ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.10.2025р. Справа №905/857/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон», м.Миколаїв,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Алеко», м.Волноваха, Донецька область,

про стягнення 84000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон», звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Алеко», про стягнення 84000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається те, що відповідач не виконав роботи, які передбачені умовами договору №545 від 24.01.2022, у зв`язку з чим просить повернути суму попередньої оплати у розмірі 84000,00 грн. Як на правову підставу позивач посилається на ч. 2 ст. 693 ЦК України.

Хід розгляду справи та процесуальні дії.

Ухвалою від 02.09.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №905/857/25; справу визначив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановив відповідачу строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження надати суду відзив на позов у порядку, передбаченому ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; позивачу у строк протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив із врахуванням вимог ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням положень ч. 3-6 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з частиною одинадцятою статті 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом встановлено, що відповідач не зареєстрував електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд».

Суд зазначає, що місцем реєстрації відповідача є м. Волноваха, Донецької області. Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 545 76, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 545 80/43786 на теперішній час м. Волноваха, Донецької області є тимчасово окупованою територією Російською Федерацією території України.

На даний час поштові відправлення до м. Волноваха не здійснюються, а тому про відкриття провадження у даній справі відповідача було повідомлено шляхом направлення ухвали суду на електронну адресу - , відомості про яку містяться в матеріалах справи.

Згідно довідки про доставку електронного листа ухвала суду про відкриття провадження у справі в електронному вигляді була доставлена до електронної скриньки відповідача 02.09.2025.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч.1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з ст. 12.1. ч.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Судом на офіційному сайті Господарського суду Донецької області на веб-порталі "Судова влада" було опубліковано оголошення зі змістом резолютивної частини ухвали про відкриття провадження у справі. Роздруківка оголошення наявна в матеріалах справи.

Також, відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Додатково, 03.09.2025 копія ухвали господарського про відкриття провадження у справі №905/857/25 направлялась поштовим відправленням на адресу засновника відповідача ( ОСОБА_1 ) відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, поштовий конверт повернуто органом поштового зв`язку із довідкою ф. 20 з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Отже, відповідач, був належним чином повідомлений про рух справи.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

05.09.2025 через систему Електронний суд від позивача надійшла заява про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 16.09.2025 суд відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" у задоволені заяви про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Не вбачаючи підстав для розгляду даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, суд розглядає справу в порядку частини 8 статті 252 ГПК України за наявними в ній матеріалами в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

Відповідно до статті 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Фактичні обставини справи.

24.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод Алеко» (виконавець, відповідач) укладений Договір № 545, за умовами п. 1.1. якого виконавець зобов`язується виготовити з власних матеріалів нашивки, задній борт та встановити його на авто - самоскид замовника марка МАЗ (надалі - транспортний засіб) у кількості однієї одиниці з розробкою конструкторської документації, а замовник зобов`язується прийняти викопані роботи та провести оплату замовлення (далі - договір).

В п. 1.2 договору визначені вимоги до нашивок та заднього борта автомобіля: висота нашивки по лівому та правому бортах - 1,0 м., висота нашивки по передньому боргу - 0.6 м. Загальна висота транспортного засобу з кузовом та нашивками не повинна перевищувати 3,4 м. Задній борт є цільним клапаном, який відкривається знизу до гори, з двома відкривающимися на обидві боки частинами з двома відкидними обслуговуючими площадками. Додатково кузов комплектується приставною дробиною. Товщина нашивок та заднього борту складає 3 мм. Виготовлення та встановлення тенту сірого кольору. Дробострумнна обробка та фарбування кузову у помаранчевий колір (Helios).

За змістом п. 2.1., 2.2., 2.3. договору ціна робіт за одну одиницю транспортного засобу згідно п.1.1. становить, 120 000,00 гривень, в т.ч. ПДВ 20%. Всього за договором 120000,00 гривень, в т.ч. ІІДВ 20%. Ціна цього Договору є фіксованою на весь період виконання Договору.

Згідно п. 3.1., 3.2. договору попередня оплата - 70% від ціни Договору, що складає - 84000,00 гривень в т.ч. ПДВ-20% сплачується протягом 3 (трьох) банківських днів з дати одержання рахунку-фактури. Оплата проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця. Залишкові 30% ціни Договору, що складає - 36000,00 гривень, у т.ч. ПДВ-20% та сплачується протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання Сторонами Акту виконаних робіт.

Виконавець зобов`язується виконати зобов`язання за договором строком 20 квітня 2022 року за умови виконання замовником пункту 3.1. цього договору та передачі виконавцю детальної технічної документації транспортного засобу (креслення). Виконавець вправі виконати роботи достроково (п.4.1. договору).

Замовник передає виконавцю транспортний засіб для виконання робіт за цим договором, за наступною адресою: м. Волноваха, вул. Шевцової, буд 11-а (п. 4.2. договору).

Транспортний засіб передається згідно акту прийому-передачі (п.4.3. договору).

Датою завершення виконання робіт вважається дата зазначена у видатковій накладній, що підписується уповноваженими представниками сторін в момент передачі транспортного засобу від виконавця замовнику (п.4.4. договору).

Готовий транспортний засіб передається замовнику після виконання пункту 3.1., 3.2. та 3.3. договору (п.4.5. договору).

