-підприємця Дадаяна Юрія Захаровича, згідно з яким з останнього на користь заявника підлягає стягненню заборгованість у сумі 144 297 грн 23 коп.

В обґрунтування заяви про скасування судового наказу Дадаян Лілія Хачатурівна зазначає наступне:

-копію судового наказу виданого Господарським судом Одеської області від 07.02.2024 у справі № 916/400/24 та доданих до нього документів ОСОБА_1 не отримувала;

-до постановлення судом ухвали від 27.05.2025 про заміну сторони виконавчого провадження судовий наказ не впливав та не порушував права Дадаян Л.Х.,

- матеріали справи відносно виданого наказу господарського суду не містять та не можуть містити відомостей про участь Дадаян Л.Х., як боржника, під час розгляду заяви відповідно копію судового наказу остання не отримувала;

- п`ятнадцятиденний строк на оскарження судового наказу, враховуючі відсутність факту отримання ОСОБА_1 тексту судового наказу, слід обчислювати з дати набрання законної сили ухвали Господарського районного суду Одеської області від 27.05.2025, адже саме з цієї дати Дадаян Л.Х. набула статус боржника за судовим наказом № 916/400/24 та відповідно набула право на його скасування.

Зазначене вище, на думку Дадаян Л.Х., свідчить про доведення останньою поважності причин пропуску передбаченого ч. 1 ст. 157 Господарського процесуального кодексу України строку на звернення з заявою про скасування судового наказу.

Крім того, Дадаян Л.Х. не погоджується з фактом наявності у неї заборгованості перед заявником та зазначає, що вимоги заявника повністю не обґрунтовані, а судовий наказ є таким, що підлягає скасуванню, оскільки наведені заявником відомості про наявність спадкового майна у вигляді 24 транспортних засобів не відповідають в повній мірі дійсності, адже, фактично, зазначені транспортні засоби були у спільній сумісній власності Дадаян Ю.З. та Дадаян Л.Х., та, відповідно, не можуть у повному обсязі входити у спадкове майно. Окрім того, Дадаян Л.Х. заперечує існування заборгованості Дадаян Ю.З. перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», м. Київ у заявленому розмірі, та можливість покрити вимоги кредитора об`ємом спадкового майна, заперечує право кредитора на стягнення грошових коштів позаяк за процедурою, передбаченою положеннями ст. 1282 Цивільним кодексом України та у разі задоволення вимог заявника примусове стягнення грошових коштів може привести до порушення майнових прав Дадаян Л.Х. шляхом стягнення надмірних коштів з останньої.

На підставі вищевикладеного заявниця повністю не погоджується з заявленою заявником сумою, яка підлягає стягненню, а також не погоджується з зазначеним заявником об`ємом наданої послуги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області області від 11.06.2025 року у справі №916/400/24 (суддя Пінтеліна Т.Г.) відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу; повернуто ОСОБА_1 заяву про скасування судового наказу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що, відповідно до ст.156 Господарського процесуального кодексу України, після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного; зазначені дії були судом вчинені, відповідні документи направлені у лютому 2024 року боржнику Фізичній особі-підприємцю Дадаян Юрію Захаровичу, що підтверджується матеріалами справи. Протягом визначеного ч.1 ст.157 Господарського процесуального кодексу України строку після відкриття 11 квітня 2024 року виконавчого провадження заява про скасування наказу боржником Фізичною особою-підприємцем Дадаян Юрієм Захаровичем не подавалася, хоча він володів відповідною інформацією про цей наказ та виконавче провадження.

Отже, судом першої інстанції матеріалами справи підтверджується та не оспорюється сторонами, про те, що судовий наказ набрав законної сили 27 березня 2024 року, проте до 27.03.2024 року Фізична особа-підприємець Дадаян Юрій Захарович не скористався своїм правом заперечити проти видачі судом судового наказу та не подав заяву про скасування наказу в подальшому.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд першої інстанції зазначив про те, що обставини, яка наводить заявниця, а саме, про те, що звернення до суду з заявою боржника про скасування наказу стосуються подій отримання саме нею статусу сторони у справі за ухвалою від 27 травня 2025 року не обґрунтовує поважність пропуску строку.

