ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" жовтня 2025 р. Справа № 916/850/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., за участю секретаря судового засідання Толкунової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Бессарабської селищної ради Болградського району Одеської області (, 68500, Одеська обл., Болградський р-н, селище Бессарабське, вул. Широка, буд. 1)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вин Агро ЛТД" (, 68551, Одеська обл., Тарутинський р-н, с.Малоярославець Другий, вул. Молодіжна, буд. 3)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдінг Вільний" (, 65122, м. Одеса, вул. Корольова Академіка, буд. 102, кв. 8)

про розірвання договору оренди, скасування реєстрації права оренди та стягнення

за участю представників сторін:

від позивача: Ліна Бородич

від відповідача: Алєксандр Ільїн

від третьої особи: не з`явився

в с т а н о в и в:

Позивач Бессарабська селищна рада Болградського району Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вин Агро ЛТД" про розірвання договору оренди, скасування реєстрації права оренди та стягнення.

Ухвалою від 24.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 11.09.2025 відкладено підготовче засідання.

У судове засідання 09.10.2025 з`явились представники позивача та відповідача.

До початку судового засідання сторонами подано спільну заяву про затвердження мирової угоди від 09.10.2025.

У судовому засіданні 09.10.2025 господарський суд оголосив перерву до 22.10.2025.

20.10.2025 сторонами подано спільну заяву про залишення без розгляду спільної заяви від 09.10.2025 про затвердження мирової угоди, та про затвердження мирової угоди від 17.10.2025.

В судове засідання з`явились представники сторін.

Третя особа явку уповноваженого представника не забезпечила, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Представники сторін підтримали заяву про залишення без розгляду спільної заяви про затвердження мирової угоди від 09.10.2025.

У судовому засіданні господарський суд постановив ухвалу без оформлення її окремим документом про залишення без розгляду спільної заяви сторін про затвердження мирової угоди від 09.10.2025.

Відповідно до положень ч.5 ст.233 ГПК України, вказана ухвала занесена до протоколу судового засідання.

Також, судом розглянуто спільну заяву сторін про затвердження мирової угоди від 17.10.2025, заслухано пояснення представників позивача та відповідача.

Розглянувши заяву про затвердження мирової угоди, дослідивши умови мирової угоди, заслухавши представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Так, положеннями статті 192 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Верховний Суд у постанові від 09.08.2023 року у справі №914/1789/19, аналізуючи наведені положення процесуального законодавства, дійшов висновку, що мирова угода у позовному провадженні - це письмова домовленість між сторонами спору про його вирішення, яка укладається в добровільному порядку з метою припинити спір, на погоджених сторонами умовах. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони припиняють наявний правовий конфлікт самостійним (без державного примусу) врегулюванням розбіжностей на погоджених умовах. Спір може бути врегульований укладенням мирової угоди на будь-якій стадії господарського процесу.

У постанові від 17.02.2020 року у справі №911/615/15 Верховний Суд зазначив, що мирова угода є вираженням взаємного волевиявлення сторін, що спрямоване на вирішення спору між ними на основі компромісу та припинення його подальшого судового розгляду. У ній можуть вирішуватися питання, що стосуються виключно прав і обов`язків сторін. Таким чином, сторонам надано можливість комплексно врегулювати відносини між собою, у тому числі не обмежуючись обсягом вимог, що були заявлені у позові. До основних завдань та переваг мирової угоди належать процесуальна економія, спрощення роботи суду, можливість сторонам самостійно врегулювати основні питання, пов`язані із захистом порушених прав, за умови комплексного врахування інтересів всіх сторін. В такий спосіб мирова угода є однією з форм прояву свободи (диспозитивності) в реалізації сторонами господарського процесу своїх прав, що проявляється в укладенні між ними угоди про заміну зобов`язання, на підставі якого й виник спір, іншим зобов`язанням з метою врегулювання такого спору.

Умови мирової угоди мають бути викладені чітко й недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання.

Водночас, Верховний Суд у постанові від 08.05.2019 року у справі № 910/32312/15 зазначив, що господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов`язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов`язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини однозначно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Укладення мирової угоди, як способу реалізації процесуальних прав, є правом сторони, яке, в свою чергу, згідно процесуального Закону неможливо реалізувати якщо такі дії суперечать законодавству або це призводить до порушення чиїх - небудь прав і охоронюваних законом інтересів.

