ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2025 р. Справа№ 910/15545/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Стайлінг»

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2025 (Повна ухвала складена 07.05.2025 року)

у справі № 910/15545/24 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом Фізичної особи - підприємця Смаля Андрія Петровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Стайлінг»

про стягнення 96 600,00 грн

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулась фізична особа-пiдприємець Смаль Андрій Петрович (далі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Стайлінг» (далі - відповідач) про стягнення 96 600,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № ФМ22012024 від 22 січня 2024 року в частині оплати наданих послуг у встановлений договором строк.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.03.2025 по справі № 910/15545/24 позов задоволено повністю.

29.05.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега Стайлінг" (через систему «Електронний суд») звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2025 по справі № 910/15545/24 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним. На думку апелянта, оскаржуване судове рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Також скаржник зазначає, що суд першої інстанції при винесені рішення не врахував суттєві обставини справи, у зв`язку з чим рішення прийняте на користь сторони, яка не виконала обов`язку доказування, покладеного на неї відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України. На думку апелянта, оскаржуване судове рішення ґрунтується на припущенні про належне направлення акту виконаних робіт без жодного належного доказу цього факту та ухвалене без дослідження якості та обсягу фактично виконаних робіт, без врахування численних клопотань відповідача, а також без надання оцінки доводам, які безпосередньо впливають на вирішення спору.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позов - відмові у повному обсязі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2025, матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Стайлінг» по справі № 910/15545/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Андрієнко В.В., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Стайлінг» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2025 у справі № 910/15545/24 залишено без руху та надано скаржникові строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

18.06.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Стайлінг» (через систему «Електронний суд») у встановлений процесуальний строк до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Стайлінг» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2025 у справі № 910/15545/24 в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників.

30.06.2025 від позивача (через систему «Електронний суд») надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого позивач просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Стайлінг».

Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що Господарський суд міста Києва, під час ухвалення оскаржуваних рішень, правильно, застосував норми матеріального права, відсутні порушення положень процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Стайлінг» та скасування оскаржуваних рішень.

16.07.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Стайлінг» (через систему «Електронний суд») надійшла відповідь на відзив. В якій відповідач зазначає, що відзив позивача не містить належного спростування позиції апелянта, не відповідає на поставлені в апеляційній скарзі правові питання та фактично повторює аргументи, вже викладені у першій інстанції.

Також апелянт звертає увагу господарського суду на те, що з метою належного підтвердження своєї позиції у цій справі, ТОВ «Мега Стайлінг» звернулося до незалежного спеціаліста з метою проведення комплексного аудиту інформаційної системи (вебсайту) kameron.ua, створеного позивачем на виконання договору. За результатами перевірки встановлено, що створений позивачем вебсайт має критичні недоліки.

16.07.2025 від позивача (через систему «Електронний суд») надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких позивач зазначає, що відповідачем, в порушення норм ГПК України, подано до апеляційного суду (окремо вже після подачі апеляційної скарги) докази (звіт аудиту та оцінка сайту), які не були предметом дослідження в суді першої інстанції, та вже датовані датою що була після ухвалення оскаржуваного рішення. Отже, на думку позивача, подання такого типу доказі стороною, є зловживання процесуальними правами. У зв`язку з чим, позивач категорично заперечує, щодо долучення до матеріалів апеляційної скарги поданих відповідачем доказів (звіт аудиту та оцінка сайту).

12.08.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Стайлінг» (через систему «Електронний суд») надійшли додаткові пояснення у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 22.01.2024 фізична особа-підприємець Смаль Андрій Петрович (далі - виконавець) та ТОВ «Мега Стайлінг» (далі - замовник) уклали Договір про надання послуг № ФМ22012024 (далi - Договір), предметом якого є:

- верстка дизайн сайту Замовника згідно з наданими макетами;

- інтеграція нового дизайну у поточну версію сайту;

- видалення зайвого коду, перенесення функціоналу на іншу мову програмування.

31.05.2024 між сторонами укладено Додаткову угоду № 3 до Договору про надання послуг № ФМ22012024.

Пунктом 2.2. Додаткової угоди передбачено, що Виконавець приступає до надання послуг впродовж 3 (трьох) робочих днів з моменту здійснення Замовником предоплати, зазначеної у п. 4.3. цієї Додаткової угоди.

Відповідно до п. 2.3. Додаткової угоди № 3 до Договору, що є його невід`ємною частиною (далі - Додаткова угода № 3), термін надання послуг за даною Додатковою угодою становить 50 (п`ятдесят) робочих днів.

Згідно з п. 2.5.3. Договору Замовник зобов`язується передавати інформацію, необхідну для надання послуг електронною поштою, в файлах, формат яких погоджений з Виконавцем.

Відповідно до п. 3.5. Договору вартість послуг, порядок і терміни розрахунків узгоджуються Сторонами у відповідній Додатковій угоді до цього Договору (Додаткових угодах про склад, час виконання та вартість послуг).

