ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" жовтня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/852/23

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Чолак Ю. В.,

розглянувши скаргу (вх. № 2-1485/25 від 22.09.2025) представника Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Південної філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація морського порту Південний) на дії в.о. начальника відділу Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Терещенко Наталі Вячеславівни

у справі № 916/852/23

за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14; ) в особі Південної філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація морського порту Південний) (65481, Одеська обл., м. Южне, вул. Берегова, 11; код ЄДРПОУ ВП 38728549)

до відповідача Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» (65481, Одеська обл., м. Южне, вул. Заводська, 3; )

про стягнення 4 350 942,62 грн;

представники учасників справи:

від позивача (стягувача) Донченко Н. С. (в режимі відеоконференції),

від відповідача (боржника) не з`явився,

від Південного ВДВС не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду перебувала справа № 916/852/23 за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Південної філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація морського порту Південний) до Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» про стягнення 4 350 942,62 грн.

Рішенням від 29.06.2023 позов задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Південної філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація морського порту Південний) 3 220 697,44 грн основного боргу, 302 957,76 грн пені, 49 366,79 грн 3% річних, 474 962,88 грн інфляційного збільшення, 60 719,77 грн витрат зі сплати судового збору, у задоволенні решти вимог відмовлено.

01.08.2023 на виконання рішення суд видав наказ.

22.09.2025 за вх. № 2-1485/25 до суду надійшла скарга представника Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Південної філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація морського порту Південний) на дії в. о. начальника відділу Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Терещенко Наталі Вячеславівни.

У скарзі стягувач за наказом від 01.08.2023 просить суд:

1) визнати неправомірними дії в.о. начальника Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Терещенко Наталі Вячеславівни, що полягають у зупиненні вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 79008888;

2) визнати неправомірною та скасувати постанову в.о. начальника Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Терещенко Наталі Вячеславівни про зупинення вчинення виконавчих дій від 05.09.2025 у виконавчому провадженні № 79008888 з виконання рішення Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 у справі № 916/852/23;

3) зобов`язати в.о. начальника Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Терещенко Наталю Вячеславівну поновити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 79008888 з виконання рішення Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 у справі № 916/852/23.

В обґрунтування скарги стягувач зазначає, що оскаржуваною постановою орган державної виконавчої служби, пославшись на п. 12 ч. 1, ч. 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з перебуванням АТ «Одеський припортовий завод» на завершальній стадії приватизації, неправомірно зупинив вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 79008888 з виконання наказу Господарського суду Одеської області від 01.08.2023 у справі № 916/852/23. Таке застосування положень закону стягувач вважає неправильним та формальним, оскільки процес приватизації почався ще у 2019 році та невідомо коли завершиться, що створює для боржника імунітет від виконання судових рішень, порушує принцип верховенства права, залишаючи стягувача без реальних засобів захисту.

Згідно зі ст. 339-1 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. У виняткових випадках для належної підготовки справи до розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або за ініціативою суду. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Ухвалою від 25.09.2025 скаргу прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 27.10.2025, запропоновано Акціонерному товариству «Одеський припортовий завод» та в.о. начальника відділу Південного ВДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Терещенко Наталі Вячеславівні до 19.10.2025 подати до суду письмові пояснення щодо скарги.

У судовому засіданні представник стягувача підтримала вимоги скарги.

Боржник за виконавчим документом (Відповідач) та Південний ВДВС явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, жодних пояснень щодо скарги від них не надходило.

27.10.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши скаргу, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Суд зазначає, що в силу приписів вищезазначених положень законодавства, що регулюють порядок вчинення виконавчих дій державним виконавцем, останній повинен вчиняти виконавчі дії з дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження", а також відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали скарги, суд встановив наступне.

01.08.2023 на виконання рішення від 29.06.2023 у справі № 916/852/23 видано наказ про стягнення з Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» (65481, Одеська обл., м. Южне, вул. Заводська, 3; ) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14; ) в особі Південної філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація морського порту Південний) (65481, Одеська обл., м. Южне, вул. Берегова, 11; код ЄДРПОУ ВП 38728549) 3 220 697,44 грн основного боргу, 302 957,76 грн пені, 49 366,79 грн 3% річних, 474 962,88 грн інфляційного збільшення, 60 719,77 грн витрат зі сплати судового збору.

Супровідним листом від 08.08.2023 № 916/852/23/4812/2023 наказ від 01.08.2023 у справі № 916/852/23 направлено стягувачу Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14; ) в особі Південної філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація морського порту Південний).

Стягувач пред`явив до виконання наказ від 01.08.2023 у справі № 916/852/23, направивши його до Південного ВДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Південний ВДВС).

Постановою в.о. начальника Південного ВДВС Терещенко Н. В. від 05.09.2025 відкрито виконавче провадження № 79008888.

05.09.2025 в.о. начальника Південного ВДВС Терещенко Н. В., з посиланням на п. 12 ч. 1, ч. 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», винесла постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, яку мотивовано тим, що Акціонерне товариство «Одеський припортовий завод» є суб`єктом господарювання державного сектора економіки, перебуває на завершальній стадії приватизації, що здійснюється Фондом державного майна України - органом, уповноваженим управляти корпоративними правами держави у статутному капіталі Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» (державна частка становить 99,5667%). В цій же постанові зазначено, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 36-р прийнято рішення про приватизацію державного пакету акцій розміром 99,5667% статутного капіталу Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод».

