ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24 жовтня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/625/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Машевської О.П., розглядаючи скаргу ТОВ "Еко-Пал" від 20.10.2025(вх. г/с №01-19/136/25 від 21.10.2025) на дії начальника Корольовського ВДВС у м. Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо відмови розглянути скаргу ТОВ "Еко-Пал " від 01.10.2025 на постанову про закінчення виконавчого провадження №79219899 від 30.09.2025 разом з клопотанням про поновлення строку на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження №79219899 від 30.09.2025 у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ПАЛ"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю" Техно Буд"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Профільтех"

про визнання договору застави частково недійсним та витребування майна на суму 670 000,00 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Буд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Пал"

про визнання недійсним договору відповідального зберігання з правом використання від 11.08.2020

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Житомирської області з 17.06.2025 розглядає в одному провадженні первісний позов ТОВ "ЕКО-ПАЛ" до відповідачів ТОВ "Техно Буд" та ТОВ "Профільтех" про визнання частково недійсним укладеного між ними договору застави №2793 від 19.03.2025 в частині застави cушильного комплексу АВМ-1,5 та матриці 6.0*75*42 мм у кількості 2 шт.; скасування приватного обтяження на майно: сушильний комплекс АВМ-1,5 та матрицю 6.0*75*42 мм у кількості 2 шт. за номером 31855430 від 19.03.2025; витребування майна, згідно наведеного переліку, у ТОВ "Техно Буд" на користь ТОВ "Еко-Пал" та зустрічний позов ТОВ "Техно Буд" до ТОВ "ЕКО-ПАЛ" про визнання недійсним договору відповідального зберігання з правом використання від 11.08.2020, сторонами якого є ці товариства.

Господарський суд Житомирської області ухвалою від 29.08.2025 частково задовольнив заяву ТОВ "ЕКО-ПАЛ" про забезпечення позову, наклав арешт на майно, визначене у п. 2 резолютивної частини ухвали суду від 29.08.2025.

21.10.2025 через підсистему "Електронний суд" надійшла скарга представника ТОВ "Еко-Пал" адвоката Олександра Вірьовкіна від 20.10.2025 з вимогами :

- визнати неправомірними дії (бездіяльність) державного виконавця органу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні №79219899;

- скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №79219899 від 30.09.2025;

- вжити заходів щодо усунення порушень вимог чинного законодавства, а саме: відновити виконавче провадження з метою виконання ухвали Господарського суду Житомирської області від 29.08.2025 у справі №906/625/25 та скласти акт опису й арешту майна: лоток гідравлічний (БУМ) 1 шт, подрібнювач молотковий 55 кВт, 1 шт; транспортер похилий 1 шт, барабан сушильний АВМ 1 шт, опорно-приводна станція 1 шт, труби системи пневмотранспорту 1 шт, великий циклон з шлюзовим затвором 1 шт, подрібнювач молотковий 45 кВт 1 шт, система циклонів з шлюзовими затворами 1 шт, бункер накопичувач з ворушителем 1 шт, прес-гранулятор модель 1,5 в комплекті 1 шт, матриця, ролики 1 шт, норія 1 шт, охолоджувальна колонка з участком сортування 1 шт, рамка від біг-беги 1 шт, шафа управління лінією та електроустаткуванням 3 шт, котел твердопаливний 2,0 МВт (цегляний) 1 шт, яке зберігається за адресою: Житомирська область, Олевський район, село Білокоровичі, Урочище Басівка, 1;

- визнати неправомірними дії начальника Корольовського ВДВС у м. Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо відмови розглянути скаргу ТОВ "Еко-Пал." від 01.10.2025 на постанову про закінчення виконавчого провадження №79219899 від 30.09.2025 (тут і далі за текстом - Скарга від 21.10.2025).

Норми частин 1-3 ст.170 ГПК України (надалі - Кодекс) містять загальні вимоги до всіх без виключення заяв, поданих з процесуальних питань (п. 23 постанови Верховного Суду від 27.04.2021 у справі №910/23066/15).

У ч.2 ст.170 ГПК України визначено, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Вимоги ч. 2 ст. 170 ГПК України скаржником дотримано.

Скаргу від 21.10.2025 подано разом з клопотанням про поновлення строку на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження №79219899 від 30.09.2025.

Клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження №79219899 від 30.09.2025 мотивовано тим, що ТОВ "Еко-Пал" отримавши постанову про закінчення виконавчого провадження №79219899 від 30.09.2025 звернувся зі скаргою до начальника відповідного відділу ДВС, однак начальник, на думку скаржника, діючи безпідставно не розглянув скаргу, а надав відповідь як стороні виконавчого провадження. Таким чином, строк на оскарження постанови державного виконавця пропущений з поважних підстав, оскільки скаржник скористався правом подати скаргу начальнику відповідного відділу державної виконавчої служби.