Відповідно до п. 3.8. Додаткової угоди № 3 до Договору Замовник зобов`язується надати всі матеріали інформаційного характеру, необхідні для надання послуг за Додатковою угодою. Виконавець не відповідає за порушення термінів надання послуг у випадку, якщо таке невиконання зумовлене несвоєчасним виконання Замовником зобов`язання, викладеного у першому реченні даного пункту.

Тривалими затримками вважаються відповіді Замовника на питання Виконавця, отримані більше ніж через 2 (два) робочих дні з моменту постановки питання Виконавцем Замовнику (п. 2.4.1. Додаткової угоди № 3).

Відповідно до п. 4.1. Додаткової угоди № 3 до Договору вартість послуг - 193 200,00 грн, що еквівалентно 4 800,00 доларів США, без ПДВ, за комерційним курсом на день оплати. У разі зміни середнього курсу USD (доларів США) купівлі/продажу комерційними банками України на 3%, Виконавець має право пропорційно збільшити вартість послуг в національній валюті України - гривні (грн).

Згідно з п. 4.2. Додаткової угоди № 3 до Договору оплата за надання послуг здійснюється в 2 (два) етапи. Завершення надання послуг згідно з відповідним складом послуг затверджується підписаним Актом наданих послуг. У випадку невмотивованої відмови Замовника від підписання Акту наданих послуг протягом 3 (трьох) робочих днів Акт вважається затвердженим Виконавцем в односторонньому порядку, а послуги, надані згідно з цим актом, - прийнятими Замовником у повному обсязі без зауважень.

Відповідно до п. 4.3. Додаткової угоди № 3 до Договору Етап 1: Виконавець приступає до початку надання послуг за умови оплати Замовником та отримання Виконавцем передоплати у розмірі 50% за надання відповідних послуг згідно з п. 1.1., що складає 96600,00 грн, що еквівалентно 2 400,00 доларів США, без ПДВ, за комерційним курсом на день оплати. У разі зміни середнього курсу USD (доларів США) купівлі/продажу комерційними банками України на 3%, Виконавець має право пропорційно збільшити вартість послуг в національній валюті України - гривні (грн).

Відповідно до п. 4.4. Додаткової угоди № 3 до Договору Етап 2: Другу частину - залишок у розмірі 50% від загальної суми Додаткової угоди, що складає 96 600,00 грн, що еквівалентно 2 400,00 доларів США, без ПДВ, Замовник сплачує після завершення робіт протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури, за комерційним курсом на день створення рахунку. У разі зміни середнього курсу USD (доларів США) купівлі/продажу комерційними банками України на 3%, Виконавець має право пропорційно збільшити вартість послуг в національній валюті України - гривні (грн).

Відповідно до п. 4.1. Договору після закінчення надання послуг Виконавець протягом 3 (трьох) робочих днів готує та передає на погодження Замовнику два примірники акту приймання-передачі наданих послуг. Замовник зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів розглянути та підписати вказаний акт або надати письмові мотивовані заперечення. Після підписання Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів передає один примірник підписаного акту Виконавцеві. У випадку наявності у Замовника зауважень до наданих послуг та/або акту приймання-передачі наданих послуг, такі недоліки усуваються Виконавцем протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання письмових мотивованих зауважень від Замовника. Після усунення недоліків погодження акту відбувається у порядку, встановленому цим пунктом договору. У випадку невмотивованої відмови Замовника від підписання Акту наданих послуг, Акт вважається затвердженим Виконавцем в односторонньому порядку, а послуги, надані згідно з цим актом, - прийнятими Замовником в повному обсязі без зауважень.

Відповідно до п. 9.1 Договору останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2024.

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, 31.05.2024 відповідачем (Замовником) сплачено позивачу (Виконавцю) кошти у розмірі 96 600,00 за Етапом 1 Додаткової угоди, що підтверджується позивачем та відповідачем в заявах по суті.

Як вказується у позові та підтверджується наданою претензією відповідача № 26-09/2024 від 26.09.2024, останнім ініційовано процедуру розірвання договору в односторонньому порядку, у зв`язку з тим, що позивачем не надано послуги у встановлений договором строк (впродовж 50 робочих днів з моменту здійснення попередньої оплати), а також викладено прохання повернути кошти попередньої оплати в розмірі 96 600,00 грн.

01.10.2025 позивачем надіслано відповідачу наступні документи: відповідь на претензію на 3 арк., додаткову угоду від 01.10.2024 на 1 арк., рахунок на оплату № 451 від 01.10.2014 на 1 арк., акт № 417 від 01.10.2024 на 2 арк., макети дизайну сайту на 825 арк. Викладене підтверджується описом вкладення у цінний лист, а також поштовою накладною № 492 від 01.10.2025.

Згідно з даними трекінгу відстеження пересилання поштових відправлень вказаний пакет документів отриманий відповідачем 08.10.2024.