При цьому, в силу приписів пункту 7 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Отже, оскільки закриття провадження у справі у даному випадку є наслідком затвердження судом мирової угоди, процесуальні дії щодо затвердження судом мирової угоди та закриття у зв`язку з цим провадження у справі перебувають у нерозривному зв`язку і не можуть розглядатися окремо одна від одної.

Для встановлення обставин щодо закриття провадження у справі у зв`язку з затвердженням мирової угоди сторін, необхідно дотримуватися вимог статті 192 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, дослідити умови мирової угоди на предмет того, чи відповідають ці умови закону, чи не порушують права або охоронювані законом інтереси інших осіб, чи не є вони невиконуваними, а також чи відповідають дії представників сторін мирової угоди інтересам осіб, яких вони представляють, оскільки порушення будь-якої з наведених вимог є безумовною підставою для відмови у затвердженні мирової угоди і, як наслідок, відсутністю передумов для закриття провадження у справі з цих підстав.

Дослідивши зміст поданої до суду мирової угоди від 17.10.2025 судом встановлено, що сторони у мировій угоді, зокрема, узгодили наступне:

"1. З метою повного та остаточного врегулювання спору в частині вимог про стягнення з Відповідача на користь Позивача загальної заборгованості у розмірі 51966,07 грн., Сторони домовились, що заявлена позовна вимога задовольняється Відповідачем шляхом сплати Відповідачем Позивачу, протягом 30 днів з дати затвердження цієї Мирової угоди, боргу з орендної плати за користування земельною ділянкою за договором оренди землі від 25.07.05 у сумі 51966,07 грн, з яких: основний борг - 50178,62 грн., пеня - 1787,45 грн.

2. З метою повного та остаточного врегулювання спору в частині вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки б/н, укладеного між Позивачем та Відповідачем 25.07.2005 щодо земельної ділянки площею 166,3683 га за кадастровим номером :01:002:0003, Сторони домовились договір оренди земельної ділянки від 25.07.2005 не розривати, з метою збереження дії договору оренди земельної ділянки б/н від 25.07.2005, щодо земельної ділянки площею 166,3683 га з кадастровим номером :01:002:0003 /надалі - Договір оренди/, внести в Договір оренди з 01.01.2026 року такі зміни:

- змінити пункт 5 Договору оренди, виклавши його у наступній редакції - "5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 937986, 98 грн.";

- змінити пункт 9 Договору оренди, виклавши його у наступній редакції - "9. Плата за землю вноситься у вигляді Орендної плати в грошовій формі, в розмірі 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, за рік сума складає 93798,70 грн., на рахунок Тарутинської селищної ради в Головному управління Казначейства в Одеській області/смт. Тарутине 18010600 Код банку 37607526, розрахунковий рахунок UА0015728, МФО 899998. Орендна плата з юридичних осіб";

- змінити пункт 11 Договору оренди, виклавши його у наступній редакції -"11. Строк оплати: щомісячно, до 15 числа поточного місяця";

- змінити пункт 12 Договору оренди, виклавши його у наступній редакції - "12. У разі укладання договору суборенди земельної ділянки, сплачувати кошти в рахунок орендної плати може суборендар.";

- зміни в пункт 15 Договору оренди, виклавши його у наступній редакції - "15. Земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва".

3. З метою повного та остаточного врегулювання спору в частині вимог про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди від 19.06.2015 за №22239946 щодо земельної ділянки площею 166,3683 га з кадастровим номером :01:002:0003, Сторони домовились, що Позивач, у зв`язку із домовленістю Сторін не розривати договір оренди земельної ділянки площею 166,3683 га з кадастровим номером :01:002:0003, не наполягає на задоволенні позовних вимог у цій частині.

4. З метою повного та остаточного врегулювання спору в частині вимог щодо покладання на Відповідача витрат Позивача по сплаті судового збору, Сторони домовились, що заявлена вимога задовольняється Відповідачем шляхом відшкодування Відповідачем Позивачу, протягом 30 днів з дати затвердження цієї Мирової угоди, витрат по сплаті судового збору в сумі 9084,00 грн.

