ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2025 Справа № 914/1914/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Орбудсервіс», м. Львів

до відповідача: Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня», м. Львів

про стягнення 416 030,04 грн

Суддя Наталія Мороз

За участю секретаря с/з Олександри Псярук

Представники:

Від позивача: Р. Докторевич

Від відповідача: не з`явився

Суть спору:

Позовну заяву подано Товариством з обмеженою відповідальністю «Орбудсервіс» до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» про стягнення 416 030,04 грн.

Ухвалою суду від 24.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 24.07.2025.

24.07.2025 підготовче засідання відкладено на 05.08.2025, про що відповідача повідомлено в порядку ст. 121 ГПК України.

Ухвалою суду від 05.08.2025 відмовлено Комунальному некомерційному підприємству Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» у задоволенні клопотання від 21.07.2025 про зупинення провадження у справі та відкладено підготовче засідання на 22.08.2025.

Ухвалою суду від 22.08.2025 відмовлено у задоволенні усного клопотання представника Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» про продовження підготовчого провадження у справі № 914/1914/25; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 09.09.2025.

09.09.2025 розгляд справи по суті відкладено на 23.09.2025, про що сторін повідомлено в поряду ст. 121 ГПК України.

23.09.2025 судом розпочато розгляд справи по суті. В судовому засіданні оголошено перерву до 21.10.2025.

Ухвалою суду від 23.09.2025 відзив на позовну заяву, а також клопотання Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» про долучення доказів та залучення до участі у справі третіх осіб залишено без розгляду.

23.09.2025 через службу діловодства господарського суду відповідачем подано письмові пояснення в судових дебатах.

20.10.2025 через службу діловодства господарського суду відповідачем подано клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 21.10.2025 у зв`язку з неможливістю забезпечити участь.

В судове засідання 21.10.2025 представник позивача з`явився. Позовні вимоги підтримав, позов просить задоволити.

Представник відповідача в судове зсідання не з`явився.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, суд вирішив відмовити у його задоволенні, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність в судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні; участь представників учасників справи у судове засідання не була визнана обов`язковою; позиція відповідача викладена письмово у поясненнях в судових дебатах, а також озвучена представником відповідача у засіданні, яким розпочато розгляд справи по суті.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем, як замовником, зобов`язань за договором № 42/3142 від 12.05.2020 щодо повної та своєчасної оплати за виконані позивачем, як підрядником, роботи у зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача 416 030,04 грн заборгованості.

Позиція відповідача.

Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» вважає позовні вимоги незаконними та необґрунтованими.

На думку відповідача безпідставність позову обґрунтовується умовами договору № 42/3142 від 12.05.2020 (з урахуванням додаткової угоди № 2), відповідно до яких фінансування робіт здійснюється виключно за рахунок коштів місцевого бюджету (п. 4.2); розрахунки проводяться лише за фактично виконані роботи, у межах бюджетних призначень та після надходження коштів на рахунок замовника (п. 4.3, п. 6.2.8).

На даний час бюджетне фінансування по об`єкту відсутнє, про що позивача було повідомлено листом від 10.03.2025 № 658/с. Таким чином, у відповідача відсутній обов`язок здійснювати оплату за договором, що робить позов передчасним.

Крім того, згідно з актом ревізії № 131316-21/3 від 21.07.2022, за період з 01.12.2019 по 31.03.2022 ТзОВ «Орбудсервіс» виконало роботи на суму 42258387,39 грн, які були сплачені у повному обсязі. Ревізією встановлено завищення вартості робіт на 6 100 882,00 грн.

Також покликається на те, що триває досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 0000193 та № 0000005 за фактами можливого порушення з боку ТзОВ «Орбудсервіс» під час виконання умов зазначеного договору.

З огляду на відсутність у замовника бюджетних коштів, виявлені порушення у виконанні робіт та результати перевірок і розслідувань, позовні вимоги, на думку відповідача, не підлягають задоволенню.

Обставини справи.

12.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Орбудсервіс» (позивач, за договором підрядник) та Комунальним некомерційним підприємством Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» (відповідач, за договором замовник) укладено договір № 42/3142.

