ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2025 р. Справа№ 910/6631/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Романенко К.О.,

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 07.10.2025,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1

на рішення Господарського суду міста Києва

від 28.07.2025

у справі №910/6631/25 (суддя Людмила Шкурдова)

за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1

до Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_2

про стягнення 366 934, 00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «ІНФОРМАЦІЯ_2» про стягнення 366 934, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №758/ВС від 31.12.2022 в частині виконання робіт, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 125 331, 36 грн пені, 52 580, 58 грн штрафу за порушення строку виконання робіт понад 30 днів, 188 752, 06 грн штрафу внаслідок одностороннього розірвання договору з підстав невиконання (відмови від виконання) виконавцем взятих на себе зобов`язань.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 у справі №910/6631/25 позовні вимоги задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Державного підприємства «ІНФОРМАЦІЯ_2» на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 125 331, 36 грн пені, 52 580, 58 грн штрафу за порушення строку виконання робіт понад 30 днів, 2 138, 18 грн витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, допущено невідповідність висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає на те що припинення строку дії договору не є наслідком припинення його зобов`язань, адже закінчення строку дії договору (визначеного у договорі) не припиняє взаємних прав і обов`язків, що регулюються спірним договором щодо повного виконання сторонами своїх зобов`язальних обов`язків, які у свою чергу не обмежуються таким строком.

За доводами скаржника, зобов`язання сторін тривали до моменту розірвання договору позивачем в односторонньому порядку з підстав, передбачених пунктами 5.1.4., 8.7. укладеного договору, а тому вважає, що ним була правомірно пред`явлена вимога про стягнення штрафних санкцій у разі одностороннього розірвання договору з підстав невиконання виконавцем взятих на себе зобов`язань за договором та не отримання очікуваних результатів в обумовлений договором строк, які були нараховані у відповідності до погоджених сторонами умов договору.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач подав відзив, у якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржуване рішення залишити без змін, наголошуючи на законності та обґрунтованості останнього.

Явка представників у судове засідання

В судове засідання 07.10.2025 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (ухвала суду від 02.09.2025) до його електронного кабінету.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

З огляду на викладене, оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджено матеріалами справи, 31.12.2022 між Службою зовнішньої розвідки України (замовник) та Державним підприємством «ІНФОРМАЦІЯ_2» (виконавець) укладено договір №758/ВС, відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати наступні роботи з розроблення проектної документації стадії Робочий Проект «РП» з будівництва зовнішніх мереж для житлового будинку по вул. Академіка Булаховського, 5 у м. Києві (ДК 021:2015 - 45211000-9 «Будівництво багатоквартирних житлових та індивідуальних будинків») та замовити проведення експертизи вказаної документації згідно з чинним законодавством по об`єктам будівництва:

1. будівництво зовнішніх мереж водопостачання для житлового будинку по вул. Академіка Булаховського, 5 у м. Києві;

2. будівництво зовнішніх мереж каналізування для житлового будинку по вул. Академіка Булаховського, 5 у м. Києві;

3. будівництво поверхневих стічних вод системи поверхневого водовідведення для житлового будинку по вул. Академіка Булаховського, 5 у м. Києві;

4. будівництво зовнішніх теплових мереж для житлового будинку по вул. Академіка Булаховського, 5 у м. Києві;

5. будівництво зовнішніх мереж радіофікації для житлового будинку по вул. Академіка Булаховського, 5 у м. Києві;

6. будівництво зовнішніх мереж телефонізації для житлового будинку по вул. Академіка Булаховського, 5 у м. Києві.

Виконавець, у межах предмету даного договору, зобов`язаний здійснити інженерно-геодезичні вишукування, надати геодезичну зйомку існуючих мереж М 1:500 з відміткою Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), погодити проектну документацію в уповноважених організаціях у порядку, визначеному чинним законодавством, відповідно до технічних умов, надати замовнику узгоджений з місцевими державними установами Генеральний план та План організації рельєфу, напрямок трас інженерних мереж та зведений план інженерних мереж, погоджені в Департаменті містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), черговий кадастровий план, погодження проходу інженерних мереж по сумісним територіям відповідно до чергового кадастрового плану.

Виконавець, підписанням цього договору, засвідчує, що на дату укладання даного договору вихідні дані, необхідні для виконання за даним договором, є достатніми для надання виконавцем робіт та передачі їх результатів замовнику в строк та в обсязі, визначених умовами цього договору та додатками до нього.

До вказаного договору було укладено ряд додаткових угод, а саме - додаткова угода №1 від 24.03.2023, додаткова угода №2 від 18.05.2023, додаткова угода №3 від 09.10.2023, додаткова угода №4 від 08.11.2023, додаткова угода №5 від 06.03.2024, додаткова угода №6 від 23.07.2024, додаткова угода №7 від 18.11.2024.

Умовами договору сторони передбачили таке.