Положеннями ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із п. 12 частини 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Частиною 5 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано, що після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Згідно з положеннями частини третьої статті 5 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" (далі - Закон № 2269-VIII) до об`єктів великої приватизації належать об`єкти державної або комунальної власності (єдині майнові комплекси державних підприємств та пакети акцій (часток) суб`єктів господарювання, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі) та пули, вартість активів яких (для пулу - загальна вартість активів об`єктів приватизації, з яких сформовано пул) згідно з даними фінансової звітності за останній звітний рік перевищує 250 мільйонів гривень.

Відповідно до положень частини другої статті 5 Закону № 2269-VIII приватизація об`єктів державного і комунального майна здійснюється поетапно відповідно до порядку, встановленому у частиною першою статті 10 Закону, і вважається завершеною з моменту продажу такого об`єкта та переходу до покупця права власності або завершення розміщення акцій, передбачених до продажу планом розміщення акцій, і оформляється наказом відповідного органу приватизації.

Так, суд встановив, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 36-р (URL: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/36-2019-%D1%80#Text) затверджено перелік об`єктів великої приватизації державної власності, серед яких - Акціонерне товариство «Одеський припортовий завод» (розміром пакета акцій (частки) - 99,5667%).

Отже, суд зазначає, що примусове виконання наказу Господарського суду Одеської області від 01.08.2023 у справі № 916/852/23 обмежене законодавчими положеннями пункту 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", яким встановлено обов`язкове зупинення виконавчого провадження в силу прямої вказівки Закону - через включення боржника до переліку об`єктів приватизації.

У питанні застосування положень пункту 12 ч. 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" суд враховує практику Верховного Суду, згідно з якою:

- на законодавчому рівні чітко обумовлено неможливість проведення виконавцем виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації (постанови від 06.12.2023 у справі № 911/862/22, від 22.04.2024 у справі № 906/547/23);

- положеннями Закону України "Про виконавче провадження" передбачено обов`язок державного виконавця зупиняти вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації (постанови від 22.03.2024 у справі № 910/17385/19, від 06.12.2023 у справі № 911/862/22);

- зупинення вчинення виконавчих дій на час приватизації боржника є обмеженням, передбаченим законом, з метою забезпечення суспільного інтересу у контролі за реалізацією певного державного майна задля прискорення його господарської діяльності під управлінням ефективного приватного власника (постанови від 24.05.2023 у справі № 904/11045/15, від 17.01.2023 у справі № 904/1182/20, від 22.03.2024 у справі № 910/17385/19, від 15.05.2024 у справ № 906/136/23);

- на законодавчому рівні чітко обумовлено неможливість проведення виконавцем виконавчих дій у разі включення особи боржника - державного підприємства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації, та необхідність зупинення виконання таких дій на період відповідного включення, а пункт 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає загальне правило щодо зупинення усіх виконавчих дій без розмежування окремих видів стягнення (постанови від 11.09.2020 у справі № 905/183/18, від 23.02.2023 у справі № 924/705/20).

Відтак, п. 12 ч. 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" покладає на виконавця обов`язок зупинити вчинення виконавчих дій і при цьому названа норма не містить жодного розмежування виконавчих проваджень, які мають бути зупинені, як і не визначає суті виконавчих дій.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.12.2022 у справі № 908/1525/16 (пункт 38) зазначила про те, що приписи п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" є доступними, чіткими, однозначними, а дії держави з виконання цих приписів - передбачуваними і для позивача, і для відповідача.

Також у постанові від 07.12.2022 у справі № 908/1525/16 (пункт 83) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що зупинення вчинення виконавчих дій на час приватизації боржника є обмеженням, передбаченим законом, з метою забезпечення суспільного інтересу у контролі за реалізацією певного державного майна у складі єдиного майнового комплексу суб`єкта господарювання задля прискорення його господарської діяльності під управлінням ефективного приватного власника.

Із зупиненням виконавчого провадження виконавець не має права вчиняти будь-які виконавчі дії у такому виконавчому провадженні поки існують обставини, якими обумовлено зупинення виконавчого провадження, до того моменту, поки останнє не буде відновлено на підставі постанови виконавця (подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.06.2020 у справі № 796/165/18, від 11.01.2023 у справі № 346/434/20).

Відповідно до ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи, що положеннями Закону України "Про виконавче провадження" передбачено обов`язок державного виконавця зупиняти вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації, суд виснує, що дії в.о. начальника Південного ВДВС Терещенко Н. В. щодо винесення постанови від 05.09.2025 про зупинення вчинення виконавчих дій (ВП № 79008888) є правомірними та такими, що відповідають приписам Закону України "Про виконавче провадження", з огляду на що суд відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись ст. 234, 339-1, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні скарги відмовити.

Вступну та резолютивну частини ухвали оголошено 27 жовтня 2025. Повну ухвалу складено та підписано 28 жовтня 2025 р.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.В. Волков