ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2025 Справа № 914/590/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Свиспан Лімітед», м.Костопіль,

до відповідача: Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» Міністерства оборони України, м.Львів,

про: стягнення 30000,00 грн.

Суддя І. Б. Козак

Секретар с/з Б.Мельник

Представники сторін:

Від позивача: не прибув.

Від відповідача: А.Давид.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Свиспан Лімітед» до Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» Міністерства оборони України про стягнення 30000,00грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 10.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 28.04.2025 призначено судове засідання з викликом сторін на 13.05.2025. 14.05.2025 здійснено перехід від спрощеного до загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 03.06.2025. Ухвалою суду від 24.06.2025 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 29.07.2025. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань.

Правова позиція позивача.

У судове засідання 21.10.2025 представник позивача не прибув. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач помилково перерахував Костопільському лісгоспу ДП «Львівський військовий Лісокомбінат» 10.01, 11.01., 13.01.2020 року на загальну суму 30000,00 грн як передоплата за деревину на підставі договору, що вже не діяв. Костопільський лісгосп ДП «Львівський військовий Лісокомбінат» 26.11.2019 ліквідовано. Просить стягнути з відповідача як правонаступника Костопільського лісгоспу помилково перераховані кошти в розмірі 30000,00 грн.

Попередній розрахунок судових витрат:

-2422,40 грн сума сплаченого судового збору.

Правова позиція відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.10.2025 проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов (вх.№9048/25 від 08.04.2025):

1. Державне підприємство «Львівський військовий лісокомбінат» не одержувало коштів від Товариства з обмеженою відповідальністю «Свиспан Лімітед». Державне підприємство «Львівський військовий лісокомбінат» було зареєстровано 07.08.1996 із кодом , який залишається незмінним протягом всього часу. У копіях платіжних інструкцій, якими Позивач намагається підтвердити оплату Відповідачу, в реквізитах одержувача зазначений , який не є кодом Відповідача. Крім того, рахунок на оплату зазначений наступний: 8821 в АТ КБ «ПриватБанк», однак власником цього рахунку не є Державне підприємство «Львівський військовий лісокомбінат», його власником є Костопільський лісгосп із кодом . Таким чином, одержувач коштів із кодом та рахунком 8821 в АТ КБ «ПриватБанк» не є Державне підприємство «Львівський військовий лісокомбінат».

2. Позов пред`явлено до неналежного відповідача. Позивач заявив свої вимоги до Відповідача в процесі виділу державних підприємств. Так, відповідно до Акту прийому-передачі активів та зобов`язань Костопільського лісгоспу ДП «Львівський військовий лісокомбінат», Державне підприємство «Львівський військовий лісокомбінат» передало, а Державне підприємство «Костопільський військовий лісгосп» прийняло активи Костопільського лісгоспу ДП «Львівський військовий лісокомбінат», в тому числі було передано кредиторську та дебіторську заборгованість.

У Додатку №5 до Акту прийому-передачі активів та зобов`язань Костопільського лісгоспу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» зазначено, що Відповідач передав 39600,00 грн. дебіторської заборгованості Позивача (рядок 15), а у Додатку №9 до Акту прийому-передачі активів та зобов`язань Костопільського лісгоспу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» зазначено, що Відповідач передав 7700,00 грн. кредиторської заборгованості яка рахувалась по Позивачу за Костопільським лісгоспом ДП «Львівський військовий лісокомбінат» (рядок 8). Зазначені суми збігаються з Розподільчим балансом станом на 31.08.2019, затвердженого Міністром оборони України 25.09.2019. Комісія з виділу свою роботу виконала у повній мірі, внаслідок чого було передано новоствореним підприємствам майно, права та обов`язки Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат», а відповідно до запису з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 1011532, 26.11.2019 перестав існувати Костопільський військовий лісгосп, а правонаступником його прав та обов`язків стало Державне підприємство «Костопільський військовий лісгосп» , з яким Позивач 04.12.2019 уклав Договір № СЛ/КВЛ-19.

