ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/233/23 (348/1584/25)

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Горпинюка І.Є., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, в межах справи № 909/233/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , справу № 909/233/23 (348/1584/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 20 862,28 грн.

Суть спору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "ЕЙС" звернулося до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 20 862,28 грн заборгованості за кредитним договором № 658797594 від 30.12.2021. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.07.2025 справу передано в Господарський суд Івано-Франківської області.

Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору № 658797594 від 30.12.2021, внаслідок чого у ОСОБА_1 утворилася заборгованість в сумі 20 862,28 грн.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не надав.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Процесуальні дії у справі, вирішення заяв та клопотань.

Адвокат Котлубовська І.В. від імені фізичної особи ОСОБА_1 через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

16.03.2023 суд прийняв до розгляду заяву представника фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи та призначив підготовче засідання по розгляду заяви.

Ухвалою від 28.04.2023, постановленою за результатами проведення підготовчого засідання, відкрито провадження у справі № 909/233/23 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено керуючим реструктуризацією боржника арбітражну керуючу Мотальову-Кравець Валерію Юріївну.

28.04.2023 на офіційному вебпорталі судової влади України опубліковано оголошення за номером публікації 70520 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

25.06.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "ЕЙС" звернулося до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 20 862,28 грн заборгованості за кредитним договором № 658797594 від 30.12.2021.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.06.2025 відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; суд ухвалив цивільну справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; судовий розгляд справи призначити у відкритому судовому засіданні на 30 липня 2025 року.

28.07.2025 від ОСОБА_1 надійшла заява про передачу справи до Господарського суду Івано-Франківської області, яка мотивована тим, що даний спір належить розглядати Господарським судом Івано-Франківської області у межах справи № 909/233/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

За результатами розгляду вказаної заяви Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області 30.07.2025 постановлено ухвалу, якою справу № 348/1584/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 658797594 від 30.12.2021 передано до Господарського суду Івано-Франківської області.

21.08.2025 матеріали справи № 348/1584/25 надійшли до Господарського суду Івано-Франківської області.

У провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебуває справа № 909/223/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду Господарського суду Івано-Франківської області від 21.08.2025, для розгляду справи № 909/233/23 (348/1584/25), на підставі статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, визначено суддю Горпинюка І.Є.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі також - КУзПБ), спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарськими судами за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Виходячи з наведених обставин та положень ст. 7 КУзПБ, справа розглядається в межах справи № 909/233/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 26.08.2025 прийнято справу № 909/233/23 (348/1584/25) до розгляду; відповідно до приписів ст. 7 КУзПБ та ст. 252 ГПК України, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Копію ухвали від 26.08.2025 суд надіслав сторонам відповідно до вимог ст. 120 ГПК України.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, копія з ухвали від 26.08.2025 доставлена до електронного кабінету позивача 26.08.2025 о 17:03.

Копію ухвали від 26.08.2025 суд надіслав ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу, яка відповідає даним з Єдиного державного демографічного реєстру та була зазначена ОСОБА_1 у її заяві від 28.07.2025, поданій до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, про передачу справи до Господарського суду Івано-Франківської області.

Поштове відправлення, яким суд направляв копію ухвали відповідачці, повернуто підприємством поштового зв`язку АТ "Укрпошта" із зазначенням у відповідній довідці про причини повернення/досилання "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії суд направив стороні за належною адресою, тобто адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою реєстрації, вказаною в Єдиному державному демографічному реєстрі чи повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Інформації про іншу адресу відповідачки у суду немає. Відповідачка сама, у власних інтересах, повинна забезпечити належне приймання кореспонденції, яка направляється на її адресу, зазначену в Єдиному державному демографічному реєстрі, та вказувалась нею у процесуальних документах.

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвала Господарського суду Івано-Франківської області від 26.08.2025 оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідачка не була позбавлена права та можливості ознайомитись з ухвалою суду по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).

Враховується також, що відповідачці відомо про розгляд даної справи, оскільки вона сама подавала до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області заяву від 28.07.2025 про передачу справи до Господарського суду Івано-Франківської області. Таким чином, відповідачка мала цікавитись даною справою, зокрема забезпечити одержання нею кореспонденції за адресою, за якою вона зареєстрована і яка вказана нею у її ж заяві від 28.07.2025.