У відповідності до умов вказаного договору, підрядник зобов`язується власними силами і засобами, в обумовлений строк у відповідності до замовлення і вимог проектно-кошторисної документації, будівельних норм та правил виконати роботи "Реконструкція будівлі пологового корпусу Львівської обласної клінічної лікарні із впровадженням енергозберігаючих заходів" за адресою: м. Львів, вул. Некрасова, 4 (коригування) (45454000-4 Реконструкція (СРУ) на об`єкті, а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити виконані роботи (п.1.1). Обсяги робіт можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків (п.1.2). Договірна ціна на момент укладення договору є твердою і становить: 3 799 400,00 грн (в тому числі ПДВ 633 233,33 грн) (п.3.1). Вартість робіт по даному договору в межах бюджетного фінансування на 2020 рік становить 3 431 400,00 грн. в т.ч. ПДВ. Коригування твердої ціни відбувається лише у випадках, передбачених законодавством що регулює сферу державних закупівель, Постанови КМУ від 01.08.2005 № 668 та Правил визначення вартості будівництва ДСТУ Б.Д. 1.1-1:2013, прийнятих наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 липня 2013 року № 293, чинним законодавством України та цим Договором (п.3.2). Ціна договору може бути змінена за взаємною згодою сторін у випадку зміни обсягів закупівлі залежно від реального фінансування видатків. 4. Порядок здійснення оплати (п.3.3). Замовник може, при наявності бюджетного фінансування, перерахувати підряднику аванс для придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів і обладнання в розмірі до 30% вартості річного обсягу робіт. Підрядник зобов`язується виконати роботи по отриманому авансу протягом 50 календарних днів з дня його отримання. По закінченні вказаного терміну Підрядник повертає невикористані суми авансу на розрахунковий рахунок Замовника. Порядок надання авансу здійснюється у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» та Постанови КМУ № 1764 від 27 грудня 2001 р. «Про затвердження порядку державного фінансування капітального будівництва». Залік авансу здійснюється на підставі актів виконаних робіт (ф. КБ-2В, ф. КБ-3) протягом поточного місяця, у якому підписано акти виконаних робіт, або у наступному за поточним(п.4.1). Фінансування робіт (будівництва об`єкта) здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету (п.4.2). Розрахунки проводяться тільки за фактично виконані роботи протягом до 30-ти календарних днів після підписання замовником представлених підрядником належно оформлених актів виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки (форма КБ-3), рахунку на оплату, шляхом проміжних платежів, та тільки в межах бюджетних призначень та при умові поступлення коштів на рахунок замовника по даному об`єкту (п.4.3). У випадку виявлення невідповідності робіт, пред`явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, замовник має право за участі підрядника скоригувати суму, що підлягає оплаті (п.4.5). Кінцеві розрахунки здійснюються у двотижневий термін після виконання і приймання всіх передбачених договором (контрактом) робіт та реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката, в тому числі щодо пускових комплексів та черг, згідно належно оформлених актів виконання робіт (форма КБ-2в), довідок (форма КБ-3) та рахунків на оплату (п.4.6). Замовник здійснює оплату робіт підряднику на підставі виставленого рахунку та акту виконаних робіт на умовах відстрочки платежу на термін 35 календарних днів з моменту виконання робіт. Оплата за договором підряду здійснюється на підставі актів за формою КБ-2 та КБ-3 протягом поточного місяця, у якому підписано акти виконаних робіт, або у наступному за поточним. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунки за надані роботи здійснюються при отриманні замовником бюджетного призначення на фінансування цих робіт. При виникненні бюджетних зобов`язань проплата за виконані роботи проводиться при наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань (п.4.14). Зміна Договору здійснюється шляхом зміни або доповнення його умов з ініціативи будь-якої Сторони на підставі додаткової угоди, про що в договір вноситься відповідне застереження. Додаткова угода є невід`ємною частиною договору (п.10.1). Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками та діє до « 31» грудня 2020 або до повного виконання робіт або до повного виконання сторонами договірних зобов`язань, а в частині розрахунків до повного його виконання (п.12.1).