3. Недобросовісна поведінка Позивача. Позивач був обізнаний про те, що Державне підприємство «Львівський військовий лісокомбінат» перебуває в процесі реорганізації, визнає, що у грудні 2019 було припинено дію Договору №ЛВККЛ/ДП-19 від 10 квітня 2019, але незважаючи на це, Позивач у січні 2020 перераховував кошти на виконання нечинного Договору №ЛВККЛ/ДП-19 від 10 квітня 2019. Державне підприємство «Львівський військовий лісокомбінат» не вимагало від Позивача сплати грошових коштів, не виставляло йому рахунків.

Позивач подав відповідь на відзив (вх.№9648/25 від 15.04.2025), у якому заперечив проти аргументів позивача.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив (вх.№10041/25 від 17.04.2025) та заяву про застосування позовної давності (вх.№9055/25 від 08.04.2025).

Позивач подав заперечення на заяву про застосування строків позовної давності (вх.№97191/25 від 15.04.2025), просив відмовити в її задоволенні.

Під час розгляду справи суд направляв до АТ КБ «Приватбанк» ухвали інформацію про те, коли і якою юридичною особою відкритий та коли і ким закритий банківський рахунок №4708821. Відповіді на запит судом не отримано.

Обставини справи.

Між ТОВ «Свиспан Лімітед» () та Державним підприємством «Львівський військовий лісокомбінат» в особі відокремленого структурного підрозділу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» Костопільський військовий лісгосп () здійснювалась господарська діяльність на підставі Договору №ЛВК-КЛ/ДП-19 від 10 квітня 2019 про постачання з боку відповідача Паливної деревини хвойних порід.

За умовами цього договору усі розрахунки за поставлений товар здійснювалось на Костопільський лісгосп ДП «Львівський військовий лісокомбінат» () за банківськими реквізитами: р/р:8821, в АТ КБ «Приват Банк», МФО 333391; .

Відповідно до повідомлення від ДП «Львівський військовий лісокомбінат» Костопільський військовий лісгосп () від 04 грудня 2019 згідно з Наказом №233 від 15.05.2019 Міністра оборони України «Про виділ зі складу державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат», проведено реорганізацію та здійснено реєстрацію нової юридичної особи Державного підприємства «Костопільський військовий лісгосп», . Також повідомленням запропоновано позивачу укласти новий договір на постачання товару, чим припинено дію укладеного раніше Договору №ЛВК-КЛ/ДП-19 від 10 квітня 2019.

04 грудня 2019 між ТОВ «Свиспан Лімітед» () та ДП «Костопільський військовий лісгосп» (Код ) був укладений Договір № СЛ/КВЛ-19 від 04 грудня 2019 про постачання Паливної деревини хвойних порід.

10.01.2020, 11.01.2020, 13.01.2020 були здійснені банківські операції з переказу коштів з рахунку № 0038520, який належить ТОВ «Свіспан Лімітед» () у національній валюті, за реквізитами Договору №ЛВК-КЛ/ДП-19 від 10 квітня 2019 на Державне підприємство «Львівський військовий лісокомбінат» Міністерства оборони України, , що підтверджується платіжними інструкціями:

- № 373 від 10.01.2020 на суму 5000, 00 грн.

- №458 від 11.01.2020 на суму 5000,00 грн.

- №536 від 13.01.2020 на суму 20 000,00 грн.

Згідно з довідкою № 0652200/3407-25 від 04.02.2025, виданою філією АТ «Державний Експортно-Імпортний банк України», одержувачем коштів, за вищевказаними платіжними документами є ДП «Львівський Військовий Лісокомбінат» ().

13.11.2024 позивач звертався до Львівського військового лісокомбінату з претензією про сплату боргу на суму 26060,00 грн.

Листом №130 від 04.12.2024 ДП «Львівський військовий лісокомбінат» повідомило, що згідно з розподільчим балансом за підсумками виділу Костопільського лісгоспу та Актом приймання-передачі всі активи та зобовязання Костопільського лісгоспу передано до ДП «Костопільський військовий лісокомбінат».

06.02.2025 позивач звертався до ДП «Львівський військовий лісокомбінат» з претензією про сплату боргу на суму 30000,00 грн.