У контексті викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачка була належним чином, у порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України, повідомлений про розгляд даної справи.

Враховуючи те, що клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом. Оцінка доказів. Норми права, які застосував суд, та інші мотиви ухваленого рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд встановив таке.

30.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" (далі - кредитодавець/первісний кредитор) та ОСОБА_1 (далі - відповідач/позичальник) укладено договір № 658797594 (а.с. 13 зворот - 16).

Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV66Z6S.

Відповідно до п.1.1. Договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 25 800,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Комфорт" Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" (далі - Правила).

Згідно з пунктом 1.2. Договору кредит надається строком на 70 (сімдесят) днів.

Строк дії договору обчислюється з моменту його укладення сторонами та до закінчення строку на який надано кредит, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 1.4. Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 251,85 відсотків річних, що становить 0,69 відсотків в день суми кредиту за час користування ним (далі - Дисконтна процентна ставка).

На умовах викладених в п. 1.6. Договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним (далі - Базова процентна ставка).

Відтак, відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, загальна вартість кредиту, згідно з Додатком № 1 до Договору (а.с. 16 зворот), складає 33 734,78 грн та включає в себе витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом в розмірі 7934,78 грн та суму (тіло) кредиту в розмірі 25 800,00 грн.

Кредитодавець (первісний кредитор) свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши 30.12.2021, через банк провайдер, позичальнику кредитні кошти в розмірі 25 800,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжним дорученням № 51d0d7d3-8d74-4bcd-b964-86de6b487e13 від 30.12.2021 (а.с. 35) та довідкою про перерахування суми кредиту (а.с. 36).

28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" (далі - первісний кредитор/клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" (далі - фактор) укладено договір факторингу № 28/1118-01 (далі - Договір факторингу 1) (а.с. 44 - 47). У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1 (а.с. 47 зворот - 56).

Пунктом 1.2 Договору факторингу 1 визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги.

Відповідно до п. 1.3 Договору факторингу 1 під правом вимоги розуміються всі права грошових вимог клієнта (Первісного кредитора) до боржників (Відповідача) по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Пунктом 1.5. Договору факторингу 1 встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до договору.

Згідно з п. 2.1 розділу 2 Договору факторингу 1 клієнт (Первісний кредитор) зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.5.3.3 Договору факторингу 1 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього) визначено, що Фактор (ТОВ "Таліон Плюс") має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.

Первісний кредитор та ТОВ "Таліон Плюс" на виконання Договору факторингу 1 підписали Реєстр прав вимоги № 175 від 05.05.2022 (а.с. 58), за яким від Первісного кредитора до ТОВ "Таліон Плюс" відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Враховуючи те, що Реєстр прав вимоги містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, Позивачем надано Витяг з Реєстру прав вимог, що містить лише дані Відповідача (інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб) (а.с. 59).

Додатково, для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) Первісного кредитора зі сторони ТОВ "Таліон Плюс" згідно Договору факторингу 1 саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі прав вимоги № 175 від 05.05.2022 до Договору факторингу 1 (до якого також входило відступлення права вимоги щодо заборгованості Відповідача по Кредитному договору) до позовної заяви додано Акт звірки взаємних розрахунків (а.с. 57) та Протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги (а.с. 57 зворот).

30.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" (далі - фактор) укладено договір факторингу № 30/1023-01 (далі - Договір факторингу 2) (а.с. 60 - 62).

Розділом 2 Договору факторингу 2 визначено, що ТОВ "Таліон Плюс" зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Таліон Плюс" за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.3 Договору факторингу 2 під правом вимоги розуміється всі права ТОВ "Таліон Плюс" за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Пунктом. 1.5 Договору факторингу 2 встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за цим договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до цього договору (а.с. 63).

Відповідно до п.п. 5.3.3 Договору факторингу 2 ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб.

ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 30.10.2023 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги. Враховуючи те, що Реєстр прав вимоги містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, Позивачем надано Витяг з Реєстру прав вимог, що містить лише дані Відповідача (інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб) (а.с. 67).

