ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" жовтня 2025 р. Справа № 924/881/25

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заярнюка І.В. за участю секретаря судового засідання Виноградова Б.С., розглянувши справу

за позовом Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" м. Хмельницький

до Хмельницької обласної організації Організації ветеранів України м. Хмельницький

про стягнення 42 865,49 грн.

Представники сторін:

від позивача: Яковлев А.В. - згідно довіреності № 6/02 від 02.01.2025р.

від відповідач: Мельник Б.А. - голова ради

Хайнецький М.А. - згідно довіреності від 15.09.2025р.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 20.10.2025р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

До Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" до Хмельницької обласної організації Організації ветеранів України про стягнення 42 865,49 грн., з яких 34 277,98 грн. основний борг, 1 834,64грн. 3% річних, 6 752,87грн. інфляційні втрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує про неналежне виконання відповідачем договору з постачання теплової енергії за №7009/1706 від 20.03.2020р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану позовну заяву передано для розгляду судді Заярнюк І.В.

Ухвалою від 01.09.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 11:30 год. 17 вересня 2025 року.

У судовому засіданні 17.09.2025р. постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання про оголошення перерви у судовому засіданні на 11:00 год. "02" жовтня 2025 року.

Повідомленням про неможливість проведення судового засідання від 02.10.2025р. підтверджено, що у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності судді Заярнюка І.В., судове засідання призначене на 11 год. 00 хв. 02 жовтня 2025 р. по справі №924/881/25 не проводилось.

Ухвалою від 06.10.2025р. розгляд справи №924/881/25 перепризначено на 11:00 год. 20.10.2025р.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог у повному обсязі з підстав, що викладені у відзиві на позов.

Судом враховується, що положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи відповідно до ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

В свою чергу, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи та поведінка заявників.

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи розумність строків розгляду судового спору, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст.165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як встановлено Господарським судом Хмельницької області у рішенні від 27.06.2025р. у справі №924/369/25, між Комунальним підприємством "Комунальники", як орендодавцем, та Хмельницькою обласною організацією Організації ветеранів України, як орендарем, за погодженням Хмельницької обласної ради, було укладено договір оренди №44б нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Хмельницької області від 06.02.2018р., предметом якого відповідно до п. 1.1 є оренда нежитлового приміщення за адресою: м. Хмельницький, вул. Грушевського, 87, яке використовується як службове приміщення.

Орендодавець надає, а орендар приймає в оренду нежитлове приміщення площею 38 м кв., додаткова площа (сходині кліті, коридори з туалетами) 11,4 м кв. загальною площею 49,4 м кв. згідно з інвентарним планом будинку, розташоване за адресою: м. Хмельницький, вул. Грушевського, 87 з метою використання його під службове приміщення (п.1.2 договору оренди).

У додатковій угоді №2 до договору №44б від 06.02.2018р., яка набрала чинності 25.11.2024р., сторони погодили п.1.2 договору викласти у новій редакції: "Орендодавець надає, а орендар приймає в оренду нежитлове приміщення площею 17,2 м.кв., додаткова площа (сходині кліті, коридори з туалетами) 5,16 м.кв. загальною площею 22,36 м.кв. згідно з інвентарним планом будинку, розташоване за адресою: м.Хмельницький, вул. Грушевського, 87 з метою використання його під службове приміщення".

Між Міським комунальним підприємством "Хмельницьктеплокомуненерго" (далі - виконавець) та Хмельницькою обласною організацією Організації ветеранів України (далі - споживач) було укладено договір з індивідуальним споживачем з постачання теплової енергії № 7009/1706 від 20.03.2020р. (далі - договір), згідно з п.1 якого виконавець зобов`язується надавати споживачу послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (далі - послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

В п. 3 Договору зазначена інформація про споживача, а саме: м. Хмельницький, вул. Грушевського, номер будинку 87, опалювальна площа (об`єм) приміщення споживача 49,40 кв. метрів; теплове навантаження будинку (об`єкта) Гкал/год 0,0064 (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 6 Договору виконавець забезпечує постачання теплоносія безперервно з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури.

Надання послуги здійснюється безперервно з урахуванням часу перерв, визначених ч. 1 ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (п. 7 Договору).