Листом №17 від 12.02.2025 ДП «Львівський військовий лісокомбінат» повідомила про відсутність будь-яких договірних зобовязань та неможливість оплати коштів на суму 30000,00 грн.

Відповідно до Акту прийому-передачі активів та зобов`язань Костопільського лісгоспу ДП «Львівський військовий лісокомбінат», Державне підприємство «Львівський військовий лісокомбінат» передало, а Державне підприємство «Костопільський військовий лісгосп» прийняло активи Костопільського лісгоспу ДП «Львівський військовий лісокомбінат», в тому числі було передано кредиторську та дебіторську заборгованість.

У Додатку №5 до Акту прийому-передачі активів та зобов`язань Костопільського лісгоспу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» зазначено, що Відповідач передав 39600,00 грн. дебіторської заборгованості Позивача (рядок 15), а у Додатку №9 до Акту прийому-передачі активів та зобов`язань Костопільського лісгоспу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» зазначено, що Відповідач передав 7700,00 грн. кредиторської заборгованості яка рахувалась по Позивачу за Костопільським лісгоспом ДП «Львівський військовий лісокомбінат» (рядок 8).

Зазначені суми, на думку позивача, збігаються з Розподільчим балансом станом на 31.08.2019, затвердженого Міністром оборони України 25.09.2019.

Довідкою про наявність кредиторської заборгованості Костопільського лігсоспу станом на 01.09.2019 підтверджується заборгованість перед ТОВ «Свиспан Лімітед» на суму 7700,00 грн (а.с.95, т.І).

Станом на дату винесення рішення відповідачем не повернуто кошти позивачу.

Оцінка суду.

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Спір виник з того, що позивач перерахував зі свого банківського рахунку № 0038520, 30000,00 грн трьома платежами 10.01.2020, 11.01.2020, 13.01.2020 за реквізитами Договору №ЛВК-КЛ/ДП-19 від 10 квітня 2019 на банківський рахунок НОМЕР_1 , в АТ КБ «Приват Банк», МФО 333391; . Одержувач коштів ДП «Львівський військовий лісокомбінат». Факт банківського переказу підтверджується трьома платіжними інструкціями, що знаходяться в матеріалах справи (а.с.52-54, т.І).

Безготівкові розрахунки (ст.1 ЗУ «Про платіжні системи») - перерахування коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів, а також перерахування надавачами платіжних послуг коштів, внесених платниками готівкою, на рахунки отримувачів; неналежний отримувач - особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі; платіжна інструкція - розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції; ініціатор - особа, яка на законних підставах ініціює платіжну операцію шляхом формування та/або подання відповідної платіжної інструкції, у тому числі із застосуванням платіжного інструменту. До ініціаторів належать платник, отримувач, стягувач, обтяжувач; платник - особа, з рахунку якої ініціюється платіжна операція на підставі платіжної інструкції або яка ініціює платіжну операцію шляхом подання/формування платіжної інструкції разом з відповідною сумою готівкових коштів

При цьому, суд констатує, що:

1. Договір №ЛВК-КЛ/ДП-19 від 10 квітня 2019 станом на дату 10.01.2020 не був чинним.

2. Одержувач коштів за договором з кодом є припиненою юридичною особою, а визначений в платіжній інструкції одержувач коштів ДП «Львівський військовий лісокомбінат» має інший ідентифікаційний код юридичної особи 07361304 та не був одержувачем коштів за договором №ЛВК-КЛ/ДП-19 від 10 квітня 2019 (як це визначено у платіжних інструкціях), ні за договором №СЛ/КВЛ-19 від 04.12.2019.

3. Тобто, всі три платіжні інструкції заповнені платником з помилками, визначено невірні реквізити безготівкового переказу коштів.

Зазначена обставина визнається позивачем (а.с.125, том І, відповідь на відзив вх.№9648/25 від 15.04.2025). Так позивач зазначив, що такі платежі зі сторони позивача були помилковими та безпідставними через ряд факторів, що можливо вплинули на здійснення такої помилки: зміна формату банківських рахунків і перехід з 01.11.2019 року на IBAN (International Bank Account Number) міжнародний номер банківського рахунку, постійна господарська діяльність з відповідачем за попередні роки, людський фактор.

