ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/2879/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Мужичук Ю.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут"
до фізичної особи - підприємця Черсунова Дмитра Сергійовича 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Харківенергозбут через систему "Електронний суд" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Черсунова Дмитра Сергійовича, в якій просить суд стягнути:

- заборгованість за електричну енергію у сумі 19 916,90 грн;

- 3% річних у сумі 1 170,51 грн;

- інфляційні втрати у сумі 3 624,86 грн;

- судовий збір у сумі 2 422,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем погоджених умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 60205 від 01.01.2019 року, в частині повної та своєчасної оплати спожитої електричної енергії.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи № 922/2879/25 постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

26.08.2025 відповідач через систему "Електронний суд" надав відзив на позовну заяву (вх. №19551), в якому він просить залучити до участі у справі належного відповідача - Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, оскільки відповідно до ухвали слідчого судді від 17.11.2022 вказаний комплекс будівель в межах кримінального провадження було передано до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. Період, за який заявлено стягнення, стосується часу вже після передачі майна в управління іншій особі, отже ФОП Черсунов Д.С. не має сплачувати цей борг.

29.08.2025 позивач через систему "Електронний суд" надав заяву (вх. №19778), яка за своєю правовою природою є відповіддю на відзив на позовну заяву. У поданій заяві позивач відхилив викладені відповідачем у відзиві на позов заперечення та просив позов задовольнити, зокрема вказав, що споживачем за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є ФОП Черсунов Д.С. Заборгованість за період з квітня 2023 по квітень 2025 року становить 19916,90 грн, у зв`язку із наявністю заборгованості позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних та інфляційні втрати. На думку позивача за заборгованість за вказаним договором має відповідати відповідач, оскільки він є споживачем.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.09.2025 у задоволенні клопотання відповідача про залучення належного відповідача відмовлено. Залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. У задоволенні заяви позивача про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору АТ "Харківобленерго" - відмовлено. Встановлено третій особі 5 (п`ять) днів з дня вручення даної ухвали та заяв по суті справи для подання письмових пояснень щодо заявленого позову та отриманих заяв.

26.09.2025 до Господарського суду Харківської області через систему «Електронний суд» надійшли пояснення третьої особи - Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (вх. №22428), в яких третя особа зазначає, що арешт активів, які є речовими доказами та об`єктами ймовірної конфіскації, а також їх передача в управління Національного агентства на підставі ухвали слідчого судді (суду) є діями, які здійснюються з метою досягнення завдань кримінального провадження. Саме ухвала про арешт активів є тим самим рішенням органу судової влади, яке тимчасово позбавляє власника відповідних прав. В той же час особливість застосування до відносин управління, здійснюваного Національним агентством внаслідок передачі йому арештованих активів, тобто до відносин, що виникають між Національним агентством і особою, щодо майна якої встановлюється управління, положень глави 70 Цивільного кодексу України виключно з урахуванням Закону № 772-VIII та Кримінального процесуального кодексу України. А зокрема щодо того, що Договір про управління майном не тягне за собою переходу права власності чи довірчої власності до управителя на майно, передане в управління. Третя особа просила прийняти рішення у відповідності вимог діючого законодавства України.

Згідно зі ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщено на сайті ПрАТ "Харківенергозбут" в мережі Інтернет за адресою http:www.zbutenergo.kharkov.ua

Паперова копія договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 60205 від 01.01.2019, який не підписаний споживачем - фізичною особою - підприємцем Черсуновим Дмитром Сергійовичем, міститься в матеріалах справи (а.с. 16-19).

Заява - приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, яка є Додатком № 1 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 60205 від 01.01.2019, з боку споживача - фізичною особою - підприємцем Черсуновим Дмитром Сергійовичем підписана (зворотна сторона а.с. 19).

Зі змісту вказаної заяви-приєднання вбачається, що на виконання вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та з метою неперервного електрозабезпечення за об`єктами споживача, наведеними у додатку до цієї заяви - приєднання, учасник роздрібного ринку електричної енергії постачальник універсальних послуг ПрАТ Харківенергозбут, який діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), від 19.06.2018 № 505, повідомляє про припинення діяльності постачальника за регульованим тарифом АТ Харківобленерго згідно з постановою НКРЕКП від 16.11.2018 № 1446 та приєднання споживача з 01.01.2019 р. до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах договору про постачання електричної енергії №60205 від 01.01.2019 за особовим рахунком №60205 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом.