Визначення якісних та кількісних показників послуги здійснюється за показаннями вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії (п. 10 Договору).

Згідно з п. 12 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями вузла (вузлів) комерційного обліку.

Відповідно до п. 21 Договору розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" здійснює виконавець.

Споживач вносить плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на теплову енергію та обсягу спожитої послуги (п. 33 Договору).

У п. 34 Договору зазначено, що ціною (вартістю) послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Станом, на дату укладення цього договору тариф на послугу з постачання теплової енергії складає: для потреб інших споживачів (крім населення) 1551,07 грн. з ПДВ за 1 Гкал. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на зазначену комунальну послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачам з посиланням на рішення відповідних органів шляхом розміщення інформації на веб-сайті виконавця. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору.

Відповідно до п. 35 Договору тривалість розрахункового періоду для визначення обсягу спожитої послуги, здійснення розподілу обсягу спожитих послуг, оплати послуги виконавцю становить з 26 по 26 числа місяця, але не може перевищувати місяць.

Виконавець формує та не пізніше 3 числа місяця, що настає за розрахунковим, надає рахунок на оплату послуги. Рахунок надається на паперовому носії/в електронному вигляді. Рахунок на оплату спожитої послуги надається не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу (п. 36 Договору).

У п. 37 договору сторони погодили, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Згідно із п. 39 Договору під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів). За наявності заборгованості у споживача за цим договором виконавець зараховує кошти, що надійшли від споживача як погашення заборгованості за послуги надані у минулі періоди за цим Договором. Кошти, які надійшли від споживача, будуть зараховуватись як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором. Виконавець не має права зараховувати плату виконавцю за послугу в рахунок погашення пені та штрафів, нарахованих споживачеві.

У разі коли споживач не повністю вніс плату виконавцю за розрахунковий період, а також коли виконавець здійснює зарахування переплати в рахунок заборгованості за минулі періоди або в рахунок майбутніх платежів споживача відповідно до пункту 39 цього договору, отримані від споживача кошти зараховуються: в першу чергу - в рахунок плати за послугу; в другу чергу - в рахунок плати за абонентське обслуговування (п. 40 Договору).

Відповідно до п. 43 Договору споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості послугу згідно із законодавством та умовами цього договору (пп. 1), без додаткової оплати одержувати від виконавця інформацію про ціну/тариф на послугу, загальну вартість місячного платежу, структуру, ціни/тарифу на послугу, норми споживання та порядок надання послуги, а також про її споживчі властивості (пп.2) та відповідно до п. 44 Договору - зобов`язаний, зокрема, оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (пп. 3); у разі несвоєчасного здійснення платежу за послугу сплачувати пеню в розмірі, встановленому цим договором (пп.5); щомісячно надавати виконавцю показання наявних приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання послуги у приміщенні споживача в порядку та строки, визначені цим договором (пп.6).

За умовами п. 47 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання умов договору відповідно до законодавства та цього договору.

Положеннями п. 48 Договору передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі не більш як 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на відносини, що виникли між сторонами з 17.01.2020р. (п. 55 Договору).

Припинення дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишилися невиконаними (п. 57 Договору).

Відповідно до п. 58 Договору умови цього договору, крім ціни (вартості) послуги, можуть бути змінені виключно за згодою сторін. У разі зміни, тарифу на теплову енергію з моменту його введення в дію застосовується відповідна нова ціна (вартість) послуги без внесення сторонами додаткових змін до цього договору.

Договір містить підписи представників сторін скріплені відтиски печаток.

Позивач виставляв відповідачу рахунки на оплату опалення по лічильнику, які згідно списків згрупованих відправлень рекомендованих листів були надіслані відповідачу.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про встановлення та застосування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для населення, бюджетних установ, інших споживачів, релігійних організацій МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" та втрату чинності рішення виконавчого комітету від 26.10.2023р. № 1212", тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів становить 3576,12 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на послугу з постачання теплової енергії для потреб інших споживачів - 3714,96 грн/Гкал (з ПДВ).