Отже, підсумовуючи вищенаведені приписи матеріального і процесуального законодавства, господарський суд дійшов висновку про необхідність повернення заяви про скасування судового наказу боржнику згідно з вимогами ч. 2 ст. 158 Господарського процесуального кодексу України.

Предметом апеляційного перегляду у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для поновлення Дадаян Лілії Хачатурівни, сщ.Ліски Одеської області строку для подання заяви про скасування судового наказу та повернення такої заяви заявнику у справі №916/400/24.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з аргументами, викладеними скаржником в апеляційній скарзі.

Оскільки у даній справі предметом перегляду є ухвала суду першої інстанції про повернення заяви заявнику у зв`язку із відсутністю підстав для поновлення процесуального строку для її подання, в силу вимог Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не переглядаються доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, щодо його заперечень у задоволенні заяви стягувача про видачу судового наказу у даній справі по суті.

Відповідно до ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Частиною 1, 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно з ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Приписами ст. 154 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому цим розділом.

Після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами. Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються боржнику за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до ст. 242 цього Кодексу (ст. 156 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з нормами ст. 157 Господарського процесуального кодексу України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником. До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

У разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Відповідно до ст. 158 Господарського процесуального кодексу України заява про скасування судового наказу не пізніше наступного дня передається судді, визначеному у порядку, встановленому ст. 32 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. ст. 158 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Як встановлено колегією суддів у даній справі, 07.02.2024 року Господарським судом Одеської області був виданий судовий наказ у справі №916/400/24 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Дадаяна Юрія Захаровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», м. Київ заборгованості у сумі 144 297 грн 23 коп. а також відшкодовано судовий збір у сумі 302 грн 80 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.05.2025 року було замінено боржника Дадаяна Юрія Захаровича ( АДРЕСА_2 ) у виконавчому провадженні № 74729167 щодо виконання судового наказу Господарського суду Одеської області від 07 лютого 2024 року у справі №916/400/24, на його правонаступника - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Скаржник, в свою чергу, звертаючись до місцевого господарського суду із заявою про скасування судового наказу, посилається на неотримання нею судового наказу та на те, що до постановлення ухвали Господарського суду Одеської області від 27.05.2025 року вона стороною у справі не була, тому не мала можливості подати заяву про скасування судового наказу. Також заявниця вважає, що п`ятнадцятиденний строк на подання нею заяви слід обчислювати саме з 27 травня 2025 року, тобто, з дня набрання законної сили ухвали суду про заміну боржника ( ОСОБА_2 ) на його правонаступника ( ОСОБА_1 ), тому, на її переконання, таке є належними підставами для поновлення пропущеного процесуального строку для подання заяви про скасування судового наказу.

Колегія суддів не погоджується зі вказаною позицією апелянта, вважає її помилковою та такою, що не потребує задоволення судом апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 118 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Цивільне право розрізняє дві форми правонаступництва - універсальне та сингулярне. При універсальному правонаступництві до правонаступника разом з правами первісного кредитора переходять і його обов`язки. При сингулярному правонаступництві до правонаступника переходить тільки певне право кредитора.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Так, ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.05.2025 року було замінено боржника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) у виконавчому провадженні № 74729167, щодо виконання судового наказу Господарського суду Одеської області від 07 лютого 2024 року у справі №916/400/24, на його правонаступника - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Тобто, із зазначеного вбачається, що процесуальні права та обов`язки боржника перейшли на правонаступника, а саме, на ОСОБА_1 , остання вищезазначену ухвалу не оскаржувала.

Колегія суддів зазначає, що заміна сторони боржника за загальним правилом не є підставою для поновлення строку на скасування судового наказу на підставі Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до чинного законодавства боржник мав право подати заяву про скасування судового наказу протягом 15 днів з дня його отримання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до вимог ст.156, 157 Господарського процесуального кодексу України судом першої інстанції на адресу Фізичної особи-підприємця Дадаяна Юрія Захаровича ( АДРЕСА_1 ) надсилалась копія судового наказу від 07.02.2024 року, але його повернуто суду без вручення за закінченням терміну зберігання.

