ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2229/25

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Галафарм», Київська обл., Бучанський р-н., м. Вишневе

до Комунального підприємства Богуславської міської ради «Аптека при Богуславській центральній лікарні», Київська обл., Обухівський р-н., м. Богуслав

про стягнення 63921,38 грн

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Галафарм» звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства Богуславської міської ради «Аптека при Богуславській центральній лікарні» про стягнення 63921,38 грн, з яких 42319,99 грн боргу, 5114,91 грн інфляційних втрат, 10138,48 грн 30 % річних та 6348,00 грн штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язання зі сплати поставленого позивачем товару у строк, встановлений п. 4.1. укладеного між сторонами Договору поставки № 11-22 від 02.11.2022 р., у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 42319,99 грн. Враховуючи наявну заборгованість відповідача, позивачем на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано 5114,91 грн інфляційних втрат, на підставі п. 5.2 Договору нараховано 6348,00 грн штрафу та на підставі п. 5.4 Договору нараховано 10138,48 грн 30 % річних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.07.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строк протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду: заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; відзив на позов з документальним обґрунтуванням його висновків.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України сторонами до суду не подано.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 165 ГПК України, та відзив до суду не надіслав, хоча про розгляд справи в порядку ч. 5 ст. 252 ГПК України відповідач був належним чином повідомлений відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, що підтверджується поверненням рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 986.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності суд

ВСТАНОВИВ:

02.11.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Галафарм» (постачальник) та Комунальним некомерційним підприємством Богуславської міської ради «Аптека при Богуславській центральній лікарні» (покупець) було укладено договір поставки № 11-22.

Комунальне некомерційне підприємство Богуславської міської ради «Аптека при Богуславській центральній лікарні» 09.03.2023 р. змінило найменування на Комунальне підприємство Богуславської міської ради «Аптека при Богуславській центральній лікарні», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 1.1 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується постачати покупцю лікарські засоби, вироби медичного призначення та інші товари лікувального, косметичного та медичного призначення (товар) згідно замовлень покупця, на умовах та в строки встановлені цим договором, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати поставлений товар на умовах, передбачених даним договором.

Згідно з п. 2.1 договору визначення умов поставки партії товару здійснюється сторонами шляхом оформлення та узгодження замовлення.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що сторони домовилися вважати уповноваженими представниками сторін з питань погодження цін, кількості та асортименту (номенклатури), відпуску і приймання товару, строків поставки та оплати товару осіб, які підписують від імені сторін даний договір, накладні, доручення, або інші документи, що складаються сторонами в процесі виконання даного договору.

Загальна вартість договору визначається загальною вартістю всього товару, що поставлений постачальником покупцю протягом строку дії даного договору, згідно видаткових накладних постачальника. Ціна товару включає вартість упаковки та транспортування товару до місця його передачі покупцеві (п. 2.4 договору).

Згідно з п. 2.5 договору ціна кожної одиниці товару та вартість кожної партії товару, що постачається, зазначається в накладній постачальника.

Пунктом 2.7 договору встановлено, що моментом переходу до покупця права власності на товар і всіх ризиків втрати чи пошкодження товару є момент отримання покупцем товару у розпорядження.

Відповідно до п. 2.8 договору документами, які є невід`ємними частинами даного договору, що обумовлюють і підтверджують факти погодження покупця з умовами поставки (п. 2.2 даного договору), одержання покупцем товару та перехід до нього права власності і всіх ризиків втрати чи пошкодження поставленого постачальником товару, вважаються:

- видаткова накладна постачальника на кожну партію поставленого товару за даним договором, яка в момент прийняття покупцем товару повинна бути підписана уповноваженою особою покупця з проставленням його оригінальної печатки (з наявністю коду ЄДРПОУ) або штампу встановленого зразка;

- довіреність на уповноважену особу, яка приймає товар за кількістю та якістю в разі підписання накладної (акта звірки розрахунку) покупця та особою, що підписала даний договір;

- інші документи, укладені сторонами в процесі виконання даного договору (акта звіряння розрахунків).