Замовник зобов`язаний прийняти роботу по переробці самоскидного кузова, виконану виконавцем відповідно до умов цього Договору; оплатити виконану виконавцем роботу по переробці самоскидного кузова (5.1.2, 5.1.3 договору).

Виконавець зобов`язаний виконати роботу по переробці самоскидного кузова в строк обумовлений сторонами (п.6.1. договору).

Термін дії гарантії на встановлений самоскидний кузов та роботи по його встановленню -12 місяців з дати підписання Сторонами видаткової накладної. Гарантія розповсюджується і на кінцевого покупця готового виробу (п. 9.2. договору).

Даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до закінчення гарантійного строку, але в будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов`язань. Закінчення строку дії даного договору або його дострокове розірвання не звільнює сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього Договору (п.11.1., 11.3. договору).

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками сторін угоди.

24.01.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод Алеко» виставлено рахунок-факту № СФ-0000014 від 24.01.2022 на суму 120000,00 грн, у т. ч. ПДВ 20000,00 грн за послуги: виготовлення нашивки, задній борт та встановлення його на авто-самоскид марки МАЗ за договором № ДГ-545 від 24.01.2022.

Згідно платіжної інструкції від 25.01.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» перерахував Товариству з обмеженою відповідальністю «Завод Алеко» передплату в сумі 84000,00грн, з призначенням платежу: оплата за виготовлення нашивки, зад.борт встановлення його на автосамоскид МАЗ зг рах № 14 від 24.01.2022 у т.ч. ПДВ - 14000,00грн.

За поясненнями позивача, послуги за договором №545 від 24.01.2022 не виконані, перерахована ним сума в розмірі 84000,00 грн передплати не повернута, що стало підставою для звернення до Господарського суду з позовом про стягнення суми передплати в розмірі 84000,00 грн.

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позову з наведених нижче підстав.

Правове обґрунтування і оцінка суду.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні відповідача до виконання грошових зобов`язань, які складаються із суми перерахованої позивачем передплати за договором № 545 від 24.01.2022.

Згідно із частинами першою, другою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання згідно із статтями 11, 509 Цивільного кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

За приписом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Укладений між сторонами договір № 545 від 24.01.2022 за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст.846 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, в п.4.1. договору сторони визначили, що виконавець зобов`язується виконати зобов`язання за договором строком 20 квітня 2022 року за умови виконання замовником пункту 3.1. цього договору та передачі виконавцю детальної технічної документації транспортного засобу (креслення).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору № 545 від 24.01.2022 про надання послуг позивач, як замовник, відповідно до п. 3.1. договору, здійснив попередню оплату вартості послуг відповідачу, як виконавцю, на загальну суму 84000,00грн, що підтверджується доданим до матеріалів справи платіжною інструкції від 25.01.2022.

За поясненнями позивача ТОВ «Техноторг-Дон» передав відповідачеві детальну технічну документацію транспортного засобу 24.01.2022, яка міститься у п. 1.2 Договору, в якому вказана технічна інформація для виготовлення відповідачем нашивок та заднього борту автомобіля, як то висота нашивок на бортах, тип кузову, вимоги щодо відкриття бортів, товщина нашивок, вимоги до виготовлення та встановлення тенту, метод обробки та колір фарбування кузову.

Доказів виконання відповідачем робіт, які визначені договором № 545 від 24.01.2022, матеріали справи не містять.

Позивач посилається на ч. 2 ст. 693 ЦК України, згідно якої, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Суд, враховуючи принцип jura novit curia («суд знає закони»), з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)). Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18)).

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

В даному випадку суд застосовує положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, Глави 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави», підрозділу 2 «Недоговірні зобов`язання» розділу 3 «Окремі види зобов`язань», який входить до книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

За статтею 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Наведені норми права свідчать про те, що особа, яка набула майно (кошти) без достатньої правової підстави (або підстава набуття цього майна (коштів) згодом відпала) зобов`язана повернути набуте майно (кошти) потерпілому.

Означене недоговірне зобов`язання виникає в особи безпосередньо з норми статті 1212 ЦК України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Це зобов`язання виникає в особи з моменту безпідставного отримання нею такого майна (коштів) або з моменту, коли підстава їх отримання відпала.

Зобов`язання повернути безпідставно набуте майно виникає в особи безпосередньо з норми статті 1212 ЦК України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Виконати таке зобов`язання особа повинна відразу після того, як безпідставно отримала майно або як підстава такого отримання відпала.

Враховуючи положення пункту 4.1. договору підстава утримання виконавцем суми передплати відпала 20.04.2022 (строк виконання зобов`язання за договором).

На час розгляду справи сума передоплати за договором в розмірі 84000,00 грн позивачу не повернута.

Доказів протилежного відповідачем не доведено.

Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавством установлено певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Враховуючи вищевикладене, позивач має право вимагати від відповідача повернення попередньої оплати за невиконані роботи за договором.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на наведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми попередньої оплати у розмірі 84000,00 грн є правомірними, обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 165, 236-238, 241, 247, 252, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Алеко», про стягнення 84000,00 грн, задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Алеко» (85700, Донецька область, Волноваський район, м.Волноваха, вул.Шевцової, б. 11-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» (54025, м.Миколаїв, пр.Героїв України, буд. 113/1; ) суму передплати в розмірі 84000,00грн, судовий збір в сумі 2422,40грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз