ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.10.2025 Справа №905/830/25

Суддя Господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Констракшн Машинері», м. Київ

до відповідача: Приватного підприємства «Генедгруп», смт. Сартана, м.Маріуполь, Донецька область

про стягнення 17000,00 GBP (фунтів стерлінгів)

без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Констракшн Машинері», м. Київ звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного підприємства «Генедгруп», смт. Сартана, м.Маріуполь, Донецька область про стягнення суми боргу в гривнях в розмірі еквівалентному 17000,00 GBP (фунтів стерлінгів) за офіційним курсом Національного банку України, GBP до гривні, встановленим на день виконання рішення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору поставки №10447 від 06.09.2021 в частинні повної оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/830/25; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строк до 24.09.2025 (враховуючи час пересилання засобами зв`язку) для подання суду відзиву на позов; запропоновано позивачу протягом трьох днів з дня отримання ухвали суду направити копію позовної заяви на електронну адресу , докази направлення надати суду.

28.08.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду до якої додані докази направлення позовної заяви на електронну адресу відповідача.

Порядок виклику учасників справи у судове засідання визначено ст.120 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідно приписів ч.2, ч. 3 якої суд повідомляє учасників справи про вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язкова. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною 5 ст.176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст. 242 ГПК України (в редакції Закону №3200-IX від 29.06.2023) якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п.5.8 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС.

Згідно з п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена до електронного кабінету позивача та згідно довідки, сформованої у системі "Діловодство спеціалізованого суду", доставлена до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Констракшн Машинері» 28.08.2025 о 04:16год.

Таким чином, враховуючи доставлення позивачу копії ухвали суду через сервіс електронного кабінету, що підтверджується відповідною довідкою, позивач є такими, що належним чином повідомлений про розгляд справи.

Станом на час відкриття провадження у справі відповідач в силу приписів ч. 6 ст.6 ГПК України (в редакції ЗУ від 29.06.2023 №3200-IX) не зареєстрував власний електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Станом на 28.10.2025 відзив на позовну заяву, клопотання з процесуальних питань від відповідача не надходили.

Щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, суд відзначає наступне.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на час порушення провадження у справі та станом на час винесення рішення у справі місцезнаходження Приватного підприємства «Генедгруп» () значиться за наступною адресою: 87592, Донецька область, місто Маріуполь, смт. Сартана(з), вул. Грековата Балка, буд. 3.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено перелік відомостей, про юридичну особу, які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зокрема, передбачено, що до Єдиного державного реєстру вноситься інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон, адреса електронної пошти (п. 18 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відомості щодо зміни місцезнаходження відповідача в матеріалах справи відсутні.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022. В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, в останнє до 05.11.2025.

Судом встановлено, що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025, вся територія Маріупольського району включена до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, дата початку тимчасової окупації - 05.03.2022. Загальновідомою є інформація про те, відділення поштового зв`язку там тимчасово не функціонують та послуги поштового зв`язку не надаються. Відтак, суд не мав можливості направити процесуальний документ відповідачу засобами поштового зв`язку.

За змістом ч.6 ст.120 ГПК суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

У Єдиному державному реєстрі міститься інформація щодо наявності у відповідача засобів телефонного зв`язку - +38(098)-038-50-03. З огляду на викладене, судом були вжиті також додаткові заходи для належного інформування вказаного учасника справи про розгляд справи шляхом направлення телефонограм за вказаним номером, однак їх не було прийнято, вказаний номер не обслуговується (абонент не може прийняти дзвінок).

Можливість направлення повідомлення через месенджери за вказаним номером відсутня, судом не встановлена.

Крім того, в Єдиному держаному реєстрі наявна інформація щодо наявності у відповідача електронної адреси , судом направлено на вказану електронну адресу копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, та згідно довідки про доставку електронного листа, яка міститься у матеріалах справи, ухвала була доставлена 28.08.2025.

Також, судом розміщено відповідне оголошення для відповідача на сторінці Господарського суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

На виконання приписів чинних нормативно-правових актів процесуальний документ по справі був оприлюднений в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Таким чином, сторони у справі не були позбавлені можливості своєчасно ознайомитись з відповідним процесуальним документом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Отже, судом було вжито всіх можливих заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи №905/830/25.

Станом на час винесення рішення по справі відзив на позовну заяву та будь-які заяви, повідомлення щодо обставин неможливості подати відзив на позов, клопотання з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили.

Відповідно до ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Статтею 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Тобто, навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику). учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд ВСТАНОВИВ:

06.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Констракшн Машинері» (далі - постачальник, позивач) та Приватним підприємством «Генедгруп» (далі - покупець, відповідач) був укладений договір поставки №10447 (далі - договір), за приписами п.1.1. якого постачальник зобов`язується передати у власність а покупець прийняти та оплатити один міні-навантажувач JCB270, виробництва фірми JCB - Великобританія, в подальшому «обладнання» загальною вартістю 1787318,40грн в т.ч. ПДВ - 297886,40грн, що в грошовому еквівалент і в іноземній валюті становить 48000GBP (фунтів стерлінгів). Вказана в цьому пункті сума договору в гривнях розрахована по офіційному курсу GBP по відношенню до української гривни.

Відповідно до п.1.2 договору постачальник поставляє обладнання у відповідності зі Специфікацією - що є Додатком №1 до договору і складає його невід`ємну частину.

За умовами п.2.1 та п.2.2 договору постачальник здійснює постачання обладнання на умовах DDP - склад покупця за адресою м. Дніпро. Постачальник здійснює поставку обладнання протягом 3-х робочих днів від дати перерахування суми, передбаченою п.3.1.1. даного договору, та при умові надання покупцем довіреності на одержання товарно-матеріальних цінностей.

Згідно до п.3.1 договору покупець здійснює оплату обладнання за даним договором у такий спосіб:

3.1.1. Не пізніше 5-ти банківських днів від дати підписання даного договору покупець перераховує на поточний рахунок постачальника суму в гривнях, що складає еквівалент 14000,00GBP.

3.1.2. Не пізніше 20.10.2021р. покупець перераховує на поточний рахунок постачальника суму в гривнях, що складає еквівалент 5700,00GBP.

3.1.3. Не пізніше 20.11.2021р. покупець перераховує на поточний рахунок постачальника суму в гривнях, що складає еквівалент 5700,00GBP.

3.1.4. Не пізніше 20.12.2021р. покупець перераховує на поточний рахунок постачальника суму в гривнях, що складає еквівалент 5700,00GBP.

3.1.5. Не пізніше 20.01.2022р. покупець перераховує на поточний рахунок постачальника суму в гривнях, що складає еквівалент 5700,00GBP.

3.1.6. Не пізніше 20.02.2022р. покупець перераховує на поточний рахунок постачальника суму в гривнях, що складає еквівалент 5700,00GBP.

3.1.7. Не пізніше 20.03.2022р. покупець перераховує на поточний рахунок постачальника суму в гривнях, що складає еквівалент 5500,00GBP.

Оплата здійснюється на підставі даного договору (п.3.2. договору)

У п.3.2.1 договору сторони дійшли згоди, що покупець здійснює оплату в гривнях, по офіційному курсу GBP встановленому НБУ на день платежу, але не нижче ніж курс, що діяв на дату підписання даного договору.

Датою здійснення оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок постачальника (п.3.3. договору).

Відповідно до п.4.2. договору у випадку порушення покупцем термінів оплати, передбачених п.п.3.1.1.-3.1.7 даного договору, покупець виплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного зобов`язання за кожний день прострочення.

Даний договір набуває чинності з 06.09.2021 року та діє до 06.09.2022, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (п.7.2 договору).

Відповідно до п.1.2 договору сторони уклали Специфікацію №1, яка є Додатком 1 до договору №10447 від 06.09.2021, відповідно до якої визначили предмет поставки - міні-навантажувач JCB270, визначили його характеристики та комплектацію, вартість - 1787318,40грн. з ПДВ.

Договір №10447 від 06.09.2021 та Специфікація №1 підписані обома сторонами та скріпленні печатками підприємств.