Відповідач, вказуючи про відсутність обов`язку з оплати наданих послуг, долучив до матеріалів справи статут Організації ветеранів України в новій редакції, затверджений І з`їздом Організації ветеранів України 19.11.1991р. з наступними змінами і доповненнями та конференцією Організації ветеранів України від 20.09.2017р. (далі - статут).

За умовами п. 1.1 статуту Організація ветеранів України (далі - організація) є всеукраїнською добровільною неприбутковою громадською організацією, що об`єднує ветеранів Другої Світової війни, інших локальних війн і військових конфліктів та бойових дій на території України і іноземних держав, антитерористичної операції (учасників бойових дій, інвалідів, учасників війни, членів сімей загиблих), ветеранів праці, дітей війни, ветеранів військової служби, пенсіонерів, громадян похилого віку створеним для здійснення та захисту прав і свобод людини та громадянина, задоволення суспільних, зокрема економічних, законних соціальних, творчих, вікових, культурних, освітніх та інших інтересів своїх членів та/або інших осіб, яка була зареєстрована 9 грудня 1991 року, свідоцтво №172.

Організація ветеранів України у своїй діяльності керується Загальною декларацією прав людини, Конституцією України, Цивільним кодексом України, Податковим кодексом України, Законом України "Про громадські об`єднання", Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, іншим чинним законодавством України та цим статутом (п.1.4 статуту).

Відповідно до п. 1.5 статуту організація є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку. Організація вільна у виборі напрямків своєї діяльності та діє на засадах добровільності, самоврядності, вільного вибору території діяльності, рівності перед законом, відсутності майнового інтересу її членів (учасників), прозорості, відкритості та публічності.

Організація, її відокремлені підрозділи організації ветеранів Автономної Республіки Крим, всіх областей України, міст Києва і Севастополя, районів області і міст обласного значення, територіальних громад, первинні ветеранські організації міські, районів у містах, селищні, сільські, організації ветеранів підприємств, організацій, установ та за місцем проживання, які мають статус юридичної особи згідно законодавства України, здійснюють свою діяльність на основі цього статуту та можуть мати власні положення, які відповідають законодавству та основним положенням статуту організації, а також мати у відповідних установах банків рахунки та інші реквізити, передбачені статусом юридичної особи, круглі печатки, штампи, бланки з відповідною назвою єдиних зразків затверджених Радою Організації, які виготовляються на місцях (п.2.2 статуту).

Згідно з п. 3.1 статуту основною метою організації є сприяння розвитку громадянського суспільства, консолідація зусиль ветеранських організацій, державної виконавчої влади, суспільства, спрямованих на захист законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно - культурних та інших спільних прав та інтересів ветеранів Другої Світової війни, інших локальних війн та військових конфліктів та бойових дій на території України і іноземних держав, антитерористичної операції (учасників бойових дій, інвалідів, учасників війни, членів сімей загиблих), ветеранів праці, дітей війни, ветеранів військової служби, пенсіонерів, громадян похилого віку.

У п. 3.2 статуту визначено, що для досягнення своєї мети та виконання статутних завдань організація у встановленому чинним законодавством порядку має право: представляти і захищати свої законні інтереси та своїх членів чи інших осіб у будь-яких органах державної виконавчої влади, в тому числі судах (п. 3.2.2); отримувати державну фінансову підтримку з державного і місцевого бюджету (п. 3.2.3); одержувати на умовах оренди або тимчасового безкоштовного користування будівлі, обладнання, транспортні засоби та інше майно, що необхідне для здійснення статутних завдань організації (п. 3.2.19).

Хмельницька обласна організація Організації ветеранів України внесена до Реєстру неприбуткових установ та організацій, що підтверджується рішенням Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому №1187 від 23.07.2012р.

Відповідно до статистичного звіту станом на 01.05.2025р. членами Хмельницької обласної організації є в тому числі 19494 ветеранів війни.

Відповідач неодноразово звертався до Хмельницької обласної військової адміністрації (листи № 38 від 27.06.2022р., №29 від 12.08.2024р.), Хмельницької обласної ради (листи № 39 від 27.06.2022р., № 29 від 12.08.2024р., № 39 від 31.10.2024р.), депутатів Верховної Ради (листи № 4 від 27.02.2023р., № 8 від 26.02.2024р., №22 від 26.02.2024р.) з проханнями про надання допомоги у забезпеченні статутної діяльності організації та погашення заборгованості за експлуатаційні витрати, комунальні послуги.

