ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"28" жовтня 2025 р. Справа № 906/764/25

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Розізнана І.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 23.09.25, повний текст судового рішення складено 24.09.25 у справі № 906/764/25 (суддя Макаревич В.А.)

за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 23.09.25 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність. Клопотання фізичної особи ОСОБА_1 про призначення арбітражного керуючого Белінської Н.О. керуючим реструктуризацією у справі залишено без розгляду. Заяву № б/н арбітражної керуючої Белінської Н.О. про участь у справі залишено без розгляду.

Не погоджуючись із оскаржуваним судовим рішенням через підсистему "Електронний Суд" від ОСОБА_1 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга. Із підстав висвітлених у апеляційній скарзі апелянт просить звільнити її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 23.09.25 у справі № 906/764/25 скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду № 906/764/25/5226/25 від 07.10.25 витребувано матеріали справи у Господарського суду Житомирської області. 21.10.25 від місцевого господарського суду до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору, суддя-доповідач зазначає про наступне.

Питання звільнення від сплати судового збору врегульоване спеціальними нормами статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Так, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 2 ст. 8 зазначеного вище Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Норми статті 8 Закону України "Про судовий збір" містять виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 р. у справі № 0940/2276/18 зроблено висновок про те, що з аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Суддя-доповідач зауважує, що згідно ч. 3 ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" при визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів особи за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2005 у справі "Княт проти Польщі" ("Kniat v. Poland"), заява № 71731/01; пункти 63-64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 р. у справі "Єдамскі та Єдамска проти Польщі" ("Jedamski and Jedamska v. Poland"), заява № 73547/01).

З урахуванням приписів ч. 3 ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" та вищезазначених судових рішень, суддя-доповідач наголошує, що скрутний майновий стан підтверджується відповідними доказами, які містять інформацію, у тому числі, щодо наявності/відсутності коштів (на банківських або депозитних рахунках), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 21.10.2022 р. у справі № 905/1059/21 та від 30.11.2022 р. у справі №905/1060/21 і суддя-доповідач враховує такі висновки відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів, ч.4 ст. 236 ГПК України.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13 ГПК). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.74 ГПК).

Із огляду на не долучення апелянтом до апеляційної скарги вищезазначених доказів, а саме доказів реального доходу (розмір заробітної плати, пенсії, прибутку, тощо, довідки Пенсійного фонду України форми ОК-5 або ОК-7), інформації щодо наявності рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища, інформації, у тому числі, щодо наявності/відсутності коштів (на банківських або депозитних рахунках), суддя-доповідач виснує про неможливість застосування положень ст. 8 ЗУ "Про судовий збір". Із огляду на що суддя-доповідач вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 23.09.25 у справі № 906/764/25.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно пп. 7 п. 2-1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) сплачується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2025 встановлений у розмірі 3028,00 грн.

Поряд з цим, суддя-доповідач звертає увагу, що ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відтак, апелянтом має бути сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2422, 40 грн (3028 грн х 0,8).

Оскільки скаржником при зверненні з даною апеляційною скаргою судовий збір не сплачено, суд вважає за необхідне надати можливість апелянту усунути встановлений при поданні апеляційної скарги недолік шляхом надання належних доказів сплати судового збору в розмірі 2422, 40 грн.

Частиною 1 статті 174 ГПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 6 статті 260 ГПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя - доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 23.09.25 у справі №906/764/25 - без руху на підставі статей 174, 260 ГПК України, з наданням скаржнику можливості усунути вищенаведений недолік.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 23.09.25 у справі № 906/764/25.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 23.09.25 у справі № 906/764/25 - залишити без руху.

3. Скаржнику протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлений при поданні апеляційної скарги недолік, а саме:

- подати оригінал платіжного документа (квитанції, платіжного доручення, тощо) про сплату судового збору в розмірі 2422, 40 грн.

4. У разі невиконання вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Копію ухвали направити апелянту.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Розізнана І.В.