Додатком заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є інформація щодо об`єктів споживача (а.с. 20), з якої вбачається, що об`єктом відповідача є: АЗС, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Харківська, буд. 106 присвоєний ЕІС-код точки обліку: 62Z316.

Пунктом 2.1 Договору сторони визначили, що за цим договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Постачальник купує електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру, об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, величина встановленої потужності яких не перевищує 30 кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами на підставі укладеного між ними та побутовим споживачем договору про купівлю - продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством відповідно до додатку 2 до цього договору.

Відповідно до п. 3.3. Договору Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої оплати за спожиту електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього Договору.

Згідно з п. 3.4. Договору датою початку постачання електричної енергії Споживачу є дата зазначена в заяві-приєднанні, а саме з 01.01.2019.

Відповідно до п. 5.2. Договору спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію.

Пунктом 5.9 Договору передбачено, що розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються па поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника (далі - спецрахунок).

Згідно з п. 5.10, п. 5.13 Договору оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є Додатком 3 до цього Договору. Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через Постачальника, із зазначенням обраного способу оплати в комерційній пропозиції.

Так, за умовами п.3 Комерційної пропозиції № 1 для малих непобутових споживачів, яка є Додатком 3 до Договору (далі - Комерційна пропозиція №1), передбачено, що Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії здійснюється Споживачем у формі попередньої оплати визначеної на основі фактичного обсягу відпущеної електричної енергії за відповідний попередній період. Якщо авансовий платіж розраховується для споживача, фактичний обсяг відпущеної електричної енергії якого за попередній період дорівнює 0 (або для нових споживачів), сума попередньої оплати визначається на основі розрахункових значень обсягу електричної енергії на наступний період.

Розрахунок суми попередньої оплати здійснюється Споживачем шляхом множення чинної у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію що включає в себе ціну на постачання електричної енергії і розподіл електричної енергії на фактичний обсяг відпущеної електроенергії за відповідний попередній період. Попередня оплата здійснюється Споживачем самостійно до початку найближчого наступного розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію за розрахунковий період здійснюється відповідно до фактичного обсягу електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу Постачальником, в якому зазначаються суми до сплати за використану електричну енергію в тому числі за послугу з розподілу електричної енергії.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті "Призначення платежу" посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані Споживачем за електричну енергію, Постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

У разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії зараховується Споживачу на його особовий рахунок як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді.

Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії поточного періоду.

Також, п. 4 Комерційної пропозиції № 1 передбачено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду.

Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем.

Рахунки на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника. В разі неотримання Споживачем рахунків Постачальник направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому разі рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення.

Оплата вартості електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії здійснюється Споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання НОМЕР_1 в філії ХОУ АТ Ощадбанк, .

Відповідно до п. 1 п. 6.2 Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

За умовами п. 13.1. Договору цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання. Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні.

Пунктом 11 комерційної пропозиції №1 визначено, що договір укладається на 1 календарний рік та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 20 днів до закінчення терміну дії Договору жодного із сторін не буде заявлено про припинення його дії. Заяви про припинення дії договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №30205 від 01.01.2019 в матеріалах справи відсутні, отже договір є продовженим на 2020-2025 роки.

Відповідачем здійснено оплату за постачання електричної енергії за договором постачання електричної енергії від 01.01.2019 №60205 (о/р) у розмірі 8000,00 грн, згідно платіжних доручень: №3080 від 21.02.2022 на суму 4000,00 грн; №3082 від 21.02.2022 на суму 4000,00 грн (а.с. №50).

У матеріалах справи міститься службова записка начальника ВРЗ та ДЗ за вих. № 13-426 від 17.06.2025, що надана на розпорядження від 27.05.2025 за №Н-9 повідомлення по ряду споживачів, в тому числі п.5 №60205 ФОП Черсунов Д.С. оплати по штрафним не надходили, платіжні інструкції додаються (зворотна сторона а.с. №50). Інші докази проведення відповідачем оплат за електричну енергію за вказаним вище договором відсутні.