Вартість робіт за договором складає 755 008, 22 грн, в тому числі ПДВ 20% - 125 834, 70 грн (пункт 2.1.).

Роботи, передбачені даним договором, виконуються відповідно до графіку виконання та фінансування проектних робіт (додаток № 1) (пункт 2.3.).

Роботи передбачені даним договором повинні бути виконані в повному обсязі відповідно до завдання на проектування та технічних умов (пункт 2.4.).

Оплата робіт буде проводитись поетапно на підставі актів здачі-приймання виконаних проектних, науково-проектних, вишукувальних та додаткових робіт протягом 10 робочих днів після виконання проектних робіт, передачі результату цих робіт замовнику, та підписання відповідного акту здачі-приймання виконаних проектних, науково-проектних, вишукувальних та додаткових робіт (пункт 2.6.).

Розрахунки за виконані роботи здійснюються замовником на підставі актів здачі-приймання виконаних проектних, науково-проектних, вишукувальних та додаткових робіт, статей 23, 48, 49 Бюджетного кодексу України (пункт 2.13.).

Датою початку виконання робіт є дата підписання цього договору. Роботи за цим договором виконуються відповідно до графіку виконання та фінансування проектних робіт до 30.10.2024 (пункт 3.1. (в редакції додаткової угоди №6 від 23.07.2024)).

Передача замовнику виконаних та належним чином оформлених результатів проектних робіт здійснюється згідно з актом здачі-приймання виконаних проектних, науково-проектних, вишукувальних та додаткових робіт за кожний етап (пункт 4.1.).

Виконавець надає замовнику розроблену проектну документацію у чотирьох примірниках на паперових носіях (у тому числі зброшуровані кошториси, виконані з використанням програмного комплексу «АВК-5» або аналогу), її електронну скановану версію у форматі PDF, електронну версію проектної та кошторисної документації на флеш USB накопичувачі, включаючи звіт про інженерні вишукування та інші результати за Договором у форматах -.doc, -.xls, -.dwg, -.ims, програмних компелексів для складання кошторисних розрахунків (пояснювальна записка та відомості у форматі -.doc, -.xls, креслення і кошториси у форматах -.dwg, -.ims) (пункт 4.7.).

Сторони погодили, що виконавець зобов`язаний, зокрема, розробити проектну документацію в порядку та на умовах, визначених цим договором, відповідно до вимог законодавства України, державних стандартів, норм і правил, завдання на проектування та інших вихідних даних (пункт 5.4.1.), передати замовнику проектну документацію відповідно до цього договору (пункт 5.4.2.), замовити та оплатити проведення експертизи проектної документації та отримати позитивний експертний звіт експертизи проектної документації в порядку, визначеному чинним законодавством України (пункти 5.4.3., 5.4.4.), отримати та погодити власними силами всі вихідні дані, у т.ч. технічні умови проектної документації в уповноважених організаціях в порядку, визначеному чинним законодавством України (пункт 5.4.5.), а замовник зобов`язаний, зокрема, забезпечити виконавця інформацією, необхідною для належного виконання договору та оплатити виконані виконавцем роботи відповідно до умов цього договору (пункти 5.2.1., 5.2.4.).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.03.2025, а в частині розрахунків - до їх повного виконання (пункт 11.1. (в редакції додаткової угоди №7 від 18.11.2024)).

Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (пункт 11.2.).

21.02.2025 позивач звернувся до відповідача з претензією №3/3/104/Бі, в якій просив Державне підприємство «ІНФОРМАЦІЯ_2» сплатити штрафні санкції за невиконання умов договору.

Відповідь на претензію отримано не було, роботи не виконано, штрафні санкції не сплачено.

Згідно з пунктами 5.1.4. та 8.7. договору замовник має право в односторонньому порядку розірвати договір у разі суттєвого порушення договірних зобов`язань виконавцем, що створює передумови для невиконання договору (у тому числі строку проектних робіт, невиконання робіт згідно із завданням на проектні роботи).

Замовник має право у разі відмови від виконання виконавцем, невиконання або неналежного виконання виконавцем умов договору, у тому числі, якщо це обумовлює порушення термінів надання послуг на 1 (один) місяць і більше, розірвати цей договір в односторонньому порядку після відповідного письмового повідомлення виконавцю за 10 календарних днів до дати розірвання договору. У такому випадку договір вважається розірваним в односторонньому порядку без укладення додаткової угоди про розірвання договору.

З урахуванням пунктів 5.1.4. та 8.7. договору позивач 15.04.2025 направив відповідачу лист №16/1-1730 про розірвання договору №758/ВС від 31.12.2022 з 15.04.2025, та просив сплатити штрафні санкції.

Враховуючи, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором №758/ВС від 31.12.2022 та не оплатив штрафні санкції, позивач і звернувся з даним позовом до суду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, заслухавши пояснення представників учасників справи, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (стаття 846 Цивільного кодексу України).