Згідно з ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Вони застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно з ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» платник несе відповідальність перед надавачем платіжних послуг, що його обслуговує, відповідно до умов укладеного між ними договору про надання платіжних послуг.

Платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним у платіжній інструкції, суті платіжної операції. У разі виявлення невідповідності інформації платник має відшкодувати надавачу платіжних послуг шкоду, заподіяну внаслідок такої невідповідності інформації.

Платник зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну надавачу платіжних послуг, що його обслуговує, внаслідок недотримання цим платником вимог щодо захисту інформації і здійснення неправомірних дій з компонентами платіжної інфраструктури (у тому числі платіжними інструментами, обладнанням, програмним забезпеченням). У разі недотримання користувачем зазначених вимог надавач платіжних послуг, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за виконання платіжних операцій.

Платник зобов`язаний негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити надавача платіжних послуг у визначеному договором порядку про факт виконання з його рахунку неналежної або неакцептованої платіжної операції для отримання відшкодування за такою операцією.

Платник має право вимагати відшкодування коштів за неналежною платіжною операцією, за умови повідомлення про це надавача платіжних послуг протягом 90 календарних днів з дати списання коштів за такою операцією з його рахунку.

Зазначений у цій частині строк не застосовується, якщо надавач платіжних послуг не дотримався свого обов`язку щодо інформування платника про виконані платіжні операції згідно з вимогами цього Закону.

Згідно з ст. 88 Закону України «Про платіжні послуги» неналежний отримувач протягом трьох робочих днів з дати надходження повідомлення надавача платіжних послуг платника про виконання помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції зобов`язаний ініціювати платіжну операцію на еквівалентну суму коштів, зараховану йому внаслідок помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції, на користь такого надавача платіжних послуг.

Надавач платіжних послуг, що обслуговує неналежного отримувача, у разі згоди неналежного отримувача на повернення коштів зобов`язаний розблокувати кошти на рахунку неналежного отримувача та повернути їх неналежному платнику на підставі наданої неналежним отримувачем платіжної інструкції.

У разі відмови отримувача (неналежного отримувача) повернути суму помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції на вимогу надавача платіжних послуг списання коштів з рахунку неналежного отримувача здійснюється у судовому порядку.

Спори між надавачем платіжних послуг та неналежним отримувачем щодо помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції розглядаються у судовому порядку.

Позивач не звертався до АК КБ «Приватбанк» з повідомленням про повернення помилково сплачених коштів на рахунок НОМЕР_1 , вважаючи ДП «Львівський військовий лісокомбінат» належним одержувачем коштів.

У матеріалах справи відсутні докази належності банківського рахунку НОМЕР_1 ДП «Львівський військовий лісокомбінат». Крім того, Розподільчим балансом станом на 31.08.2019 не може підтверджуватися заборгованість відповідача перед позивачем, оскільки спірні кошти були перераховані на банківський рахунок значно пізніше після 31.08.2019, а саме:10.01.2020, 11.01.2020 та 13.01.2020, тобто через чотири місяці після затвердження Розподільчого балансу та довідки про кредиторську заборгованість Костопільського лісгоспу станом на 01.09.2019.

Суд враховує заперечення відповідача та відмовляє позивачу у задоволенні цього позову, оскільки спірна сума 30000,00 грн не надходила на банківський рахунок відповідача ДП «Львівський військовий лісокомбінат», бо рахунок НОМЕР_1 йому не належить; у платіжних інструкціях від 10.01.2020, 11.01.2020, 13.01.2020 вказано невірні реквізити безготівкового платежу; правонаступником Костопільського лісгоспу стало ДП «Костопільський військовий лісгосп», , з яким позивач уклав договір №СЛ/КВЛ-19 від 04.12.2019.

Щодо застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Таким чином, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, позовна давність не може бути застосована при розгляді даної справи.

Судові витрати.

Щодо стягнення судових витрат, то сплачений позивачем залишається за ним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 238-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати залишити за позивачем.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повне рішення складено та підписано 28.10.2025.

Суддя Козак І.Б.