Також, позивачем надано адвокатський запит до Акціонерного товариства «Харківобленерго» із проханням надати наступну інформацію по споживачу ФОП Черсунов Дмитро Сергійович ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , (О/Р 60205) договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №60205 від 01.01.2019):

1. Про обсяги розподіленої електричної енергії за квітень 2023;

2. Надати завірену належним чином копію Договору на користування електричною енергією;

3. Надати завірену належним чином копію Договору про стандартне приєднання;

4. Надати завірену належним чином копію Технічних умов стандартного приєднання;

5. Надати завірену належним чином копію Додатка № 3.1 до Договору - місце встановлення вузлу обліку;

6. Надати завірену належним чином копію Акту розмежування (межа відповідальності);

7. Надати (за наявності) завірені належним чином Акти контрольного огляду засобів обліку (EIC код точки комерційного обліку 62Z316) за квітень 2023 по споживачу ФОП Черсунов Дмитро Сергійович ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , (О/Р 60205). Вказаний адвокатський запит був направлений в електронному вигляді.

На виконання адвокатського запиту Акціонерним товариством «Харківобленерго» було надано акт контрольного огляду засобів обліку за №000412 від 30.04.2023 (а.с. №58), яким зафіксовано огляд шафи із приладом обліку, без присутності представника відповідача та зафіксовано показники лічильника: 353794,1. Також, до вказаного акту контрольного огляду засобів обліку надано фотознімок лічильника (зворотна сторона а.с. №58).

Крім того, у матеріалах справи міститься довідка про обсяги розподіленої електричної енергії по споживачу ФО-П Черсунов Д.С. відповідно до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 №60205 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Згідно з переданими даними Акціонерним товариством "Харківобленерго" відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункових періодів сформовано рахунок за електричну енергію:

- за квітень 2023 року у сумі 19916,90 грн. Відповідачем за квітень 2023 спожито 4593 кВт/год. Рахунок та Акт приймання-передачі електричної енергії за квітень 2023 року (зворотна сторона а.с. №25-26) відправлено засобами поштового зв`язку 10.05.2023 (а.с. №27-28). Строк оплати рахунку 17.05.2023. Оплат за вказаним рахунком відповідачем проведено не було, що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом. Позивач у зв`язку із несвоєчасною оплатою суми заборгованості у квітні 2023 року нарахував та заявив до стягнення 3% річних у сумі 1 170,51 грн за період з 18.05.2023 по 30.04.2025 та інфляційні втрати у сумі 3 624,86 грн за період з жовтня 2023 року по квітень 2025 року.

17.11.2022 року ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №183/7572/22 накладено арешт на:

- 2 заправочні колонки з металу сіро-синього кольору з написом Visa. На 1-й колонці 2 металеві пластини з написом: Wayne Dresser; 37574 Einbeck Germany; MESSANLAGE FUR DUNNFLUSSIGE MINERALOLE; TYP5876-3; NR 8809-105177-1; Vc=0,47l; на другій колонці 2 металеві пластини з написом Wayne DRESSER; 37574,TYP5876-3; NR8809-105177-2; Vo=0,47l;

- полупричеп білого кольору д.н.з. НОМЕР_3 на якому балон-цистерна з написом НЕТГАЗАНЕТ;

- земельну ділянку площею 0.1542 га, кадастровий номер: :29:001:0003, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107. Форма власності приватна, розмір частки: 1, власник - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків;

- нежитлову будівлю критої стоянки для автомобілів за адресою, загальною площею (кв.м): 106.6, позначена на плані під літ. "Д". Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 07. Форма власності приватна, розмір частки: 1/2 та 1/2 власник - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків;

- автозаправочну станцію №1, опис: Будівля автозаправочної станції літ. А загальною площею 31,6 кв. м; ганок літ. "а"; навіс літ. В; вбиральня літ. Г; стоянки для легкових автомобілів літ. Д; під`їзди літ. "д", літ. "д1", літ. "д2"; автозаправні колонки № 1, № 2; ємкості для бензину № 5, № 6, № 7, №8; огорожа № 9 розташована за адресою. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 07. Форма власності приватна, розмір частки: 1/2 та 1/2 власник - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків;