У відповідь на вказані звернення листами Хмельницької обласної військової адміністрації № 100/27-14-5500/2022 від 30.08.2022р., № 66/27-14-1251/2023 від 20.02.2023р. відповідачу було повідомлено, що виділити кошти з обласного бюджету для вирішення вказаного у зверненні питання немає можливості, жодній із громадських організацій фінансова допомога за рахунок бюджетних коштів не надається.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом враховується наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

В розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України, ст. 4 ГПК України право на судовий захист, позивач, звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає у ній, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмета заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (такий правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 22.09.2022 у справі № 924/1146/21, від 06.10.2022 у справі № 922/2013/21, від 17.11.2022 у справі №904/7841/21).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом за режимами споживання теплової енергії, безпечною експлуатацією теплоенергетичного обладнання та безпечним виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форм власності регулюються Законом України "Про теплопостачання" та іншими нормативно-правовими актами (ст. ст. 2, 3 Закону України "Про теплопостачання").

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживач теплової енергії фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; теплопостачальна організація суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Частиною 4 ст. 19 вищевказаного Закону передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Відповідно до п. 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Суд встановив, що між Міським комунальним підприємством "Хмельницьктеплокомуненерго" (виконавець) та Хмельницькою обласною організацією Організації ветеранів України (споживач) було укладено договір з постачання теплової енергії № 7009/1706 від 20.03.2020р. (договір), згідно з п.1 якого виконавець зобов`язується надавати споживачу послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (далі - послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до п. 3.1 Договору, інформація про споживача, а саме: м. Хмельницький, вул. Грушевського, номер будинку 87, опалювальна площа (об`єм) приміщення споживача 49,40 кв. метрів; теплове навантаження будинку (об`єкта) Гкал/год 0,0064.

В період з 01.11.2022р. по 01.12.2024р. позивач здійснював постачання теплової енергії в орендоване відповідачем приміщення, про що відповідачу виставлялись рахунки.

Згідно з ч.6 ст.19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Положеннями договору також передбачений обов`язок споживача вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію.

Разом з тим, суд встановив, що Хмельницька обласна організація Організації ветеранів України є відокремленим підрозділом Організації ветеранів України із статусом юридичної особи, що випливає із п.2.2 статуту Організації ветеранів України в новій редакції, затвердженого І з`їздом Організації ветеранів України 19.11.1991р. з наступними змінами і доповненнями та конференцією Організації ветеранів України від 20.09.2017р.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основними видами економічної діяльності Хмельницької обласної організації Організації ветеранів України є діяльність інших громадських організацій, н. в. і. у.

Хмельницька обласна організація Організації ветеранів України внесена до Реєстру неприбуткових установ та організацій, що підтверджується рішенням Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому №1187 від 23.07.2012р.

Положеннями п. 1.1 статуту Організації ветеранів України передбачено, що вказана організація є всеукраїнською добровільною неприбутковою громадською організацією, що об`єднує ветеранів Другої Світової війни, інших локальних війн і військових конфліктів та бойових дій на території України і іноземних держав, антитерористичної операції (учасників бойових дій, інвалідів, учасників війни, членів сімей загиблих), ветеранів праці, дітей війни, ветеранів військової служби, пенсіонерів, громадян похилого віку створеним для здійснення та захисту прав і свобод людини та громадянина, задоволення суспільних, зокрема економічних, законних соціальних, творчих, вікових, культурних, освітніх та інших інтересів своїх членів та/або інших осіб, яка була зареєстрована 9 грудня 1991 року, свідоцтво №172.

Організація є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку (п. 1.5 статуту).

Згідно з п. 3.1 статуту основною метою організації є сприяння розвитку громадянського суспільства, консолідація зусиль ветеранських організацій, державної виконавчої влади, суспільства, спрямованих на захист законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно - культурних та інших спільних прав та інтересів ветеранів Другої Світової війни, інших локальних війн та військових конфліктів та бойових дій на території України і іноземних держав, антитерористичної операції (учасників бойових дій, інвалідів, учасників війни, членів сімей загиблих), ветеранів праці, дітей війни, ветеранів військової служби, пенсіонерів, громадян похилого віку.