Згідно з п. 4.1 договору покупець зобов`язаний у повному обсязі оплатити кожну партію поставленого товару в строк, що визначається у відповідній видатковій накладній постачальника. В разі, якщо у видатковій накладній постачальника термін оплати поставленої партії товару не вказаний, покупець зобов`язаний повністю оплатити товар в строк 30 календарних днів з дати його отримання у розпорядження.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що за умов часткової оплати за поставлений товар, покупець під час кожного платежу в платіжному документі зобов`язаний зазначати номер накладної, за якою проводиться часткова оплата. До моменту остаточного розрахунку за попередні партії товару, кожний черговий платіж покупця враховується як оплата за партію товару, поставлену покупцеві раніше попередніх і неоплачену на момент платежу, незалежно від того, яка видаткова накладна постачальника вказана у платіжному дорученні покупця.

Цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами або з моменту отримання постачальником повідомлення покупця про прийняття пропозиції щодо його укладення і діє до 31.12.2022 р., в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення договору в строк не менший ніж 10 календарних днів до закінчення терміну його дії, він вважається кожен раз продовженим на наступний термін на тих самих умовах, кількість пролонгацій не обмежена (п. 8.1 договору).

Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його не виконання або не належне виконання, яке мало місце під час дії цього договору (п. 8.2 договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України).

На виконання умов договору поставки № 11-22 від 02.11.2022 р. позивачем у період з 05.07.2024 р. по 18.10.2024 р. було поставлено, а відповідачем прийнято товар у кількості та асортименті, що зазначені у видаткових накладних, загальною вартістю 71082,72 грн, що підтверджується накладними за період з 05.07.2024 р. по 18.10.2024 р. у кількості 12 штук. Вказані накладні відповідно до п. 2.3 договору підписані обома сторонами та скріплені печатками.

Як вже зазначалось, згідно з п. 4.1 договору покупець зобов`язаний у повному обсязі оплатити кожну партію поставленого товару в строк, що визначається у відповідній видатковій накладній постачальника.

Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання з оплати поставленого товару за накладною:

- № Вн-1256239 від 05.07.2024 р. на суму 11914,57 грн у строк до 19.07.2024 р.;

- № Вн-1265560 від 01.08.2024 р. на суму 849,78 грн у строк до 15.08.2024 р.;

- № Вн-1265812 від 01.08.2024 р. на суму 3260,70 грн у строк до 15.08.2024 р.;

- № Вн-1268360 від 07.08.2024 р. на суму 5008,77 грн у строк до 21.08.2024 р.;

- № Вн-1269216 від 27.08.2024 р. на суму 4625,70 грн у строк до 10.09.2024 р.;

- № Вн-1276948 від 27.08.2024 р. на суму 379,46 грн у строк до 10.09.2024 р.;

- № Вн-1273330 від 28.08.2024 р. на суму 27364,91 грн у строк до 11.09.2024 р.;

- № Вн-1277648 від 28.08.2024 р. на суму 3500,41 грн у строк до 11.09.2024 р.;

- № Вн-1281729 від 06.09.2024 р. на суму 798,53 грн у строк до 20.09.2024 р.;

- № Вн-1281652 від 06.09.2024 р. на суму 8217,96 грн у строк до 20.09.2024 р.;

- № Вн-1301651 від 18.10.2024 р. на суму 4638,89 грн у строк до 01.11.2024 р.;

- № Вн-1301654 від 18.10.2024 р. на суму 523,04 грн у строк до 01.11.2024 р.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем позивачу коштів за поставлений на підставі договору поставки № 11-22 від 02.11.2022 р. товар.

Проте, у позовній заяві позивач посилається на те, що оплати відповідачем здійснені лише частково, а саме: Вн-1256239 від 05.07.2024 р. у сумі 4420,92 грн, та Вн-1273330 від 28.08.2024 р. у сумі 24341,81 грн.

Таким чином, відповідачем частково оплачений поставлений позивачем товар за договором поставки № 11-22 від 02.11.2022 р. у загальній сумі 28762,73 грн (4420,92 грн + 24341,81 грн).

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем позивачу 42319,99 грн (71082,72 грн - 28762,73 грн).