Додатково, для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) ТОВ "Таліон Плюс" зі сторони ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" згідно Договору факторингу 2 саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі прав вимоги № 1 від 30.10.2023 до Договору факторингу 2 (до якого також входило відступлення права вимоги щодо заборгованості Відповідача по Кредитному договору) до позовної заяви додана платіжна інструкція від 31 жовтня 2023 р. № 4939 на суму 3 139 070,13 грн (а.с. 65).

29.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" (далі - фактор, позивач) укладено Договір факторингу № 29/05/25-Е (далі Договір факторингу 3) відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором (а.с. 68 -71).

Відповідно до п.1.2. Договору факторингу 3 перехід від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до ТОВ "ФК "ЕЙС" (позивача) прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 29.05.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 20 862,28 грн. Враховуючи те, що Реєстр Боржників містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, позивачем надано Витяг з Реєстру Боржників, що містить лише дані Відповідача (інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб) (а.с. 73 зворот).

Факт переходу прав вимог за кредитними договорами, які зазначені у Реєстрі Боржників № б/н від 29.05.2025 до Позивача підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу 3 (а.с. 75).

Додатково, для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" зі сторони Позивача згідно Договору факторингу 3 саме за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі Боржників № б/н від 29.05.2025 до Договору факторингу 3 (до якого входило також відступлення права вимоги щодо заборгованості Відповідача по Кредитному договору) до позовної заяви додані платіжні інструкції: від 04 червня 2025 р. № 243 на суму 1 000 000 грн, від 04 червня 2025 р. № 245 на суму 1 000 000 грн, від 05 червня 2025 р. № 246 на суму 1 000 000 грн, від 05 червня 2025 р. № 247 на суму 1 000 000 грн, від 06 червня 2025 р. № 248 на суму 437 227,55 грн (а.с. 76-78).

Як стверджує позивач, укладання договорів факторингу між Первісним кредитором та ТОВ "Таліон Плюс", а також та між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс", до виникнення кредитних правовідносин з позичальниками не можуть ставити під сумнів відступлення прав вимоги за такими договорами факторингу новому кредитору, оскільки станом на момент укладення подібних кредитних договорів договори факторингу були чинними.

Право вимоги по Кредитному договору було відступлено Первісним кредитором на користь ТОВ "Таліон Плюс", ТОВ "Таліон Плюс" на користь ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс", а в подальшому Позивачу на підставі Реєстрів прав вимоги, які оформлені належним чином та саме з дати підписання Реєстрів прав вимоги, тобто вже після укладення Кредитного договору.

Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу 1, право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Розділом 4 Договору факторингу 1 регламентовано порядок відступлення права вимоги, згідно п. 4.1. наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує.

Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги.

Аналогічні умови зазначено і в договорах факторингу, укладених між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс".

За наведеного, позивач стверджує, що договір факторингу 1 та Договір факторингу 2 є дійсними, відповідно до законодавства містять істотні умови конкретного змісту щодо відступлення прав вимоги до боржників, що визначаються на момент переходу цих прав в порядку передбаченому договорами факторингу, в тому числі вимог, прав і обов`язків сторін, які виникнуть після укладання цих договорів. Тобто, сторонами досягнуто згоди щодо предмета договору факторингу, а саме сторони погодили, що:

- за Договором факторингу 1 Первісний кредитор має право після підписання Договору факторингу 1 (на підставі окремих Реєстрів прав вимоги) передавати (відступати) ТОВ "Таліон Плюс" свої Права вимоги до Позичальників, а ТОВ "Таліон Плюс" зобов`язаний набувати такі Права вимоги;

- за Договором факторингу 2 ТОВ "Таліон Плюс" має право після підписання Договору факторингу 2 (на підставі окремих Реєстрів прав вимоги) передавати (відступати) ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" свої Права вимоги до Позичальників, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" зобов`язаний набувати такі Права вимоги.

Позивач зазначає, що умови зазначених договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть після дати підписання договорів факторингу. Такі умови договорів факторингу не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки.

Крім того, додатковими угодами до договорів факторингу, строк дії договорів факторингу було продовжено, водночас умовами договору факторингу передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється саме в момент підписання відповідного Реєстру права вимоги, а не з дати укладення Договору факторингу. Витяги з Реєстрів прав вимоги про передачу права вимоги, додані до позовної заяви, та є належними доказами щодо ланцюга відступлень права вимоги по Кредитному договору до позивача.