Наявними в матеріалах справи видатковою накладною від 07.09.2021 №22264 та актом приймання-передачі обладнання від 07.09.2021 №КП-00022264 підтверджується, що на виконання умов вказаного договору позивач передав відповідачу обладнання, а саме міні-навантажувач JCB270 вартістю 1787318,40грн з ПДВ. Вказані первинні документи підписані і скріплені печатками у двосторонньому порядку, зокрема, від покупця підписані виконавчим директором Приватного підприємства «Генедгруп» Яйлоян Г.А. на підставі довіреності №15 від 06.093.2021.

Відповідач здійснив часткову оплату поставленого товару наступним чином:

06.09.2021 у розмірі 521301,20грн, що підтверджується інформаційним повідомленням про зарахування коштів від 06.09.2021 №120, курс НБУ на дату оплати 37,2358грн/1GBP, що еквівалентно 14000 GBP;

07.12.2021 у розмірі 633008,60грн, що підтверджується інформаційним повідомленням про зарахування коштів від 07.12.2021 №192, курс НБУ на дату оплати складав 36,2951грн/1GBP, в силу приписів п.3.2.1 договору застосовується курс 37,2358грн/1GBP. Отже, сплачена відповідачем сума еквівалентна 17 000 GBP.

Загальна сума сплачених відповідачем коштів еквівалентна 31 000 GBP (14000 + 17000) із суми договору 48000GBP.

Посилаючись на відсутність здійснення оплати товару на суму 17000GBP, позивач звернувся до суду з даним позовом до суду про стягнення заборгованості.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача до відповідача такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Враховуючи статус сторін та характер правовідносин між ними, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Цивільного кодексів України та умовами укладеного між ними договору.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст.11, 509 ЦК України, зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Констракшн Машинері» та Приватним підприємством «Генедгруп» договір поставки №10447 від 06.09.2021 є належними підставами для виникнення у останнього грошових зобов`язань, визначених їх умовами та за своєю правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 ЦК України та статей 264-271 ГК України. В частині, що не суперечить договору, до вказаних правочинів також застосовуються норми ЦК України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст.691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Як встановлено ч.ч.1, 2 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або законодавством не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Таким чином, на підставі укладеного між позивачем та відповідачем договору №10447 від 06.09.2021 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Констракшн Машинері» виник обов`язок поставити товар, а у Приватного підприємства «Генедгруп» прийняти його та оплатити.

Відповідно до п.1.1. договору та Специфікації до нього постачальник зобов`язується передати у власність, а покупець прийняти та оплатити один міні-навантажувач JCB270, виробництва фірми JCB - Великобританія, загальною вартістю 1787318,40грн в т.ч. ПДВ - 297886,40грн, що в грошовому еквівалент і в іноземній валюті становить 48000GBP (фунтів стерлінгів). Вказана в цьому пункті сума договору в гривнях розрахована по офіційному курсу GBP по відношенню до української гривни.

Як вже встановлено судом вище, виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором підтверджується видатковою накладною від 07.09.2021 №22264 та актом приймання-передачі обладнання від 07.09.2021 №КП-00022264. Враховуючи підписання вказаних документів у двосторонньому порядку та скріплення їх печатками підприємств, спір між сторонами в частині належного виконання позивачем зобов`язань з поставки обладнання відсутній.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і фіксує факт здійснення господарської операції та встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

За змістом ст.252 ЦК України строк визначається, зокрема, днями, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Так, за умовами п.3.1 договору покупець здійснює оплату обладнання у такий спосіб:

3.1.1. Не пізніше 5-ти банківських днів від дати підписання даного договору покупець перераховує на поточний рахунок постачальника суму в гривнях, що складає еквівалент 14000,00GBP.