12.05.2025 сторонами підписано договірну ціну на будівництво Реконструкція будівлі пологового корпусу Львівської обласної клінічної лікарні із впровадженням енергозберігаючих заходів за адресою: м. Львів, вул. Некрасова 4. Коригування, що здійснюється в 2020 році (додаток № 1 до договору № 42/3142 від 12.05.2020); календарний графік виконання робіт (додаток № 2 до договору № 42/3142 від 12.05.2020).

18.06.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «Орбудсервіс» та Комунальним некомерційним підприємством Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» укладено додаткову угоду № 1 до договору № 42/3142 від 12.05.2020, якою внесено зміни до реквізитів підрядника та викладено п. 4.1 договору в новій редакції. Інші умови договору залишено без змін.

24.07.2020 сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору № 42/3142 від 12.05.2020, якою викладено п. 3.2 договору в новій редакції, зокрема змінено вартість робіт по даному договору в межах бюджетного фінансування на 2020 рік 3 383 802,26 грн; а також змінено строк дії договору до 31.12.2021. Інші умови договору залишено без змін.

На виконання зобов`язань, передбачених договором, ТзОВ «Орбудсервіс» здійснило будівельні роботи, які були прийняті замовником без зауважень, що підтверджується відповідними актами приймання виконаних робіт: акт № 1 за липень 2020 року на суму 2 074 382,45 грн; акт № 2 за вересень 2020 року на суму 293 824,30 грн; акт № 3 за жовтень 2020 року на суму 703 165,75 грн; акт № 4 за листопад 2020 року на суму 311 997,46 грн.

Замовник здійснив оплату вартості зазначених робіт у повному обсязі, що підтверджується платіжними документами, наявними у матеріалах справи, а саме: 31.07.2020 - на суму 2 074 382,45 грн; 28.09.2020 - на суму 293 824,30 грн; 19.10.2020 - на суму 703 165,75 грн;15.12.2020 - на суму 311997,46 грн.

Водночас, акт № 5 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2022 року на суму 416 030,04 грн відповідачем підписано не було, проте обсяг робіт підтверджено інженером з технічного нагляду, про що свідчить підпис та печатка уповноваженої особи.

Таким чином, неоплаченими залишилися роботи, виконані за актом № 5 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2022 року, на загальну суму 416 030,04 грн.

Листом від 11.02.2025 № 02-11/01 підрядником надіслано замовнику акт № 5 прийняття виконаних робіт за травень 2022 року на суму 416 030,04 грн з проханням оплатити виконані роботи.

У відповідь, листом № 658/с від 10.03.2025 замовник повідомив про відсутність бюджетного фінансування, що унеможливлює проведення розрахунку за вказані роботи.

Листом від 15.04.2025 № 04-15/2 підрядник повторно звернувся до замовника з вимогою оплатити роботи, виконані згідно акту виконаних робіт за травень 2022 в сумі 416 030,04 грн, додавши до листа рахунок на оплату зазначених робіт.

Вказаний лист залишено КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» без відповіді та задоволення.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості добровільно, ТзОВ «Орбудсервіс» звернулось до господарського суду за захистом порушеного права з позовом про стягнення 416 030,04 грн заборгованості.

Оцінка суду.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 ЦК України).

В даному випадку, між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору № 42/3142 від 12.05.2020, що за своєю правовою природою є договором підряду.

Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Згідно з ст. 526 ЦК України та ст.193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Отже, договір підряду складається з двох взаємопов`язаних між собою зобов`язань: правовідношення, в якому виконавець має надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку та правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною (ч. 4 ст. 882 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується, що підрядником у межах укладеного договору та додаткових угод виконано передбачені договором роботи в повному обсязі та у відповідності до вимог проектно-кошторисної документації, будівельних норм і правил. Cуд зазначає, що відповідність спірного акта фактично виконаним роботам була перевірена та підтверджена уповноваженим інженером з технічного нагляду - сертифікованим фахівцем, який має необхідні знання, досвід та повноваження для контролю за дотриманням проектної документації, будівельних норм і стандартів якості виконання робіт.

