РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.10.2025Справа № 910/10445/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вермонт Гранде" про стягнення 150 111,83 грн,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання),

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2025 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вермонт Гранде" (далі - Товариство) 150 111,83 грн, з яких: 73 823,32 грн - основна заборгованість, 60 139,18 грн - інфляційні втрати, 16 026,16 грн - три проценти річних, 31,07 грн - плата за послуги з абонентського обслуговування постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по травень 2025 року, 92,10 грн - плата за послуги з абонентського обслуговування постачання гарячої води за період з січня 2024 року по травень 2025 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором на постачання теплової енергії від 5 лютого 2021 року № 320340-02 у частині повної та своєчасної сплати визначених вказаним правочином платежів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26 серпня 2025 року відкрито провадження у справі № 910/10445/25 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, наведеною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у разі відсутності в учасника справи електронного кабінету, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Оскільки на час прийняття вищевказаної ухвали суду відомості про наявність у Товариства електронного кабінету були відсутні, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 26 серпня 2025 року про відкриття провадження у справі № 910/10445/25 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 65031, місто Одеса, вулиця Миколи Боровського, будинок 33.

Проте поштовий конверт з копією зазначеної ухвали був повернутий підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення Товариству, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 статті 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина 1 статті 4 цього Закону).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду від 26 серпня 2025 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте Товариство в установлений строк відзиву на позовну заяву не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

25 вересня 2025 року через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява, у якій останній повідомив про те, що ціна позову не змінилася, спірна заборгованість відповідачем погашена не була.

Жодних інших заяв чи клопотань від сторін справи не надходило.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

5 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юком" (яке в подальшому змінило своє найменування на Товариство) і Підприємством був укладений договір на постачання теплової енергії № 320340-02, предметом якого є постачання, користування та своєчасна оплата в повному обсязі спожитої теплової енергії на умовах, передбачених цією угодою.

Зазначений правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками наведених юридичних осіб.

При виконанні умов цього договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цією угодою, сторони зобов`язуються керуватися тарифами, затвердженими в установленому порядку, Положенням про Держенергонагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, нормативними актами з питань користування та розрахунків за енергоносії, чинним законодавством України (пункт 2.1. договору).

Відповідно до пункту 2.2.1. договору теплопостачальна організація зобов`язалася постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - у період опалювального сезону в кількості й в обсягах згідно з додатком № 1 до цього договору.

Пунктами 2.3.1., 2.3.2. договору встановлено обов`язок відповідача додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, визначених у додатку № 1 до договору, не допускаючи їх перевищення, своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії; виконувати умови та порядок оплати в обсягах і в терміни, передбачені в додатку № 4 до договору.

Згідно з пунктом 2.3.4. вищевказаної угоди відповідач зобов`язався в додатках № 8 та № 9 до договору зазначити всі об`єкти теплоспоживання, підключені до його теплових мереж.

Зі змісту вказаних додатків вбачається, що теплова енергія поставлялася до об`єкта відповідача - групи нежитлових приміщень №№ 49, 49а, загальною площею 298,5 м2, розташованих за адресою: місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 36, особовий рахунок № 320340-02.

За умовами пункту 1 додатку № 3 до наведеної угоди розрахунки з відповідачем за відпущену теплову енергію проводяться згідно з тарифами, затвердженими відповідним органом у встановленому законом порядку, за кожну відпущену Гігакалорію (1 Гкал/грн) без урахування ПДВ, для потреб опалення - 1 402,86 грн/Гкал.

Пунктом 2 додатку № 4 до вказаної угоди визначено, що відповідач до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує теплопостачальній організації вартість заявленої у договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця, або формує договір про заставу майна згідно Закону України "Про заставу", як засіб гарантії сплати спожитої теплової енергії.

Відповідно до пункту 2 додатку № 1 до договору орієнтована вартість теплової енергії, відпущеної споживачу за поточний рік відповідно до тарифів, діючих на момент укладання договору, становить всього разом з ПДВ - 76 091,13 грн.

Згідно з пунктом 4 додатку № 1 до договору дата зняття відповідачем показників приладу обліку - 22-ге число поточного місяця; надання звіту в Центр обслуговування клієнтів (далі - ЦОК) за адресою: проспект Повітрофлотський, будинок 58, - не пізніше 25-го числа звітного місяця. При відсутності звіту в установлений термін розрахунок виконується згідно договірних навантажень.

Відповідно до пункту 5 додатку № 4 до договору споживач щомісяця з 12 по 15 число в ЦОК, за адресою: проспект Повітрофлотський, будинок 58, - самостійно отримує: акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акта звірки абонент повертає в ЦОК); акт приймання-передавання товарної продукції; рахунок-фактуру, до якого включені вартість теплової енергії за поточний місяць, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду.

Пунктами 8.1., 8.4. договору визначено, що останній набуває чинності з дня його підписання та діє до 15 квітня 2022 року. Керуючись статтею 631 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), сторони домовились, що дія цього правочину поширюється на правовідносини сторін, які фактично виникли з 1 травня 2018 року. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії останнього про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Докази закінчення строку дії зазначеного правочину в матеріалах справи відсутні.