Так, у відповіді на претензію позивач вказав, що затримка виникла у зв`язку з постійним несвоєчасним наданням відповідачем необхідної для виконання робіт інформації та технічного завдання. Фактично, як зазначає позивач, він як виконавець більше місяця займався виключно правками через неточності у дизайні та технічному завданні. Проте, як наведено позивачем у відповіді на претензію, станом на момент отримання претензії ним було виконано більшу частину робіт, а тому вимога про повернення коштів попередньої оплати є безпідставною, крім того, у зв`язку з виконанням другого етапу робіт, просив підписати акт наданих послуг та перерахувати іншу частину оплати в розмірі 50% (96 600,00 грн).

Відповідно до акту наданих послуг від 01.10.2024 № 417, підписаного зі сторони позивача, сума наданих послуг з верстки дизайну сайту згідно наданих макетів, інтеграції нового дизайну в поточну версію, видалення зайвого коду, перенесення функціоналу на іншу мову програмування становить 193 200,00 грн.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов договору № ФМ22012024 від 22.01.2024 в частині оплати наданих послуг у встановлений договором строк, позивач звернувся з цим позовом до суду про стягнення з відповідача решти невиплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 69 088,12 грн.

Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилається на те, що позивачем не доведено, що роботи були виконані вчасно та належної якості, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що між сторонами виникли відносини з надання послуг, оскільки між сторонами, враховуючи предмет договору № ФМ22012024 від 22.01.2024 з урахуванням додаткової угоди № 3 до нього (верстка дизайн сайту замовника згідно наданих макетів; інтеграція нового дизайну у поточну версію сайту; видалення зайвого коду, перенесення функціоналу на іншу мову програмування), виникли відносини підряду.

Послуги надаються та споживаються, у той час як для підрядних відносин характерним є створення нової речі (оновлення дизайну проекту сайту та його інтеграція).

У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Як встановлено ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного між сторонами договору з урахуванням додаткової угоди позивачем були виконані роботи, що не заперечується відповідачем під час розгляду даної справи.

Крім того, як підтверджується відповідачем у листі-відповіді № 09.12/2024 від 09.12.2024 на вимогу щодо досудового врегулювання, такі роботи були передані позивачем відповідачу 20.08.2024, проте містили недоліки у виконаній роботі.

Водночас під час розгляду даної справи відповідачем не надано суду доказів надіслання/вручення позивачу листа-відповіді № 09.12.2024 від 09.12.2024, не надано і відповіді позивача на такий лист-відповідь.

01.10.2024 позивачем підписано та направлено відповідачу акт № 417 від 01.10.2024 на суму 193 200,00 грн за виконані роботи, який отримано відповідачем 08.10.2024.

При цьому, як погоджено сторонами в 4.1. договору, після закінчення надання послуг Виконавець протягом 3 (трьох) робочих днів готує та передає на погодження Замовнику два примірники акту приймання-передачі наданих послуг. Замовник зобов`язаний протягом 3 (трьох) робочих днів розглянути та підписати вказаний акт або надати письмові мотивовані заперечення. У випадку невмотивованої відмови Замовника від підписання Акту наданих послуг, Акт вважається затвердженим Виконавцем в односторонньому порядку, а послуги надані згідно цього акту прийнятими Замовником в повному обсязі без зауважень

Під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, апелянтом не надано доказів надання в строк 3 (трьох) робочих днів з 08.10.2024 зауважень щодо акту № 417 від 01.10.2024, а отже, такий акт за умовами договору вважається погодженим без зауважень.

Щодо посилань апелянта на те, що роботи виконані неякісно, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказане не змінює обов`язок відповідача щодо оплати виконаної позивачем роботи.

Крім того, колегія зазначає, що відповідач не позбавлений можливості в порядку, визначеному законодавством та умовами договору (п. 6.1), звернутись до позивача з вимогою про відшкодування завданих збитків у зв`язку з неякісно виконаними роботами, проте такі вимоги не є предметом розгляду даної справи, а також не є підставою для відмови в оплаті виконаних робіт та відповідно відмови у задоволенні позову.

Також при розгляді справи в суді першої інстанції було враховано, що відповідач звернувся до суду з позовом у межах господарської справи № 910/2032/25 про стягнення з фізичної особи-підприємця Смаля Андрія Петровича 259 879,23 грн збитків, 3% річних та інфляційних, спричинених невчасним та неналежним виконанням позивачем своїх зобов`язань за договором.

Враховуючи наведене, колегія суддів не приймає посилання скаржника викладені в апеляційній скарзі стосовно односторонньої відмови від договору, оформленої претензією № 26-09/2024 від 26.09.2024, оскільки відповідач заявив вимоги, зокрема, про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасно та неякісно виконані роботи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N303-A, п. 29).

Отже, з огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому, слід зазначити, що іншим доводам апелянта оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2025 у справі № 910/15545/24 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Стайлінг» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2025 у справі № 910/15545/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського міста Києва від 27.03.2025 у справі № 910/15545/24 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Мега Стайлінг».

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов