Справа № 909/1056/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.10.2025 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Гули У. І., розглянувши матеріали справи

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Хімтехнопласт"

Приватного підприємства "Вестхім"

до Відкритого акціонерного товариства "Пресмаш"

про визнання банкрутом

в с т а н о в и в:

в провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебувала справа про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Пресмаш".

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2025 у справі № 909/1056/15 суд постановив серед іншого закрити провадження.

29.10.2025 від Приватного підприємства "Вестхім" надійшла заява (вх.9499/25 від 29.10.2025) про застосування заходів примусу та винесення окремої ухвали на арбітражного керуючого Дерябкіна О.Е., з посиланням на системне невиконання ухвал суду в частині здійснення передачі керуючому санацією Савчуку О.Є. бухгалтерської та всієї іншої документації боржника, у тому числі цивільно-правові угоди, печатки і штампи, матеріальні та всі інші цінності.

Дослідивши заяву представника Приватного підприємства "Вестхім" про застосування заходів примусу та винесення окремої ухвали на арбітражного керуючого Дерябкіна О.Е., господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства. Проте, якщо певна поведінка дозволена процесуальним законом, то підстави розцінювати її як зловживання правом мають бути доведені та підтвердженні відповідними фактами та доказами.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав і так само прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Згідно зі статтею 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до вимог ст. 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

Отже, стаття 135 ГПК України передбачає, що суд може накласти штраф за порушення процесуальних обов`язків, і таке стягнення відбувається саме під час судового розгляду, який є частиною судового процесу.

Відповідно до ст. 246 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню.

Суд зауважує, що окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли. Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду (Постанова ВП ВС від 11.10.2023 у справі № 756/8056/19, від 27.03.2024 у справі № 2-493/2003 (2-173/2003).

Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена стосовно певного суб`єкта лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено вчинене ним правопорушення.

Виходячи з аналізу правових норм ГПК України, суд зазначає, що чинним процесуальним законодавством не передбачено винесення окремої ухвали за клопотанням (заявою) сторін у справі та розгляд заяви про застосування заходів примусу після закриття провадження у справі, відсутнє посилання на порядок і строки розгляду такого клопотання (заяви).

Враховуючи вищенаведене суд відмовляє у задоволенні заяви Приватного підприємства "Вестхім" (вх.9499/25 від 29.10.2025) про застосування заходів примусу та винесення окремої ухвали.

Керуючись ст. 131, 135, 246 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви Приватного підприємства "Вестхім" (вх.9499/25 від 29.10.2025) про застосування заходів примусу та винесення окремої ухвали - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення суддею та може бути оскаржена в порядку статей 255-257 Господарського процесуального кодексу України до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.10.2025.

Суддя Гула У.І.