У період відступлень права грошової вимоги до відповідача по Кредитному договору між кредиторами, розмір суми боргу за Кредитним договором на момент чергового відступлення права вимоги зазначався у Реєстрах прав вимог (Реєстрі боржників). Витяги з кожного Реєстру прав вимог (Реєстру боржників) відповідно до якого відступалося право вимоги по Кредитному договору додані до позовної заяви. Розрахунки заборгованості, підготовлені первісним кредитором ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" за Кредитним договором за відповідні періоди перебування прав вимог у Первісного кредитора та ТОВ "Таліон Плюс" (а.с. 79-81).

При цьому у позовній заяві позивач акцентує увагу, що в наданих розрахунках при відступленні прав вимоги наявне балансове списання грошових коштів від клієнта до фактора відповідно до бухгалтерського обліку, яке жодним чином не стосується сплати заборгованості відповідачем.

Позивач стверджує, що ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ФК "ЕЙС" не здійснювали жодних нарахувань за Кредитним договором.

У період перебування права вимоги у ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за Кредитним договором.

Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за Кредитним договорам.

За розрахунком позивача, станом на 25.06.2025, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 658797594 від 30.12.2021 становить 20 862,28 грн, з яких: 16 831,79 грн - заборгованість по тілу кредиту, 4030,49 грн - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом.

Виходячи з встановлених обставин, суд при вирішенні спору застосовує норми права, які регулюють правовідносини сторін.

Внаслідок укладення договору № 658797594 від 30.12.2021 між сторонами відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України), виникли цивільні права та обов`язки.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 626, 627, 628, 629 ЦК України).

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Згідно приписів ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування", договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

За ч. 1 статті 14 Закону України "Про споживче кредитування", договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

За приписами статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Судом встановлено, що кредитодавець (первісний кредитор) належним чином виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу позику (кредит) у розмірі 25 800,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжним дорученням № 51d0d7d3-8d74-4bcd-b964-86de6b487e13 від 30.12.2021 (а.с. 35) та довідкою про перерахування суми кредиту (а.с. 36)

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Поряд з тим, суд зазначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано суду доказів сплати заборгованості за кредитним договором № 658797594 від 30.12.2021.

При цьому суд зазначає, що у переліку кредиторів, наданих суду з клопотанням про долучення доказів (вх. № 5505/23 від 10.04.2023) у справі № 909/233/23, ОСОБА_1 наводить дані про 8 своїх кредиторів, серед яких вказує про наявність у неї заборгованості перед ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога"; до матеріали справи долучено копію кредитного договору № 658797594 від 30.01.2021 (основна заборгованість - 25800,00 грн.; заборгованість по процентам - 7934,78 грн), укладеного між ОСОБА_1 та її кредитором ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога".

Тобто в межах справи про неплатоспроможність відповідачка повідомляла суд про наявність у неї заборгованості за даним кредитним договором.

Як передбачено ст. 73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України, згідно з положеннями якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач відзиву проти позову не подав, проти задоволення позовних вимог іншим чином не заперечував.

За встановлених судом обставин, заборгованість відповідача за кредитним договором № 1242-9699 від 21.07.2023 на час прийняття рішення не сплачена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується документально та не спростований відповідачем.

Матеріалами справи підтверджено, що право вимоги по Кредитному договору було відступлено Первісним кредитором на користь ТОВ "Таліон Плюс" (договір факторингу 1), ТОВ "Таліон Плюс" на користь ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" (договір факторингу 2), а в подальшому Позивачу (договір факторингу 3).

Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно з ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

У контексті викладеного, виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих та досліджених у ході розгляду даної справи, враховуючи їх вірогідність та взаємозв`язок, відповідно до ст. 86 ГПК України, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати.

