ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 рокуСправа № 912/2171/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Проскурні О.О. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/2171/25

за позовом: UAB "Laumes Baldai" (УАБ "Лаумес балдай"), Liepy g. 3, Akmene, Akmenes raj.the Republik of Lithuania (Самоврядування Акмянеського району, Акмяне, Лієпу г. 3, Литовська Республіка)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Давидос Продакшн", проспект Соборний, 126-Б, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28008

про стягнення 6 000,00 доларів США

Представники:

від позивача - Андрійко О.В., ордер серія АХ №1283082 від 18.08.2025 (в режимі відеоконференції);

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

UAB "Laumes Baldai" (УАБ "Лаумес балдай") (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Давидос Продакшн" (далі - ТОВ "Давидос Продакшн", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 6 000,00 доларів США, з покладенням на відповідача судових витрат на сплату судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог вказано про відсутність поставки товару за контрактом № 2022/04/01 від 04.04.2022, щодо якого позивач здійснив попередню оплату, та наведено посилання на ст. 693 Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 25.08.2025 суд відкрив провадження у справі №912/2171/25 за правилами загального позовного провадження; призначив у справі підготовче засідання на 02.10.2025.

02.10.2025 суд відкрив підготовче засідання, в якому взяв участь представник позивача.

Ухвалою від 02.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.10.2025.

17.10.2025 суд розпочав розгляд справи по суті.

В засіданні суду взяв участь представник позивача, який підтримав позовні вимоги.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався; відзив на позов не подав, будь-яких заяв, клопотань щодо розгляду справи не заявив.

Частиною 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Пункт 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України передбачає, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

У даному випадку суд надіслав відповідачу ухвали суду до електронного кабінету та згідно повідомлень про доставлення копій ухвал суду у справі до електронного кабінету ТОВ "Давидос Продакшн" відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

З урахуванням викладеного та на підставі п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами та за відсутності представника відповідача.

У відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши в судовому засіданні докази у справі, суд встановив такі обставини, які є предметом доказування.

26.03.2020 між нерезидентом, юридична особа створена за законодавством Республіки Литва UAB "Laumes Baldai" (Покупець) і ТОВ "Давидос Продакшн" (Продавець) укладено договір купівлі-продажу № 2020/05/26/01 від 26.05.2020 (далі - Договір 1) (а.с. 21-23).

Згідно вказаного договору, ТОВ "Давидос Продакшн" зобов`язувався виготовити та поставити меблі, фурнітуру, аксесуари та каталоги (далі - Товар), а UAB "Laumes Baldai" - сплатити його вартість у кількості, асортименті та за цінами, визначеними в інвойсі та Специфікації (предмет договору).

Строк дії договору до 31.12.2021.

04.04.2022 між UAB "Laumes Baldai" (Покупець) і ТОВ "Давидос Продакшн" (Постачальник) укладено договір купівлі-постачання № 2022/04/04/01 (далі - Договір 2), предмет якого, є аналогічним предмету згідно Договору 1 (а.с. 25-27).

У Договорі 2 сторони вирішили, що Інвойс (рахунок-фактура) має силу специфікації, в тому числі для цілей митного оформлення товару (п. 1.3.).

За пунктом 4.2. Договору 2 Покупець здійснює оплату кожної партії товару у розмірі 100% від загальної вартості відвантаженого Товару згідно Інвойс через 30 днів після отримання повідомлення Постачальника про перетин державного кордону України.

Згідно п. 5.1. Договору 2 термін виготовлення Товарів Постачальником складає 55 календарних днів від дати передоплати замовлення Покупцем та підтвердження Постачальником. Поставка товару здійснюється партіями. Перелік товарів, вартість та кількість кожної партії обумовлюється Специфікацією.

Строк дії Договору 2 до 31.12.2023.

19.03.2024 ТОВ "Давидос Продакшн" оформив Інвойс (рахунок-фактура) №20240319/01 на суму 17 972,00 дол США, в якому визначено найменування, кількість і вартість товару (а.с. 24).

Інвойс містить посилання на Договір № 2022/04/04/01 від 04.04.2022.

Як зазначено позивачем у позовній заяві та підтверджено представником позивача в засіданні суду, Інвойс (рахунок-фактура) № 20240319/01 від 29.03.2024 свідчить про фактичне продовження між сторонами правовідносин на умовах Договору №2022/04/04/01 від 04.04.2022.

Згідно виставленого Інвойсу від 19.03.2024, ТОВ "Давидос Продакшн" зобов`язався виготовити та поставити UAB "Laumes Baldai" Товар, загальною вартістю 17 972,00 дол США.

21.03.2024 UAB "Laumes Baldai" здійснив передоплату у розмірі 40% вартості Товару в сумі 6 000,00 доларів США, про що надано банківську виписку (а.с. 45-48).

Як стверджу позивач, Товар не поставлено та попередню оплату не повернуто .

Позивач направив на електронну та поштову адресу ТОВ "Давидос Продакшн" претензії з вимогою повернути кошти в сумі 6 000,00 доларів США (а.с. 34-44), які залишено відповідачем без задоволення.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з позовом у даній справі з вимогою про повернення суми попередньої оплати.