Відповідно до договору оренди №44б нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Хмельницької області від 06.02.2018р. та додаткової угоди №2 до нього, приміщення площею 22,36 кв.м. за адресою: м. Хмельницький, вул. Грушевського, 87, в яке здійснювалось постачання теплової енергії, є комунальною власністю та перебувало в оренді відповідача.

Статтею 1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом, зокрема, надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.

Пунктом 5 ч.1 ст.19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" визначено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання.

Відповідно до ч.2 ст.20 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" центральні та місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, Рада міністрів Автономної Республіки Крим у межах своєї компетенції надають ветеранським організаціям фінансову підтримку, кредити з коштів відповідних бюджетів, а також безплатно надають будинки, приміщення, обладнання та інше майно, необхідне для здійснення їх статутних завдань. Ветеранські організації звільняються від плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) в межах середніх норм споживання (надання), телефоном у приміщеннях та будинках, які вони займають.

Державні соціальні гарантії, зокрема встановлені законами пільги, є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (ч.2 ст.19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії").

Частиною 1 ст.17 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Хмельницька обласна організація Організації ветеранів України є відокремленим підрозділом Організації ветеранів України - всеукраїнської добровільної неприбуткової громадської організації, що об`єднує ветеранів Другої Світової війни, інших локальних війн і військових конфліктів та бойових дій на території України і іноземних держав, антитерористичної операції (учасників бойових дій, інвалідів, учасників війни, членів сімей загиблих), ветеранів праці, дітей війни, ветеранів військової служби, пенсіонерів, громадян похилого віку, тому на відповідача поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Статтею 20 зазначеного Закону передбачено пільги за користування комунальними послугами для ветеранських організацій незалежно від масштабу їх діяльності (всеукраїнські чи місцеві), а тому Хмельницька обласна організація Організації ветеранів України має право на пільги, передбачені вказаним Законом.

Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" є спеціальним у спірних правовідносинах, так як Закон України "Про теплопостачання" покладає на споживачів загальний обов`язок оплати споживання теплової енергії, а Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" унормовує реалізацію такого обов`язку з боку ветеранів війни та організацій таких ветеранів.

Оскільки відповідач відповідно до ст.20 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" звільняється від плати за користування комунальними послугами в межах середніх норм споживання (надання), у приміщеннях, які він займає, то позивач має право заявляти до стягнення заборгованість за спожиті комунальні послуги понад такі середні норми споживання (надання) комунальних послуг.

Проте із доданих до позовної заяви розрахунків заборгованості за спожиту теплову енергію за спірні періоди, не вбачається, що позивачем враховано спеціальний статус відповідача при здійсненні нарахувань за поставлену теплову енергію.

Таким чином, позивач не довів, що у межах даного спору порушуються його права саме відповідачем, оскільки від плати за користування комунальними послугами в межах середніх норм споживання (надання), у приміщенні, яке займає відповідач, останній протягом спірного періоду звільнений на підставі ст.20 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та при цьому позивач не надав суду доказів, що заявлена до стягнення заборгованість нарахована за послуги, спожиті відповідачем..

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення 34 277,98 грн. заборгованості є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Оскільки позивачем в ході розгляду справи не доведено наявності обов`язку у відповідача здійснювати оплату за спожиту теплову енергію, заборгованість за яку є предметом спору у даній справі, то нарахування 3% річних, інфляційних втрат є безпідставним.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Приймаючи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає за необхідне у позові відмовити.

Згідно з ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача, в зв`язку із відмовою у позові.

Повний текст рішення складено враховуючи зміст ГПК України за вирахуванням при цьому періоду виконання суддею обов`язків, передбачених Законом України "Про судоустрій та статус суддів".

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складений та підписаний 28.10.2025р.

Суддя І.В. Заярнюк

Рішення надіслати позивачу до ел. кабінету, відповідачу на адресу: 29000, м. Хмельницький, вул. Свободи, 70.