ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
28.10.2025 Справа № 905/169/25 (932/9604/24)
за позовом: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Авдіївсько-Мирноградський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 )
про стягнення нарахованих, але не сплачених аліментів, -
в межах справи № 905/169/25 про банкрутство ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ», -
суддя Величко Н.В.
У провадженні господарського суду на стадії розпорядження майном знаходиться справа № 905/169/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Карауш Ю.В.
16.10.2025 від Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла цивільна справа № 932/9604/24 (№ провадження 2/932/3208/24) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ", за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Авдіївсько-Мирноградський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та ОСОБА_2 , про стягнення нарахованих, але не сплачених аліментів для розгляду в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСНОЛИМАНСЬКЕ" (вх.№ 6478/25).
За результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріалам присвоєно єдиний унікальний номер справи № 905/169/25 (932/9604/24) та на підставі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства за протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.10.2025 передано на розгляд судді Величко Н.В.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Відповідно до частини 1 статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України (ч. 2 ст. 7 КУзПБ).
Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення.
Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.
Розглянувши позовну заяву з додатками, суд встановив, що вона не відповідає процесуальним вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, а відтак суд на підставі статті 174 цього Кодексу залишає такий позов без руху.
Як встановлено, на порушення п. 3, п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява не містить зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці та обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України).
Суд звертає увагу на те, що:
- норми процесуального права покладають на позивача обов`язок надати не просто розрахунок сум, що стягуються/оспорюються, а саме обґрунтувати його, тобто навести підстави визначення/обрання сум і періодів/дат у такому розрахунку;
- позиція щодо суті спору та реалізації особою права на здійснення нарахувань має бути однозначною та такою, яка б не змушувала суд тлумачити дії та волю сторони з подвійним змістом;
- оскільки на позивача покладено процесуальний обов`язок з подання обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення сум, наявність арифметичних помилок та/або описок у таких розрахунках може тлумачитись не на користь позивача, що тягне для нього відповідні наслідки у вигляді прийняття судом рішення про часткову обґрунтованість заявлених до стягнення сум;
- згідно викладеної у постанові Верховного Суду від 16.03.2020 у справі №922/1658/19 позиції: господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується з огляду на вимоги статей 79, 86 ГПК України.
Пунктом 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.
Статтею 172 цього Кодексу встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. Такий самий обов`язок покладається на позивача у разі залучення судом до участі у справі іншого відповідача, заміни неналежного відповідача, залучення або вступу у справу третьої особи.
На порушення вказаної нормидо позовної заяви не додано доказів надсилання її копії разом з додатками іншим учасникам справи (відповідачу та третім особам, що не заявляють самостійних вимог щодо позову), серед переліку додатків до позовної заяви такі докази не значаться, у матеріалах справи відсутні.
Частиною 2 статті 164 цього Кодексу унормовано, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Втім,позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження періоду виникнення заборгованості, розміру заборгованості.
У позовній заяві викладено клопотання про витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю КРАСНОЛИМАНСЬКЕ довідку про суму заборгованості з утриманих, але не перерахованих аліментів за судовим наказом, виданим 09.10.2020 Димитровським міським судом Донецької області по справі 226/2241/20.
Проте, на порушення статей 80, 81 Господарського процесуального кодексу України, позивачем не зазначено заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, також не надано докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Відтак, відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання позивача.
Згідно з частинами 1, 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Таким чином, суд залишає позовну заяву ОСОБА_1 без руху та встановлює позивачу десятиденний строк на усунення виявлених недоліків.
З огляду на обставини, пов`язані з військовою агресією Російської Федерації проти України, продовження воєнного стану в України, що триває до тепер, а також продовження у зв`язку з цим особливого режиму роботи Господарського суду Донецької області, запровадженого розпорядчими актами керівництва суду (рішення зборів суддів Господарського суду Донецької області №2 від 13.06.2022, розпорядження від 25.05.2023 № 6-р Про організацію роботи Господарського суду Донецької області, розпорядження від 28.05.2024 № 4-р Про визначення алгоритму дій під час повітряної тривоги), позовні матеріали перевірені у розумний строк.
Керуючись ст.ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд
2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали на усунення недоліків позовної заяви у наступний спосіб:
- привести позовну заяву у відповідність із вимогами ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, зазначивши у ній між іншим ціну позову та обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;
- надати докази на підтвердження періоду виникнення заборгованості із зазначенням обставин, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;
3. Роз`яснити позивачу, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 Господарського процесуального кодексу України.
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
4. Ухвала набирає сили з дня її прийняття 28.10.2025 і оскарженню не підлягає.
Суддя Н.В. Величко