-земельну ділянку площею 0.08 га, кадастровий номер: :54:002:0001, цільове призначення: для іншої комерційної діяльності. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 07. Форма власності приватна, розмір частки: 1, власник - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків;

-автозаправочний пункт, опис: складається з: нежитлової будівлі (операторської) літ. А-1, цегляної, площею 30,2 кв. м, прибудови (магазину) літ. А-1 з металопрофілю, ПВХ, площею 29,8 кв. м, навісу літ. Б без обшивки, в металевих стовпах, покрівля - м/профіль, підлога - бетон, площею 39,1 кв. м, АГЗП літ. Г металевого, покриття - № 1 асфальтового площею 358,0 кв. м, заправної ємкості № 2 металевої, площею 27,0 кв. м, заправної ємкості № 3 металевої, площею 27,0 кв. м. розташована за адресою. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 07. Форма власності приватна, розмір частки: 1, власник - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків:, із забороною відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися, в тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, позичку, до статутного капіталу юридичних осіб.

Також, вказаною ухвалою передано арештоване майно Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ним в порядку та умовах визначених ст.ст. 19, 21, 21-1 Закону України Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Постановою т.в.о. старшого слідчого Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області про визнання та приєднання предметів як речових доказів від 26.11.2022 вказані об`єкти визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження № 003116 від 06.10.2022 в якості речового доказу.

Відомості про арешт вказаного нерухомого майна внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрацію обтяжень 01.12.2022, що підтверджується відповідними витягами.

Відповідач стверджує, період, за який заявлено стягнення, стосується часу вже після передачі майна в управління іншій особі, отже він не має сплачувати цей борг.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог та доказів, які надані у справі, суд виходить з наступного.

Спір у справі виник з підстав неналежного виконання відповідачем зобов`язання за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №60205 від 01.01.2019 в частині несвоєчасної оплати спожитої електричної енергії, з огляду на що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за квітень 2023 року у розмірі 19916,90 грн.

Згідно з приписами п.1 ч.2 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст.714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з п. 4.12. ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Системний аналіз зазначених норм з урахуванням обставин, встановлених судом під час розгляду справи, дає підстави для висновку суду, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №60205 від 01.01.2019 шляхом підписання заяви-приєднання до договору про постачання постачальником універсальних послуг. Позивач, як постачальник, виконав свої зобов`язання по договору у повному обсязі. Проте відповідач умови договору щодо своєчасної сплати спожитої електричної енергії у встановлені договором строки не виконав, внаслідок чого у відповідача утворилась прострочена заборгованість за квітень 2023 року у розмірі 19916,90 грн. Позивач у зв`язку із несвоєчасною оплатою суми заборгованості у квітні 2023 року нарахував та заявив до стягнення 3% річних у сумі 1 170,51 грн за період з 18.05.2023 по 30.04.2025 та інфляційні втрати у сумі 3 624,86 грн за період з жовтня 2023 року по квітень 2025 року.

Відповідач вказує, що ухвалою слідчого судді від 17.11.2022 вказаний комплекс будівель в межах кримінального провадження було передано до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. Період, за який заявлено стягнення, стосується часу вже після передачі майна в управління іншій особі, отже ФОП Черсунов Д.С. не має сплачувати цей борг.

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.11.2022 у справі №183/7572/22 накладено арешт на:

- 2 заправочні колонки з металу сіро-синього кольору з написом Visa. На 1-й колонці 2 металеві пластини з написом: Wayne Dresser; 37574 Einbeck Germany; MESSANLAGE FUR DUNNFLUSSIGE MINERALOLE; TYP5876-3; NR 8809-105177-1; Vc=0,47l; на другій колонці 2 металеві пластини з написом Wayne DRESSER; 37574,TYP5876-3; NR8809-105177-2; Vo=0,47l;

- полупричеп білого кольору д.н.з. НОМЕР_3 на якому балон-цистерна з написом НЕТГАЗАНЕТ;

- земельну ділянку площею 0.1542 га, кадастровий номер: :29:001:0003, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107. Форма власності приватна, розмір частки: 1, власник - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків;

- нежитлову будівлю критої стоянки для автомобілів за адресою, загальною площею (кв.м): 106.6, позначена на плані під літ. "Д". Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 07. Форма власності приватна, розмір частки: 1/2 та 1/2 власник - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків;