Проте, незважаючи на належне виконання підрядником своїх зобов`язань, замовником акт приймання виконаних будівельних робіт № 5 за травень 2022 року не підписано, при цьому жодної мотивованої відмови від підписання зазначеного акта у встановленому порядку не надано. В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наявності у замовника зауважень чи претензій щодо якості, обсягу або строків виконаних робіт. Разом з тим, зі змісту листа № 658/с від 10.03.2025 вбачається, що замовник визнає факт виконання робіт, оскільки повідомляє виключно про неможливість проведення розрахунків у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування, не висловлюючи при цьому заперечень або застережень щодо результатів виконаних підрядником робіт.

У відповідності до позиції, викладеної Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постановах від 16.09.2019 у справі № 921/254/18, від 15.10.2023 у справі № 921/262/23, якщо замовник в порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України.

Посилання відповідача на безпідставність позовних вимог у зв`язку з наявністю акта ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» за період з 01.12.2019 по 31.03.2022 судом до уваги не приймається, оскільки зазначений акт охоплює інший період та не стосується спірних правовідносин, що виникли у травні 2022 року. Предметом розгляду у даній справі є вимоги про стягнення заборгованості за виконані підрядником роботи саме за травень 2022 року, у зв`язку з чим результати перевірки, відображені в акті ревізії за попередній період, не мають правового значення для вирішення даного спору та не можуть бути прийняті судом як належний і допустимий доказ на підтвердження заперечень відповідача.

Щодо покликання відповідача на відсутність бюджетних фінансувань, суд зазначає наступне.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду, викладеної у справі № 916/1345/18, відсутність бюджетних асигнувань не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Так, Верховний Суд у наведеній справі дійшов висновку, що посилання сторони на відсутність бюджетних коштів для фінансування оплати робіт за договором є безпідставним. Колегія суддів при цьому зазначила, що відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 18.10.2005 у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» та від 30.11.2004 у справі «Бакалов проти України», відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не звільняє державу чи її органи від відповідальності за невиконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З огляду на викладене, колегія суддів касаційної інстанції у зазначеній справі погодилась із висновками місцевого та апеляційного господарських судів щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за виконані підрядні роботи за договором про закупівлю робіт за державні кошти.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування судами категорій стандартів доказування та відзначив, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно він не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Верховний Суд зазначив, що стандарт доказування "вірогідність доказів" підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зміст цієї статті свідчить, що нею на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

У рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") Європейський суд з прав людини наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи є вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Таким чином, аналізуючи твердження та подані позивачем на їх підтвердження докази, керуючись наведеним критерієм доказування, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази в своїй сукупності підтверджують наведені позивачем обставини щодо укладення між сторонами договору, на виконання умов якого позивачем виконано певні роботи, оплата за які здійснена відповідачем не в повному обсязі, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість у розмірі 416 030,04 грн, яка підлягає стягненню. Доказів зворотнього суду не надано.

Згідно з ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 236 ГПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З аналізу матеріалів справи та наявних доказів у сукупності вбачається, що право позивача, за захистом якого мало місце звернення до суду, є порушеним відповідачем.

Судові витрати.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд також звертає увагу позивача, що нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 4 вказаного Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 3028 гривень.

Згідно з ч.3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

В даному випадку, за подання до господарського суду через систему «Електронний суд» позову майнового характеру позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 4992,36 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено 6 240,45 грн судового збору, згідно платіжного документа № 3403 від 06.06.2025.

Судом встановлено, що позивач наділений правом на повернення з Державного бюджету України судового збору у розмірі 1 248,09 грн (у зв`язку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З підстав відсутності клопотання позивача про повернення судового збору, суд зазначає про відсутність правових підстав для такого повернення. Проте, вказане не позбавляє позивача права на звернення до суду із відповідним клопотанням в майбутньому.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня» (79010, м. Львів, вул. Чернігівська, 7, ідентифікаційний код 01996711) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Орбудсервіс» (79060, м. Львів, вул. Наукова, 7А, ідентифікаційний код 39331047) 416 030,04 грн основного боргу та 4992,36 грн судового збору.

Рішення складено 31.10.2025.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Мороз Н.В.