Згідно з приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 розділу I ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 18404 від 23 червня 2025 р. (а.с. 9).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову, судовий збір у розмірі 2422,40 грн покладається на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, з приводу чого позивач подав суду докази, і які входять до складу судових витрат, які позивач просить стягнути з відповідача, суд враховує таке.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до приписів вказаної вище норми, у позовній заяві позивач зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та/або очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 9422,40 грн, з яких: 2422,40 грн - судовий збір, 7000,00 грн - витрати на правничу допомогу. При цьому позивач вказує, що витрати на професійну правничу допомогу складаються з: вивчення матеріалів справи: 2 год 1000,00 грн; складання позовної заяви: 2 год 5000,00 грн; підготовка адвокатського запиту: 1 год 500,00 грн; підготовка та подача клопотань: 1 год 500,00 грн. Зазначений попередній розрахунок суми судових витрат, пов`язаних з розглядом справи включає в себе витрати понесені із зверненням позивача за наданням професійної правничої допомоги згідно Договору № 29/05/25-01 від 29.05.2025, Додаткової угоди № 8 від 30.05.2025 до Договору правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025, Акту прийому-передачі наданих послуг до Договору надання правничої допомоги згідно Договору правничої допомоги .

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано суду наступні докази (у копіях документів):

- Договір про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" (клієнт) та Адвокатським бюро "Тараненко та партнери", в особі керуючого бюро - адвоката Тараненка Артема Ігоровича;

- Додаток № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 (Протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025);

- Додаткова Угода від 30.05.2025 № 8 до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025 (а.с. 85);

- Акт прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025, який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

При дослідженні зазначених вище доказів судом встановлено, що 29.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" та Адвокатським бюро "Тараненко та партнери", в особі керуючого бюро - адвоката Тараненка Артема Ігоровича укладено Договір про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 (а.с. 83-84).

Пунктом 1.1. Договору погоджено, що клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з п. 3.1. Договору отримання винагороди Адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару.

У пункті 3.3. Договору сторони погодили, що гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в Протокол погодження вартості послуг до Договору (Додаток № 1 до Договору ).

Відповідно до п. 3.4. Договору після належного виконання доручення Адвокатське бюро надає Клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг.

30.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" (клієнт) та Адвокатським бюро "Тараненко та партнери", в особі керуючого бюро - адвоката Тараненка Артема Ігоровича укладено Додаткову Угоду № 8 до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025.

Відповідно до розділу 1. Додаткової угоди Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну по захисту прав та інтересів Клієнта з питань, що відносяться до юрисдикції судів всіх інстанцій судів загальної юрисдикції, господарських судів та адміністративних судів по справах про стягнення за кредитними договорами: ПІБ позичальника - ОСОБА_1 ; номер кредитного договору: 658797594 дата кредитного договору: 30.12.2021.

В Акті прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025, який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 29/05/25-01 від 29.05.2025, Адвокатське бюро "Тараненко та партнери", в особі керуючого бюро - адвоката Тараненка Артема Ігоровича (виконавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" (клієнт), засвідчують, що виконавець надав, а клієнт отримав наступні послуги:

1. Складання позовної заяви ТОВ "ФК "ЕЙС" до позичальника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 658797594 від 30.12.2021; к-ть годин - 2; вартість послуг (грн) - 5000,00.

2. Вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 658797594 від 30.12.2021; к-ть годин - 2; вартість послуг (грн) - 1000,00.

3. Підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 658797594 від 30.12.2021 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 ; к-ть годин - 1; вартість послуг (грн) - 500,00.

4. Підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 658797594 від 30.12.2021 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 ; к-ть годин - 1; вартість послуг (грн) - 500,00.

Послуги надано на загальну суму 7000,00 грн, без ПДВ.

Цим актом підтверджується, що послуги надано якісно, в повному обсязі та в установлені строки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу не заявляв.

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Щодо вартості витрат позивача на правничу допомогу інтересів в суді у розмірі 7000,00 грн, на думку суду така не є завищеною, враховуючи предмет спору та обсяг виконаної адвокатом роботи. Витрати в такому розмірі є обґрунтованими, необхідними, реальними та пропорційними до предмета спору.

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що суд задовольнив позовні вимоги, до стягнення з відповідача в користь позивача належить 7000,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 86, 123, 126, 129, 165, 178, 236, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 20 862,28 грн задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" (02090, м. Київ, вул. Алматинська, буд. 8, оф. 310а, ідентифікаційний код юридичної особи: 42986956) заборгованість за договором № 658797594 від 30.12.2021 в сумі 20 862 (двадцять тисяч вісімсот шістдесят дві) гривні 28 коп., судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп. та 7000 (сім тисяч) гривень 00 коп. витрат на правничу допомогу адвоката.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вебадреса, за якою можна знайти текст судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя І.Є. Горпинюк