5. Сторони підтверджують, що усі вищевикладені умови відповідають їх волевиявленню і породжують настання бажаних наслідків, які відповідають їх дійсним інтересам.

6. Сторони підтверджують, що умови Мирової угоди не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтересів їх самих та будь-яких інших осіб.

7. Сторони підтверджують своє розуміння того, що ухвала Господарського суду Одеської області про затвердження цієї Мирової угоди, у разі її затвердження судом, є виконавчим документом у розумінні статті 3 Закону України "Про виконавче провадження". Тому у разі невиконання чи неналежного виконання умов цієї Мирової угоди, ухвала суду підлягає примусовому виконанню органом виконавчої служби в частині невиконаних обов`язків або порушених прав, встановлених цією Мировою угодою.

8. Ця Мирова угода набуває сили з моменту її затвердження Господарським судом Одеської області.

9. Мирова угода складена українською мовою, зрозумілою підписантам, у трьох оригінальних примірниках: два примірники - для кожної із сторін Мирової угоди і один - для суду та подальшого зберігання її в матеріалах справи № 916/850/25.

10. У зв`язку з тим, що спір між Сторонами врегульовано даною Мировою угодою, Сторони просять суд провадження у справі закрити".

Отже, предметом регулювання означеної мирової угоди є погашення боргу відповідача перед позивачем, а також внесення змін до договору оренди землі.

Суд зауважує, що метою мирової угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін і предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може затверджуватися судом мирова угода, умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами.

Так, даний спір виник у зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору оренди землі від 25.07.2005 в частині сплати орендної плати; предметом спору є стягнення заборгованості з орендної плати, розірвання договору у зв`язку із систематичним невиконанням його умов щодо сплати орендної плати.

За умовами п.36 укладеного між сторонами договору оренди землі, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Разом з цим, сторонами не враховано, що мирова угода не є правочином, який вчиняється за загальними правилами цивільного законодавства. Мирова угода є різновидом зобов`язання, яке виникає на підставі договору, укладеного за взаємною згодою сторін у письмовій формі та затвердженого судовим рішенням (ухвалою).

Суд може визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі у разі, якщо одна із сторін ухиляється від її укладення. Однак, цей спір не стосується ні питання внесення змін в договір оренди землі, ні укладення додаткової угоди до договору.

В свою чергу, мирова угода може стосуватися лише прав і обов`язків сторін щодо предмету позову, у мировій угоді не допускається зазначення дій, коштів чи майна, які не відносяться до цього предмета.

Також, у п.3 мирової угоди сторони домовились, що позивач не наполягає на задоволенні позовних вимог про скасування державаної реєстрації права оренди.

Разом з тим суд зауважує, що право позивача не підтримувати позовні вимоги може бути реалізовано шляхом подання заяви про відмову від них.

Частиною 5 статті 192 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що умови мирової угоди суперечать закону, що є підставою для відмови у її затвердженні.

Судом з`ясовано думку учасників провадження щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи для розгляду по суті.

Представники сторін повідомили про надання всіх доказів, необхідних для розгляду справи, не заперечили щодо закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст.181 Господарського процесуального кодексу України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

В межах провадження у даній справі судом були вчинені дії, передбачені ст.182 Господарського процесуального кодексу України, в ході чого підстав для подальшого відкладення підготовчого засідання та оголошення перерви у підготовчому засіданні, які передбачені ст.183 Господарського процесуального кодексу України, судом не встановлено.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.185 Господарського процесуального кодексу України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи те, що судом остаточно з`ясований предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників справи; визначені обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрані відповідні докази; вчинені усі дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 182, 183, 185, 192, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. У задоволенні спільної заяви Бессарабської селищної ради Болградського району Одеської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Вин Агро ЛТД" про затвердження мирової угоди від 17.10.2025 відмовити.

2. Закрити підготовче провадження по справі №916/850/25.

3. Призначити справу до розгляду по суті у судовому засіданні на "06" листопада 2025 р. о 14:00. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, в залі судових засідань № 547 (5 поверх), тел. 0(482)307-955.

4. Звернути увагу учасників провадження, що відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених статтею 202 Господарського процесуального кодексу України.

5. Ухвалу направити сторонам.

Суддя М.Б. Сулімовська

Ухвала суду набрала законної сили 22.10.2025, оскарженню не підлягає.