- автозаправочну станцію №1, опис: Будівля автозаправочної станції літ. А загальною площею 31,6 кв. м; ганок літ. "а"; навіс літ. В; вбиральня літ. Г; стоянки для легкових автомобілів літ. Д; під`їзди літ. "д", літ. "д1", літ. "д2"; автозаправні колонки № 1, № 2; ємкості для бензину № 5, № 6, № 7, №8; огорожа № 9 розташована за адресою. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 07. Форма власності приватна, розмір частки: 1/2 та 1/2 власник - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків;

- земельну ділянку площею 0.08 га, кадастровий номер: :54:002:0001, цільове призначення: для іншої комерційної діяльності. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 07. Форма власності приватна, розмір частки: 1, власник - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків;

- автозаправочний пункт, опис: складається з: нежитлової будівлі (операторської) літ. А-1, цегляної, площею 30,2 кв. м, прибудови (магазину) літ. А-1 з металопрофілю, ПВХ, площею 29,8 кв. м, навісу літ. Б без обшивки, в металевих стовпах, покрівля - м/профіль, підлога - бетон, площею 39,1 кв. м, АГЗП літ. Г металевого, покриття - № 1 асфальтового площею 358,0 кв. м, заправної ємкості № 2 металевої, площею 27,0 кв. м, заправної ємкості № 3 металевої, площею 27,0 кв. м. розташована за адресою. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 07. Форма власності приватна, розмір частки: 1, власник - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків:, із забороною відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися, в тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, позичку, до статутного капіталу юридичних осіб.

Також, вказаною ухвалою передано арештоване майно Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ним в порядку та умовах визначених ст.ст. 19, 21, 21-1 Закону України Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Вказане, на переконання відповідача, свідчить про відсутність у нього обов`язку по сплаті позивачу заборгованості за спожиту електричну енергію на належних йому об`єктах.

Суд, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи, відхиляє вказані доводи відповідача та зазначає наступне:

Відповідно до ст.1 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" від 10.11.2015 №772-VIII (надалі - Закон №772-VIII) у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

- активи - кошти, майно, майнові та інші права, на які може бути накладено або накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковані за рішенням суду у кримінальному провадженні чи стягнені за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими;

- управління активами - діяльність із володіння, користування та розпорядження активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави і вирішено питання про їх передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, тобто забезпечення збереження активів, збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості, передача їх в управління або реалізація активів у випадках та порядку, передбачених цим Законом, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні чи стягнених за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Статтею 19 Закону №772-VIII визначено, що Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, а також у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами, сума або вартість яких перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У частині першій статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Зміст суб`єктивного права власності формулюється через відому тріаду прав або правомочностей (володіння, користування, розпорядження). У суб`єктивному розумінні, право власності є абсолютним правом особи вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а необмеженій кількості осіб заборонено порушувати таке суб`єктивне право і створювати перешкоди в його здійсненні.

Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Отже, за загальним правилом саме власнику належить правомочність вчинення правочинів, спрямованих на розпорядженням його майном (такий же висновок викладений у пункті 99 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2020 у справі № 826/20221/16).

Згідно з приписами ст.21 Закону України №772-VIII управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом передачі відповідних активів в управління в порядку, визначеному цим Законом, або їх реалізації. Управління активами здійснюється управителем активом на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Главою 70 ЦК України (статті 1029 - 1045 ЦК України) передбачено особливості укладення, виконання та припинення договорів управління майном як різновиду цивільно-правових договорів, що визначають взаємні права та обов`язки установника управління як власника майна, що є предметом управління, та управителя майна, який в силу взятих на себе договірних зобов`язань за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).

Відповідно до частини п`ятої статті 5 статті 1033 ЦК України управитель, якщо це визначено договором про управління майном, є довірчим власником цього майна, яким він володіє, користується і розпоряджається відповідно до закону та договору управління майном. Договір про управління майном не тягне за собою переходу права власності до управителя на майно, передане в управління.

У частині другій статті 1029 ЦК України зазначено, що договір управління майном може засвідчувати виникнення в управителя права довірчої власності на отримане в управління майно. Водночас, за абзацом 2 частини другої статті 1029 ЦК України законом чи договором управління майном можуть бути передбачені обмеження права довірчої власності управителя.