Як встановлено вище, між сторонами укладено договір №758/ВС від 31.12.2022, відповідно до умов якого відповідач мав виконати роботи з розроблення проектної документації стадії Робочий Проект «РП» з будівництва зовнішніх мереж для житлового будинку по вул. Академіка Булаховського, 5 у м. Києві (ДК 021:2015 - 45211000-9 «Будівництво багатоквартирних житлових та індивідуальних будинків») та замовити проведення експертизи вказаної документації згідно з чинним законодавством.

Однак, як підтверджується матеріалами справи, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором №758/ВС від 31.12.2022.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

За приписами частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 6.5 договору встановлено, що у разі порушення з вини виконавця, передбачених договором термінів виконання проектних робіт за договором, виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості робіт за договором за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково - штраф у розмірі 7% від вказаної вартості робіт за договором.

Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, у позивача наявні правові підстави для нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених п. 6.5 договору.

З огляду на встановлені обставини невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, вимоги позивача про стягнення з відповідача 125 331, 36 грн пені та 52 580, 58 грн штрафу за порушення строку виконання робіт понад 30 днів є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, перевіреного судом.

Крім того, в своїй апеляційній скарзі, позивач не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав стягнення з відповідача штрафу у розмірі 25% від вартості робіт, внаслідок одностороннього розірвання договору з підстав невиконання (відмови від виконання) виконавцем взятих на себе зобов`язань у сумі 188 752, 06 грн.

Позивач стверджує, що термін дії договору узгоджений сторонами у додатковій угоді №7 від 18.11.2024 «до повного виконання сторонами розрахунків».

Так, скаржник зазначає, що зобов`язання сторін тривали до того моменту, поки вони мали бути виконані сторонами аж до моменту припинення зобов`язання, шляхом розірвання договору позивачем в односторонньому порядку чи за згодою сторін, а відтак з відповідача підлягає стягненню штраф в розмірі 188 752, 06 грн на підставі пункту 6.7. договору.

Відповідно до п. 6.7. договору у разі одностороннього розірвання даного договору з підстав невиконання (відмови від виконання) виконавцем взятих на себе зобов`язань за даним договором, останній зобов`язується сплатити на користь замовника штраф у розмірі 25% від вартості робіт за договором протягом 5 робочих днів з моменту розірвання договору.

Як встановлено судом першої інстанції, договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.03.2025 (пункт 11.1. договору в редакції додаткової угоди №7 від 18.11.2024).

Разом з цим, позивачем було направлено лист №16/1-1730 від 15.04.2025 про розірвання договору №758/ВС від 31.12.2022 в односторонньому порядку вже після закінчення строку дії договору.

Колегія суддів зазначає, що договір, який припинив строк своєї дії, не може бути розірваний за його відсутністю. Припинення договору і його розірвання є різними взаємовиключними юридичними фактами. (Аналогічна правова позиція викаледна в постановах Верхового суду №910/21315/21 від 03.04.2024 та №910/7724/24 від 29.07.2025).

Так, статтею 252 Цивільного кодексу України передбачено, зокрема, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно з частиною 1 статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

При визначенні строку (терміну) виконання зобов`язання судам необхідно враховувати загальні положення Цивільного кодексу України про порядок визначення та обчислення строків (термінів), зокрема, щодо початку і закінчення строку (терміну), а також умови вчиненого сторонами спору правочину, на підставі якого виникло зобов`язання.

Колегія суддів зазначає, що «строк дії договору» та «строк/термін виконання зобов`язання» за своїм юридичним змістом не є тотожними поняттями, та в залежності від умов договору, укладеного між сторонами, останні можуть як співпадати між собою, так і бути відмінними один від одного. (Правова позиція щодо змісту понять «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12).

Відповідно до пункту 11.1. договору у редакції додаткової угоди №7 від 18.11.2024 сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.03.2025, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

Зі змісту вказаного пункту договору вбачається, що погоджена сторона умова до «повного виконання» у розумінні приписів статті 530 Цивільного кодексу України є нічим іншим як строком (терміном) виконання зобов`язання, що у даному випадку не збігається зі строком дії договору та є відмінним від нього.

Отже, сторонами було визначено строк дії договору до 31.03.2025, а вказівка на «до їх повного виконання» не є у розумінні статті 252 Цивільного кодексу України строком договору.

Тобто, в даному випадку договір припинив строк своєї дії 31.03.3025, доказів щодо продовження сторонами строку дії договору матеріали справи не містять, відповідно не може бути розірваний за його відсутністю.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у позивача відсутні правові підстави для стягнення з відповідача штрафу, передбаченого п. 6.7 договору, оскільки строк дії договору закінчився 31.03.2025.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N303-A, п. 29).

Отже, з огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому, слід зазначити, що іншим доводам апелянта оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 у справі №910/6631/25 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 у справі №910/6631/25 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 у справі №910/6631/25 залишити без змін.

Матеріали справи №910/6631/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 27.10.2025.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

А.О. Мальченко