3.1.2. Не пізніше 20.10.2021р. покупець перераховує на поточний рахунок постачальника суму в гривнях, що складає еквівалент 5700,00GBP;

3.1.3. Не пізніше 20.11.2021р. покупець перераховує на поточний рахунок постачальника суму в гривнях, що складає еквівалент 5700,00GBP;

3.1.4. Не пізніше 20.12.2021р. покупець перераховує на поточний рахунок постачальника суму в гривнях, що складає еквівалент 5700,00GBP;

3.1.5. Не пізніше 20.01.2022р. покупець перераховує на поточний рахунок постачальника суму в гривнях, що складає еквівалент 5700,00GBP;

3.1.6. Не пізніше 20.02.2022р. покупець перераховує на поточний рахунок постачальника суму в гривнях, що складає еквівалент 5700,00GBP;

3.1.7. Не пізніше 20.03.2022р. покупець перераховує на поточний рахунок постачальника суму в гривнях, що складає еквівалент 5500,00GBP.

Судом встановлено, що відповідач виконав п.3.1.1. договору та 06.09.2021 здійснив оплату у розмірі 521301,20грн, курс НБУ на дату оплати (37,2358грн/1GBP), що еквівалентно 14 000 GBP; 07.12.2021 здійснив часткову оплату у розмірі 633008,60грн, курс НБУ на дату оплати складав 36,2951грн/1GBP, в силу приписів п.3.2.1 договору застосовується курс 37,2358грн/1GBP., сума еквівалентна 17 000 GBP.

Разом з тим, відповідно до умов договору відповідач повинен був повністю оплатити поставлене обладнання до 20.03.2022.

Згідно ст.598 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Як стверджує позивач, у відповідача залишилась заборгованість за договором у розмірі 17000 GBP.

Частиною 7 ст. 193 ГК, ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Згідно із ст.2 ст.73 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

З огляду на вимоги ч.ч.1, 3 ст.74 ст.73 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З огляду на вищевикладене, враховуючи доведеність факту отримання відповідачем спірного товару, відсутність доказів оплати заборгованості, позовні вимоги є обґрунтованими.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Одним із елементів належного виконання зобов`язання є його виконання у валюті, погодженій сторонами.

Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які укладаються та виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Так, за умовами договору сторони погодили, що одиницею виміру суми коштів, яка підлягає поверненню за цим зобов`язанням, є фунт стерлінг.

Відповідно до п.3.2.1 договору покупець здійснює оплату в гривнях, по офіційному курсу GBP, встановленому НБУ на день платежу, але не нижче ніж курс, що діяв на дату підписання договору.

В прохальній частині позову позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу в гривнях в розмірі еквівалентному 17000,00 GBP за офіційним курсом Національного банку України, GBP до гривні встановленим на день виконання рішення, у зв`язку з чим суд бере до уваги висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.09.2024 у справі №500/5194/16.

Так, у п. 64 згаданої постанови Велика Палата Верховного Суду виснувала таке: «Водночас при стягненні судом заборгованості в еквіваленті іноземної валюти за курсом Національного банку України на день виконання рішення в судовому рішенні зазначається лише одна сума боргу (в іноземній валюті), а сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається державним / приватним виконавцем на момент здійснення боржником платежу в ході виконання судового рішення»; «Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення».

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, задоволенню підлягають вимоги про стягнення суми боргу у гривнях в розмірі еквівалентному 17000 GBP (фунтів стерлінгів) за офіційним курсом Національного банку України, GBP до гривні встановленим на день виконання рішення.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача.

У позовній заяві позивач повідомив про очікувані витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи та зазначив, що докази на підтвердження понесених позивачем витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду

З огляду на викладене, при прийнятті рішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 236-238, 247, 252 ГПК України господарський суд, -

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства «Генедгруп» (87592, Донецька область, місто Маріуполь, смт Сартана(з), вул. Грековата Балка, буд. 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСТРАКШН МАШИНЕРІ» (04086, м. Київ, вул. Петропавлівська, буд. 54 А, ) суму боргу у гривнях в розмірі еквівалентному 17000 GBP (фунтів стерлінгів) за офіційним курсом Національного банку України, GBP до гривні встановленим на день виконання рішення та судовий збір у розмірі 11407,07грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Згідно із статтею 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 ГПК України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 28.10.2025.

Суддя Ю.В. Макарова