Процесуальна позиція Суду.

Відповідно до статті 129 ГПК України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Згідно з вимогами статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У пункті «а» частини першої статті 341 ГПК України встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Згідно з частиною другою статті 341 ГПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень ГПК України, які знаходяться у розділі VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень», зокрема, щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом «а» частини першої статті 341 цього Кодексу. (Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 920/149/18 та постанові Верховного Суду від 19.03.2024 у справі № 909/992/19).

Верховний Суд неодноразово зазначав (зокрема, у постановах від 01.11.2023 у справі № 904/3734/20, від 15.02.2024 у справі №909/524/19, від 19.03.2024 у справі №909/992/19, від 01.11.2023 року у справі №904/3734/20), що передумовою для розгляду скарги на дії чи бездіяльність державного, приватного виконавця по суті є встановлення факту подання цієї скарги у строк, передбачений частиною першою статті 341 ГПК України, або наявності відповідного клопотання й обставин для поновлення такого строку, якщо його було пропущено з поважних причин.

Визначаючи початок перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта відповідно до вимог частини першої статті 341 ГПК України, висновує Верховний Суд у постанові від 21 січня 2025 у cправі №904/1435/22, суд повинен враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо).

Аналізуючи зміст статті 341 ГПК України та поняття «дізнався» та «повинен був дізнатися», законодавець у зазначеній нормі вказує на презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні. Більше того, доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, на думку законодавця недостатньо.

Таким чином, стягувач, який подав до відповідного органу заяву про вчинення відповідних виконавчих дій, однак не отримав задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні. Подібний висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.02.2022 у справі №925/308/13-г.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 340 ГПК України, скарга повинна містити, ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

Як вбачається із змісту Скарги від 21.10.2025, скаржником не дотримано вимоги п. 4 ч. 3 ст. 340 ГПК України, однак до матеріалів вказаної скарги додано оскаржувану постанову від 30.09.2025 у виконавчому провадженні №79219899 та скаргу на постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.09.2025 подану начальнику Корольовського ВДВС у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) разом з відповіддю на скаргу від 08.10.2025 за №88702/23.12-25/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Згідно з ч. 2 цієї статті Закону автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується, серед іншого, надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження. Згідно з ч. 4 цієї статті Закону рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження.

У ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження.

Доступ до інформації Системи сторонам виконавчого провадження забезпечується з використанням ідентифікатора для доступу до інформації про виконавче провадження, який зазначається в довідці про реєстрацію виконавчого документа та постанові про відкриття виконавчого провадження, через офіційний вебсайт Міністерства юстиції України (п.2 розділу 7 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 (з наступними змінами та доповненнями (далі - Положення № 2432/5).

Система забезпечує можливість формування сторонами виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем, із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації; доступ сторонам виконавчого провадження до документів виконавчого провадження (п. 2 розділу 7 Положення №2432/5).

Згідно з п.5 ч.3 ст. 340 ГПК України скарга сторони виконавчого провадження обов`язкового повинна містити ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження.

Ідентифікатор доступу - це унікальний спеціальний код, який складається з комбінації 12 цифр і букв та міститься в постанові про відкриття виконавчого провадження (для сторін виконавчого провадження) за текстом та у верхньому лівому куті постанови. За допомогою ідентифікатора забезпечується повноцінний доступ до виконавчого провадження. Згідно з ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим поштовим відправленням стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі, не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Скарга від 21.10.2025 не містить ідентифікатору доступу, однак до матеріалів вищевказаної скарги додано постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2025 у ВП №79219899 у п. 5 резолютивної частини якої міститься посилання на ідентифікатор доступу. Однак, Суд звертає увагу, що аркуш другий вказаної постанови містить нечітке зображення тексту у зв`язку з чим неможливо достаменно прочитати букви та цифри ідентифікатору для доступу, так само неможливо прочитати його у верхніх частинах тексту постанови на першій та другій його сторінці.

У тексті Скарги від 21.10.2025 скаржник доводить, що 16.10.2025 Корольовський ВДВС у м. Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надав відповідь за №887002/23.12-25/29 від 08.10.2025 (...), разом з тим, докази на підтвердження зазначеному, матеріали Скарги від 21.10.2025 не містять.

Суд приймає до уваги, що скарги, подані після закінчення процесуальних строків, відповідно до вимог частини другої статті 118 ГПК України залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, що не позбавляє скаржника, з урахуванням частини другої статті 341 ГПК України, права на звернення з клопотанням про поновлення такого строку.

ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (близька правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №918/115/16, від 19.06.2018 у справі №912/2325/17, від 18.01.2019 у справі №921/396/17-г, від 19.06.2020 у справі №926/1037-б/15, тощо).

З правового аналізу норми статті 119 ГПК України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він поновленню. Відтак, суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини поновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Висновок щодо поновлення пропущеного процесуального строку з причин, які мають такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства для судової практики є сталим та послідовним (постанови Верховного Суду від 30.07.2020 у справі №910/15481/17, від 17.04.2025 у cправі № 920/482/24, від 20.08. 2025 у cправі №904/518/23 та інші).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2025 у cправі №2/1522/11652/11 зазначає, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчого документа стягувачу є формами завершення виконавчого провадження, проте вони мають різні правові підстави та відповідно різні правові наслідки.

Закінчення виконавчого провадження є стадією виконавчого провадження і передбачає завершення вчинення виконавчих дій щодо примусового виконання рішення в межах відповідного виконавчого провадження.

Зміст правових підстав для закінчення виконавчого провадження, визначених ч.1 ст. 39 Закону № 1404-VIII, свідчить про об`єктивну неможливість виконати відповідне рішення у примусовому порядку. На відміну від обставин, що зумовлюють повернення виконавчого документа стягувачу, обставини, які є підставою для закінчення виконавчого провадження, не перестануть існувати в майбутньому.

З наведеного слідує і формування наслідків закінченого виконавчого провадження, зокрема, виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочато знову, крім випадків передбачених законом (ч.1 ст. 40 Закону № 1404-VIII). Такий випадок передбачений ст.41 цього Закону.

В свою чергу, у Рішенні КСУ від 13 травня 2024 року № 6-р(II)/2024 (справа про обов`язковість судового рішення) зазначено, що виконання судового рішення є доконечною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист. В Україні після набрання чинності у 2016 році змінами до Конституції України щодо правосуддя, унесеними Законом № 1401, на конституційному рівні встановлено, що контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (частина третя статті 1291 Конституції України).

Конституційний Суд України зазначає, що судовий контроль за виконанням судового рішення є щонайпершим елементом в юридичному механізмі забезпечення виконання судового рішення.

З урахуванням наведеного, Суд ухвалює задовольнити Клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження №79219899 від 30.09.2025, прийняти Скаргу від 21.10.2025 до розгляду, призначити судове засідання, про дату, час та місце проведення якого повідомити учасників виконавчого провадження згідно з резолютивною частиною цієї ухвали суду.

Згідно ст. 234 ГПК України передбачено, що ухвала, що викладається окремим документом, повинна містити вказівку на строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Керуючись ст.ст. 234-235, 340-341 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Еко-Пал" пропущений з поважних причин процесуальний строк встановлений для звернення зі Скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця та іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

2. Призначити до розгляду Скаргу від 21.10.2025 в засіданні на 06 листопада 2025 р. о 10:00 в приміщенні Господарського суду Житомирської області, в залі судових засідань № 415.

3. ТОВ "Еко-Пал" протягом 2-денного строку з дня отримання цієї ухвали суду надіслати Суду через підсистему "Електронний суд" додаткове пояснення до Скарги від 21.10.2025 з дотриманням вимог п.п. 4,5 ч. 3 ст. 340 ГПК України.

4. Головному державному виконавцю Корольовського ВДВС у м. Житомирі Хмельницького МУ Міністерства юстиції Юлії Первушиній та в.о. начальника Корольовського ВДВС у м. Житомирі Хмельницького МУ МЮУ Людмилі Зірченко подати через систему "Електронний суд" у строк до 03.11.2025 включно:

- відзив на Скаргу від 21.10.2025 на постанову від 30.09.2025 про закінчення виконавчого провадження №79219899 та неправомірні дії начальника Корольовського ВДВС у м. Житомирі Хмельницького МУ МЮУ з відповідним нормативним обґрунтуванням.

5. Боржнику ТОВ "Техно Буд" подати через систему "Електронний суд" у строк до 03.11.2025 включно: письмово викладені заперечення (аргументи, міркування) щодо Скарги на постанову від 30.09.2025 про закінчення виконавчого провадження №79219899.

Роз`яснити, що згідно ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Ухвала набрала законної сили та не підлягає апеляційному оскарженню.

Дата підписання 24.10.2025.

Суддя Машевська О.П.
Друк.

1 - в справу

2-4 - сторонам (через Ел. суд)

5- Корольов. ВДВС у м. Житомирі Хмельницького МУ МЮУ (через Ел. суд)