Як вже зазначалось, пунктом 4.2 договору встановлено, що до моменту остаточного розрахунку за попередні партії товару, кожний черговий платіж покупця враховується як оплата за партію товару, поставлену покупцеві раніше попередніх і неоплачену на момент платежу, незалежно від того, яка видаткова накладна постачальника вказана у платіжному дорученні покупця.

Отже враховуючи п. 4.2 договору відповідачем повністю оплачені наступні видаткові накладні на загальну суму 26038,98 грн: № Вн-1256239 від 05.07.2024 р. на суму 11914,57 грн; № Вн-1265560 від 01.08.2024 р. на суму 849,78 грн; № Вн-1265812 від 01.08.2024 р. на суму 3260,70 грн; № Вн-1268360 від 07.08.2024 р. на суму 5008,77 грн; № Вн-1269216 від 27.08.2024 р. на суму 4625,70 грн. та № Вн-1276948 від 27.08.2024 р. на суму 379,46 грн. Поставлений на підставі видаткової накладної № Вн-1273330 від 28.08.2024 р. товар оплачений позивачем частково у сумі 2723,75 грн (28762,73 грн - 26038,98 грн). Залишок неоплаченого товару, поставленого на підставі вказаної видаткової накладної, становить 24641,16 грн (27364,91 грн - 2723,75 грн).

Оскільки позивачем не надано доказів здійснення відповідачем часткових оплат за договором поставки № 11-22 від 02.11.2022 р. у загальній сумі 28762,73 грн, а у позовній заяві лише зазначено, що відповідач здійснив оплату за видатковими накладними № Вн-1256239 від 05.07.2024 р. на суму 4420,92 грн та № Вн-1273330 від 28.08.2024 р. на суму 24341,81 грн, проте не зазначено коли вказані оплати були здійснені, то встановити чи є відповідач таким, що прострочив здійснення оплати, та строк, з якого відповідач є таким, що прострочив здійснення оплати за видатковими накладними: № Вн-1256239 від 05.07.2024 р.; № Вн-1265560 від 01.08.2024 р.; № Вн-1265812 від 01.08.2024 р.; № Вн-1268360 від 07.08.2024 р.; № Вн-1269216 від 27.08.2024 р., № Вн-1276948 від 27.08.2024 р. та Вн-1273330 від 28.08.2024 р. (частково на суму 2723,75 грн), не вбачається за можливе з наданих позивачем документів.

Отже із наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати позивачу вартості поставленого товару за договором поставки № 11-22 від 02.11.2022 р. на підставі видаткової накладної:

- № Вн-1273330 від 28.08.2024 р. на суму 24641,16 грн (з урахуванням здійснення часткової оплати) з 12.09.2024 р.;

- № Вн-1277648 від 28.08.2024 р. на суму 3500,41 грн з 12.09.2024 р.;

- № Вн-1281729 від 06.09.2024 р. на суму 798,53 грн з 21.09.2024 р.;

- № Вн-1281652 від 06.09.2024 р. на суму 8217,96 грн з 21.09.2024 р.;

- № Вн-1301651 від 18.10.2024 р. на суму 4638,89 грн з 02.11.2024 р.;

- № Вн-1301654 від 18.10.2024 р. на суму 523,04 грн з 02.11.2024 р.

Згідно з приписами статтей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий товар на підставі договору поставки № 11-22 від 02.11.2022 р. у сумі 42319,99 грн станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 42319,99 грн підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 10138,48 грн 30 % річних та 5114,91 грн інфляційних втрат.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 5.4 договору поставки № 11-22 від 02.11.2022 р. в разі прострочення покупцем повної оплати товару, отриманого від постачальника, більше ніж на 15 календарних днів, покупець сплачує постачальнику 30 % річних за користування грошовими коштами.

Позивач просить стягнути з відповідача 10138,48 грн 30 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача за кожною видатковою накладною окремо за загальний період з 05.08.2024 р. по 08.07.2025 р.