Норми права, застосовані судом при вирішенні спору, та мотивована оцінка поданих доказів.

Згідно ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

За статтею 365 ГПК України іноземні суб`єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов`язки, що і суб`єкти господарювання України, крім винятків, установлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 38 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

Закон України "Про міжнародне приватне право" (п. 1 ч. 1 ст. 1) визначає приватноправові відносини як відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи.

За ч. 1 ст. 4 Закону України "Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Згідно пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема в випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.

За ст. 43 Закону України "Про міжнародне приватне право" сторони договору згідно зі статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 цього Закону в випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

У даній справі місцезнаходження відповідача - Україна, 28008, Кіровоградська обл., місто Олександрія, проспект Соборний, будинок 126-Б.

Таким чином, відповідач є юридичною особою, зареєстрованою на території України, що є підставою для визначення юрисдикції судів України у даному спорі. За вибором сторін суд застосовує право України.

Відповідно до статей 27, 29 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням відповідача, якщо інше не встановлено законом або договором. Місцезнаходження Відповідача знаходиться у межах територіальної юрисдикції Господарського суду Кіровоградської області.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, а також того факту, що спір виник з господарських відносин між іноземним суб`єктом господарювання та юридичною особою, зареєстрованою в Україні, та підлягає розгляду за правилами Господарського процесуального кодексу України, даний спір підлягає розгляду Господарським судом Кіровоградської області.

Суд встановив, що між позивачем (покупець) та відповідачем (продавець) наявні договірні відносини з поставки, що розпочалися з укладення Договору купівлі-продажу №2020/05/26/01 від 26.05.2020, а згодом продовжилися укладенням Договору купівлі-постачання № 2022/04/04/01 від 04.04.2022 та підтвердились фактичними діями сторін.

Стаття 712 ЦК України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно частин 1, 2 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач згідно виставленого відповідачем Інвойсу перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 6 000,00 доларів США у якості передоплати вартості товару.

Як стверджує позивач, відповідач свої обов`язки щодо поставки оплаченого позивачем товару не виконав, суму передплати в сумі 6 000,00 доларів США не повернув, у з зв`язку з чим позивач направив на адресу відповідача претензії про повернення коштів.

За правилами ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.ч. 1-4 ст. 13).

Суд констатує, що відповідач під час розгляду справи в суді не заперечив повідомлені позивачем обставини та будь-яких доказів щодо поставки товару або повернення суми попередньої оплати не подав.

З урахуванням викладеного та застосовуючи принцип вірогідності доказів, суд дійшов висновку про підтвердження матеріалами справи повідомлених позивачем обставин.

Суд зазначає, що відсутність дій відповідача щодо поставки товару, надає позивачу право на "законне очікування", що йому будуть повернуті кошти попередньої оплати. Не повернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення ЄСПЛ у справах "Брумареску проти Румунії" (п. 74), "Пономарьов проти України" (п. 43), "Агрокомплекс проти України" (п. 166).

Враховуючи викладені обставини, суд встановив підстави для стягнення з ТОВ "Давидос Продакшн" на користь УАБ "Лаумес балдай" попередньої оплати в розмірі 6 000,00 доларів США, з урахуванням чого позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

При цьому суд враховує, що правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

Частиною 3 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Таким чином, у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, Зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум (іноземна валюта та її еквівалент у гривні), які необхідно стягнути з боржника, вноситиме двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір за подання позову покладається на відповідача повністю.

При визначені розміру судового збору суд застосовує коефіцієнт 0,8 відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

У відповідності до викладеного, суд стягує з відповідача на користь позивача 2 976,49 грн судового збору. Переплачена частина судового збору підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, для чого позивачу необхідно подати до суду відповідне клопотання.

Окрім того, згідно попереднього (орієнтованого) розрахунку судових витрат позивач зазначив про понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 41 000,00 грн та зазначено, що детальний розрахунок вказаних витрат буд подано у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні 16.10.2025 представник позивача до закінчення судових дебатів заявив усне клопотання про подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З підстав викладеного, питання щодо вказаних витрат буде розглянуто судом після ухвалення рішення, в порядку визначеному ГПК України.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Давидос Продакшн" (проспект Соборний, 126-Б, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28008, ідентифікаціний код 33972157) на користь UAB "Laumes Baldai" (УАБ "Лаумес балдай"), Kodas: 153053289, Liepy g. 3, Akmene, Akmenes raj.the Republik of Lithuania (код 153053289, Самоврядування Акмянеського району, Акмяне, Лієпу г. 3, Литовська Республіка) заборгованість в сумі 6 000,00 доларів США, а також 2 976,49 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати до електронного кабінету представника позивача - адвокату Олені АНДРІЙКО та Товариству з обмеженою відповідальністю "Давидос Продакшн" до електронного кабінету.

Повне рішення складено 24.10.2025.

Суддя В.В.Тимошевська