Так, Верховний Суд в ухвалі від 18.05.2023 року у справі №754/14783/17 вказав, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 Господарського процесуального кодексу України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (подібної позиції дотримано Верховним Судом у постанові від 19.12.2022 року у cправі №910/1730/22, від 12.04.2021 року у справі № 910/8197/19, від 09.12.2021 року у справі № 911/3113/20).

При цьому, за правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 07.04.2023 року у справі №873/103/22, у постанові від 20.07.2021 року у справі № 916/1178/20 зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу особи є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 року у справі № 910/16249/19 та від 19.05.2021 року у справі № 910/16033/20).

Отже, у зв`язку із вищевикладеним, колегія суддів не погоджується з доводами Дадаян Лілії Хачатурівни про те, що звернення до суду з заявою боржника про скасування наказу, стосуються подій отримання саме нею статусу сторони (правонаступника) відповідно до ухвали Господарського суду Одеської області від 27 травня 2025 року, оскільки, як зазначалось вище, правонаступництво це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого, судовий наказ набрав законної сили 27 березня 2024 року; до цього часу Фізична особа-підприємець Дадаян Юрій Захарович (боржник) не скористався своїм правом подати заяву про скасування наказу, тому відсутні підстави для поновлення процесуального строку щодо скасування судового наказу 07.02.2024.

Крім того, колегія суддів зазначає, що після відкриття 11 квітня 2024 року виконавчого провадження, заява про скасування судового наказу також Фізичною особою-підприємцем Дадаян Юрієм Захаровичем не подавалася, хоча він володів відповідною інформацією про судовий наказ та виконавче провадження за ним, що підтверджується його заявою від 13 травня 2024 року в якій боржник Фізична особа-підприємець Дадаян Юрій Захарович просив приватного виконавця зняти арешт з його банківського рахунка, на який зараховуються пенсійні виплати. Викладене свідчить про те, що проти самого наказу та боргу за ним боржник ФОП Дадаян Юрій Захарович не заперечував (будучи про них обізнаний), зокрема заява про скасування наказу ним не подавалася.

Щодо доводів скаржника про те, що нею взагалі не отримувався судовий наказ також не заслуговує на увагу оскільки копія наказу разом із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» від 12.05.2025 року про заміну сторони виконавчого провадження та вимогою кредитора до спадкоємця боржника, який прийняв спадщину, вих. № 22/1 від 22 квітня 2025 року направлялась Товариством на адресу Дадаян Лілії Хачатурівни ( АДРЕСА_1 ) та була отримана останньою 26.04.2025, що підтверджується трекінгом «Укрпошти» за №0052 та описом вкладення від 23.04.2025.

Відтак, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, викладеною в оскаржуваній ухвалі про необхідність повернення заяви про скасування судового наказу боржнику згідно з вимогами ч. 2 ст. 158 Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія зауважує, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є джерелом права (стаття 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») право на доступ до суду не є абсолютним (рішення ЄСПЛ у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom»).

При цьому, норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Також, відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Таким чином, в даному випадку, з урахуванням того, що з моменту винесення судом судового наказу у даній справі, надіслання його разом із заявою про видачу судового наказу боржнику на його офіційну юридичну адресу та подання боржником відповідної заяви про скасування судового наказу промайнув тривалий проміжок часу, що є критичним в плані виправдання втручання у принцип юридичної визначеності, повернення судом першої інстанції заяви скаржника про скасування судового наказу з мотивів відсутності підстав для поновлення строку для подання такої заяви є правомірним, без прояву надмірного формалізму, що напряму відповідає сталій практиці Європейського суду з прав людини та принципу справедливості, правовим позиціям Верховного Суду.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведені обставини справи, судова колегія вважає, що аргументи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційна скарга не потребує задоволення, а ухвала Господарського суду Одеської області від 11.06.2025 року у справі № 916/400/24 відповідає вимогам процесуального законодавства і відсутні достатні правові підстави для її скасування.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 156, 157, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , сщ.Ліски Одеської області на ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.06.2025 року про відмову у поновленні строку для подання заяви про скасування судового наказу та повернення заяви у справі №916/400/24 залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.06.2025 року про відмову у поновленні строку для подання заяви про скасування судового наказу та повернення заяви у справі №916/400/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М. Принцевська
Л.В. Поліщук