Наданий позивачем розрахунок 30 % річних є неправильним. Як вже зазначалось, позивачем не надано доказів здійснення відповідачем часткових оплат за договором поставки № 11-22 від 02.11.2022 р. на загальну суму 28762,73 грн, а у позовній заяві лише зазначено, що відповідач здійснив оплату за видатковими накладними № Вн-1256239 від 05.07.2024 р. на суму 4420,92 грн та № Вн-1273330 від 28.08.2024 р. на суму 24341,81 грн, проте не зазначено коли вказані оплати були здійснені, то встановити чи є відповідач таким, що прострочив здійснення оплати, та строк, з якого відповідач є таким, що прострочив здійснення оплати за видатковими накладними: № Вн-1256239 від 05.07.2024 р.; № Вн-1265560 від 01.08.2024 р.; № Вн-1265812 від 01.08.2024 р.; № Вн-1268360 від 07.08.2024 р.; № Вн-1269216 від 27.08.2024 р., № Вн-1276948 від 27.08.2024 р. та Вн-1273330 від 28.08.2024 р. (частково на суму 2723,75 грн), не вбачається за можливе.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки встановити чи є відповідач таким, що прострочив здійснення оплати, та встановити строк, з якого відповідач є таким, що прострочив здійснення оплати за видатковими накладними: № Вн-1256239 від 05.07.2024 р.; № Вн-1265560 від 01.08.2024 р.; № Вн-1265812 від 01.08.2024 р.; № Вн-1268360 від 07.08.2024 р.; № Вн-1269216 від 27.08.2024 р., № Вн-1276948 від 27.08.2024 р., не вбачається за можливе, то встановити факт того чи є відповідач таким, що прострочив здійснення оплати за вказаними видатковими накладними більше ніж на 15 календарних днів, а також встановити початок періоду прострочки та закінчення нарахування (у випадку наявності прострочки здійснення оплати більше ніж на 15 календарних днів), також відповідно не вбачається за можливе.

Отже вимога позивача про стягнення 30 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача за видатковими накладними: № Вн-1256239 від 05.07.2024 р.; № Вн-1265560 від 01.08.2024 р.; № Вн-1265812 від 01.08.2024 р.; № Вн-1268360 від 07.08.2024 р.; № Вн-1269216 від 27.08.2024 р., № Вн-1276948 від 27.08.2024 р. є недоведеною, а отже такою що не підлягає задоволенню.

Крім того, відповідачем при здійсненні розрахунку 30 % річних неправильно визначений початок періоду нарахування 30 % річних за наступними видатковими накладними: № Вн-1281729; № Вн-1281652 від 06.09.2024 р.; № Вн-1301651 від 18.10.2024 р. та № Вн-1301654 від 18.10.2024 р.

Як вже зазначалось, відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати позивачу вартості поставленого товару за договором поставки № 11-22 від 02.11.2022 р. на підставі видаткової накладної: № Вн-1281729 від 06.09.2024 р. з 21.09.2024 р.; № Вн-1281652 від 06.09.2024 р. з 21.09.2024 р.; № Вн-1301651 від 18.10.2024 р. з 02.11.2024 р. та № Вн-1301654 від 18.10.2024 р. з 02.11.2024 р.

Враховуючи п. 5.4 договору внаслідок прострочення відповідачем здійснення повної оплати товару право позивача на нарахування 30 % річних за користування грошовими коштами виникло:

- за видатковою накладною № Вн-1273330 від 28.08.2024 р. на суму 3023,10 грн (в межах заявлених позовних вимог) з 27.09.2024 р.

- за видатковою накладною № Вн-1277648 від 28.08.2024 р. на суму 3500,41 грн з 27.09.2024 р.;

- за видатковою накладною № Вн-1281729 від 06.09.2024 р. на суму 798,53 грн з 08.10.2024 р. (05.10.2024 р., 06.10.2024 р. вихідні дні);

- за видатковою накладною № Вн-1281652 від 06.09.2024 р. на суму 8217,96 грн з 08.10.2024 р. (05.10.2024 р., 06.10.2024 р. вихідні дні);

- за видатковою накладною № Вн-1301651 від 18.10.2024 р. на суму 4638,89 грн з 19.11.2024 р. (16.11.2024 р., 17.11.2024 р. вихідні дні);

- за видатковою накладною № Вн-1301654 від 18.10.2024 р. на суму 523,04 грн з 19.11.2024 р. (16.11.2024 р., 17.11.2024 р. вихідні дні).