Управління активами - діяльність із володіння, користування та розпорядження активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави і вирішено питання про їх передачу АРМА, тобто забезпечення збереження активів, збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості, передача їх в управління або реалізація активів у випадках та порядку, передбачених цим Законом, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні чи стягнених за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими (пункт 4 частина перша стаття 1 Закону України №772-VIII "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів").

Як зазначено у частині першій статті 2 Закону України №772-VIII, АРМА є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та/або з управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковано у кримінальному провадженні чи стягнено за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Аналіз статей 317, 1033 Цивільного кодексу України та пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" свідчить, що право власності, право довірчої власності, а також управління активами включає так звану "тріаду" правомочностей власника.

Проте наявність однакових правомочностей не дозволяє ототожнювати зазначені правові інститути, оскільки право власності - це класичний інститут приватного права, у межах якого особа має повне, самостійне і незалежне право розпоряджатися майном у власних інтересах, а право довірчої власності (управління майном) - також належить до приватноправової сфери, але передбачає фідуціарний характер відносин: управитель володіє, користується і розпоряджається майном не для себе, а в інтересах іншої особи, тобто установника управління. Натомість управління активами відповідно до Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" є правовим механізмом, що застосовується у кримінальному провадженні та у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 16.05.2025 у справі №903/421/24 виснувала, що управління арештованим майном АРМА має характер строкового повноваження спеціального призначення, яке виникає на підставі судового рішення або згоди власника. Воно має ознаки тимчасовості (діє до моменту скасування арешту або завершення провадження) та цільового характеру (служить для збереження майна). При цьому управитель відповідно до частини третьої статті 21 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління.

Отже, власник активу зберігає право власності навіть у випадку передачі майна в управління АРМА. Управління не змінює титулу власності - воно лише обмежує реалізацію окремих правомочностей, як-от користування чи розпорядження, і лише на час дії арешту. Це узгоджується зі статтею 41 Конституції України та статтею 1 Протоколу №1 до Європейської конвенції з прав людини, які гарантують непорушність права власності та передбачають, що позбавлення цього права можливе лише за законом, в інтересах суспільства та з дотриманням принципу пропорційності.

Чітке розмежування між правом власності та управлінням майном у межах КПК України та Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" є необхідною умовою дотримання конституційного принципу недоторканності власності та забезпечення балансу між публічним інтересом і захистом прав особи. Це також узгоджується з положеннями статті 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції з прав людини щодо втручання у мирне володіння майном.

Отже, управління активами, переданими відповідно до статті 100 КПК України та положень Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів", не є тотожним або рівнозначним за правовим змістом праву власності, передбаченому статтями 316 та 317 ЦК України.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 16.05.2025 у справі №903/421/24 відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 19.12.2024 у справі №903/62/23, про те, що зміст управління активами є тотожним змісту права власності, наведеному у статті 317 ЦК України (власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном) та зауважила, що вона відступає не від постанови у конкретній справі, а від висновку щодо застосування норм права.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що накладення арешту на нерухоме майно, на якому була спожита електрична енергія, за стягненням боргу по оплаті якої позивачем подано позов, ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №183/7572/22 відбулося 17.11.2022.

Нарахування заборгованості за постачання електричної енергії було здійснено позивачем на підставі даних акта контрольного огляду засобів обліку за №000412 від 30.04.2023 (а.с. №58); фотознімок лічильника (зворотна сторона а.с. №58); довідки про обсяги розподіленої електричної енергії по споживачу ФО-П Черсунов Д.С. відповідно до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 №60205 (РНОКПП НОМЕР_2 ) АТ «Харківобленерго з зафіксованими показниками засобів вимірювання 35794,1. Попередні показники згідно з даними рахунка за електричну енергію за квітень 2023 становлять 346113,0.

В матеріалах справи містяться докази здійснення оплати відповідачем за постачання електричної енергії за договором постачання електричної енергії від 01.01.2019 №60205 (о/р) у розмірі 8000,00 грн, згідно платіжних доручень: №3080 від 21.02.2022 на суму 4000,00 грн; №3082 від 21.02.2022 на суму 4000,00 грн (а.с. №50).