Судом встановлено, що спірне нерухоме майно належить Товариству на праві приватної власності, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 4 грудня 2021 року № 242967107.

З матеріалів справи вбачається, що будинок, за адресою: місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 36, оснащений теплолічильником центрального опалення. Дана обставина підтверджується доданими позивачем до позовної заяви належним чином засвідченими копіями: актів про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи: від 30 червня 2018 року № 07/169, від 21 жовтня 2019 року № 18/5847; актів перевірки стану вузла комерційного обліку теплової енергії споживача: від 3 червня 2020 року № 03-01-598, від 7 вересня 2021 року № 07-01-242.

Судом також встановлено, що за період з листопада 2018 року по жовтень 2021 року відповідачу надавались послуги з постачання теплової енергії, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями: рахунку-фактури від 31 травня 2025 року № 320340-02/2025-5, акта звіряння розрахунків за теплову енергію від 31 травня 2025 року, довідок про нарахування за теплову енергію Товариству за договором за період з листопада 2018 року по грудень 2021 року, актів приймання-передавання товарної продукції за період з листопада 2018 року по грудень 2021 року, облікових карток за період з листопада 2018 року по грудень 2021 року, корінців нарядів на включення та відключення об`єкта теплоспоживання відповідача, відомостей спожитої теплової енергії за об`єктом Товариства, а також деталізованою інформацією про коригування нарахувань за теплову енергію за період з 1 листопада 2018 року по 31 травня 2025 року.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань з постачання теплової енергії на вказаний об`єкт також свідчить відсутність з боку відповідача претензій і повідомлень про порушення постачальником умов даної угоди.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним правочином у спірний період не виконав, у зв`язку з чим 5 грудня 2023 року позивач направив на адресу Товариства вимогу від вказаної дати № 30/1/5/13281 про сплату заборгованості в загальному розмірі 73 823,32 грн. Однак, вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Крім того, з наявних у матеріалах справи: розрахунку заборгованості плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по травень 2025 року, розрахунку коригувань вказаної плати за період з грудня 2023 року по серпня 2024 року, рахунку на оплату заборгованості плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії від 31 травня 2025 року № 90100/05/2025/1, актів виконання робіт з абонентського обслуговування послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по жовтень 2024 року, розрахунку заборгованості плати за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води за період з січня 2024 року по травень 2025 року, розрахунку коригувань вказаної плати за період з грудня 2023 року по серпня 2024 року, рахунку на оплату заборгованості плати за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води від 31 травня 2025 року № 90100/05/2025/1, актів виконання робіт з абонентського обслуговування послуги з постачання гарячої води за період з січня 2024 року по жовтень 2024 року, - вбачається, що у відповідача наявна заборгованість за послуги з абонентського обслуговування постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по травень 2025 року в розмірі 31,07 грн та за послуги з абонентського обслуговування постачання гарячої води за період з січня 2024 року по травень 2025 року в розмірі 92,10 грн. Вказані суми на момент звернення позивача до суду з даним позовом Товариство також не оплатило.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України) (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно зі статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства. Внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання включаються до плати виконавцю відповідної комунальної послуги і в рахунку відображаються окремо.

За частиною 1 статті 6 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку.

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 24 грудня 2019 року № 2244 встановлені обов`язкові внески за обслуговування Підприємством вузлів комерційного обліку комунальних послуг, а саме вузлів комерційного обліку послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що сума основного боргу Товариства, яка складає 73 823,32 грн за спожиту теплову енергію, а також 31,07 грн плати за послуги з абонентського обслуговування постачання теплової енергії та 92,10 грн плати за послуги з абонентського обслуговування постачання гарячої води, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і останнє на момент прийняття рішення не надало належних документів, які свідчать про відсутність вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги Підприємства про стягнення з відповідача вказаних сум, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку з оплати теплової енергії Підприємство просило суд стягнути з відповідача 60 139,18 грн інфляційних втрат та 16 026,16 грн трьох процентів річних, нарахованих за загальний період прострочення з 1 грудня 2018 року по 31 травня 2025 року на відповідні суми основного боргу згідно наданого позивачем розрахунку.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки заявлений позивачем до стягнення розмір інфляційних втрат та трьох процентів річних є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства, не перевищує розрахованої судом суми, тому позовна вимога про стягнення з відповідача вказаних компенсаційних виплат також підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин позов Підприємства підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вермонт Гранде" (65031, місто Одеса, вулиця Миколи Боровського, будинок 33; ідентифікаційний код 16471983) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5; ідентифікаційний код 40538421) 73 823 (сімдесят три тисячі вісімсот двадцять три) грн 32 коп. основної заборгованості, 60 139 (шістдесят тисяч сто тридцять дев`ять) грн 18 коп. інфляційних втрат, 16 026 (шістнадцять тисяч двадцять шість) грн 16 коп. трьох процентів річних, 31 (тридцять одну) грн 07 коп. плати за послуги з абонентського обслуговування постачання теплової енергії, 92 (дев`яносто дві) грн 10 коп. плати за послуги з абонентського обслуговування постачання гарячої води та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24 жовтня 2025 року.

СуддяЄ.В. Павленко