При цьому, здійснюючи розрахунок 30 % річних внаслідок прострочення відповідачем повної оплати товару за видатковою накладною № Вн-1301654 від 18.10.2024 р., відповідач кінцевим терміном нарахування визначає 09.06.2025 р., хоча розрахунок здійснює станом на 08.07.2025 р. Проте, згідно з ч. 1 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Також, при здійсненні розрахунку 30 % річних позивачем не враховано, що 2024 рік є високосним роком та налічує 366 днів, а не 365 днів.

Відповідно до правильного розрахунку, здійсненого судом, сума 30 % річних, нарахованих на заборгованість відповідача за загальний період з 27.09.2024 р. по 08.07.2025 р. становить 4526,88 грн, які і підлягають стягненню з відповідача.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 5114,91 грн інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача за кожною видатковою накладною окремо, за загальний період з 20.07.2024 р. по 08.07.2025 р., проте фактично здійснює нарахування інфляційних втрат за загальний період з серпня 2024 р. по травень 2025 р.

Як вже зазначалось, позивачем не доведено, що відповідач є таким, що прострочив здійснення оплати за видатковими накладними: № Вн-1256239 від 05.07.2024 р.; № Вн-1265560 від 01.08.2024 р.; № Вн-1265812 від 01.08.2024 р.; № Вн-1268360 від 07.08.2024 р.; № Вн-1269216 від 27.08.2024 р., № Вн-1276948 від 27.08.2024 р.

Отже відповідно вимога позивача про стягнення інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача за видатковими накладними: № Вн-1256239 від 05.07.2024 р.; № Вн-1265560 від 01.08.2024 р.; № Вн-1265812 від 01.08.2024 р.; № Вн-1268360 від 07.08.2024 р.; № Вн-1269216 від 27.08.2024 р., № Вн-1276948 від 27.08.2024 р. є недоведеною, а отже такою, що не підлягає задоволенню.

Водночас, відповідно до правильного розрахунку, здійсненого судом, сума інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача за видатковими накладними: № Вн-1273330 від 28.08.2024 р. (на суму 3023,10 грн в межах заявлених позовних вимог); № Вн-1277648 від 28.08.2024 р.; № Вн-1281729 від 06.09.2024 р.; № Вн-1281652 від 06.09.2024 р.; № Вн-1301651 від 18.10.2024 р. та № Вн-1301654 від 18.10.2024 р. за загальний період з вересня 2024 р. по травень 2025 р. становить 2304,79 грн, які і підлягають стягненню з відповідача.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 6348,00 грн штрафу.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 5.2 договору в разі порушення покупцем терміну повної оплати товару більше ніж на 10 календарних днів, він зобов`язаний виплатити постачальнику, окрім пені, штраф в розмірі 15 % від загальної вартості товару з простроченою оплатою, а також, окремо від неустойки, відшкодувати інші збитки та витрати постачальника, пов`язані з притягненням покупця до виконання його грошових зобов`язань за даним договором.

Позивач просить стягнути з відповідача штраф в розмірі 15 % від 42319,99 грн, що становить 6348,00 грн.

Оскільки наданий позивачем розрахунок штрафу є арифметично правильним, то суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 6348,00 грн штрафу підлягає задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Богуславської міської ради «Аптека при Богуславській центральній лікарні» (09701, Київська обл., Обухівський р-н, місто Богуслав, вул. Франка Івана, будинок 27, код 25566091) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Галафарм» (08132, Київська обл., Бучанський р-н, місто Вишневе, вул. Київська, будинок 6, код 30886474) 42319,99 грн (сорок дві тисячі триста дев`ятнадцять грн 99 коп.) боргу, 4526,88 грн (чотири тисячі п`ятсот двадцять шість грн 88 коп.) 30 % річних, 2304,79 грн (дві тисячі триста чотири грн 79 коп.) інфляційних втрат, 6348,00 грн (шість тисяч триста сорок вісім грн 00 коп.) штрафу та 2103,25 грн (дві тисячі сто три грн 25 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 29.10.2025 р.

Суддя О.О. Рябцева