Арешт майна відповідача згідно ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ухвали від 17.11.2022 відбувся у листопаді 2022 року, проте відповідачем відсутності заборгованості станом на момент арешту майна, або здійснення додаткових оплат у період з лютого 2022 по листопад 2022 не підтверджено. Також, відповідачем не надано доказів передання показників обліку лічильника у період з 21.02.2022 року (здійснення останньої оплати відповідачем) по 17.11.2022 (накладення арешту судом), які б підтверджували що показники, вказані в акті контрольного огляду засобів обліку за №000412 від 30.04.2023, виникли не до , а після накладення арешту на належне йому майно.

Відтак, суд висновує, що відповідачем не доведено, що електрична енергія, вартість якої просить стягнути позивач, не була ним спожита до 17.11.2022.

Крім того, судом установлено, що Пунктом 11 комерційної пропозиції №1 визначено, що договір укладається на 1 календарний рік та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 20 днів до закінчення терміну дії Договору жодного із сторін не буде заявлено про припинення його дії. Заяви про припинення дії договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №30205 від 01.01.2019 в матеріалах справи відсутні. Отже договір після накладення арешту на належне відповідачу майно ним не був розірваним та був продовженим на 2023-2025 роки.

Відповідач, або його законний представник доказів звернення до ПрАТ "Харківенергозбут" із заявою про розірвання договору, або із повідомленням про накладання арешту на майно з моменту постановлення Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвали від 17.11.2022 також в матеріали справи не надав.

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 60205 від 01.01.2019, який укладений між фізичною особою - підприємцем Черсуновим Дмитром Сергійовичем та Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут" шляхом підписання заяви - приєднання є діючим, що вимагає виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Також, відповідач не довів суду те, що у час, за який просить стягнути заборгованість позивач, майно до якого здійснюється енергопостачання позивачем за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 60205 від 01.01.2019 - АЗС, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Харківська, буд. 106 присвоєний ЕІС-код точки обліку: 62Z316 не знаходилось у віданні відповідача.

Позивач зазначає про передачу до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів ухвалою слідчого судді від 17.11.2022 вказаного комплексу будівель в межах кримінального провадження. Проте відповідачем в матеріали справи не надано доказів укладення договору управління арештованим майном, визначення певної особи управителем арештованого майна та передання йому цього майна в управління. З клопотанням про витребування таких доказів відповідач до суду не звертався. Отже відповідачем не доведено, що електрична енергія, вартість якої пред`явлена до стягнення, спожита не ним, а іншою особою.

З урахуванням зазначеного суд висновує, що обставини, на які посилається позивач у позові, відповідач під час розгляду справи не спростував.

Враховуючи викладене, з урахуванням зазначених норм суд висновує, що позовні вимоги позивача про стягнення основної заборгованості за договором №60205 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг в сумі 19916,90 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивачем у зв`язку із несвоєчасною оплатою суми заборгованості у квітні 2023 року нарахував та заявив до стягнення 3% річних у сумі 1 170,51 грн за період з 18.05.2023 по 30.04.2025 та інфляційні втрати у сумі 3 624,86 грн за період з жовтня 2023 року по квітень 2025 року.

Умовою п. 7 Комерційної пропозиції № 1 передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки;

- 3% річних з простроченої суми.

При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання Споживачем.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши періоди нарахування 3% річних та інфляційних втрат та здійснені нарахування за допомогою калькулятору системи "Ліга", вважає нарахування 3% річних та інфляційних втрат арифметично правильним, відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 1170,51 грн та інфляційних втрат у сумі 3624,86 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ураховуючи те, що позов задоволено повністю, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача повністю в сумі 2422,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 6, 11, 509, 525, 526, 530, 610-612, 625, 599, 627-629, 634, 655, 692, 712, 714 Цивільного кодексу України, ст. 1, 4, 56, 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" та ст. 4, 20, 73, 74, 77, 129, 130, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Черсунова Дмитра Сергійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вул. Гоголя, буд. 10, м. Харків, 61057, ) заборгованість за електричну енергію у сумі 19 916,90 грн; 3% річних у сумі 1 170,51 грн; інфляційні втрати у сумі 3 624,86 грн та судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "24" жовтня 2025 р.

Суддя Ю.Ю. Мужичук