ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2025 р. Справа № 920/591/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Державного навчального закладу "Сумське міжрегіональне вище професійне училище"

на рішення Господарського суду Сумської області від 10.07.2025 (повний текст рішення складено 11.07.2025) (суддя Резніченко О.Ю.)

у справі № 920/591/25 Господарського суду Сумської області

за позовом Державного навчального закладу "Сумське міжрегіональне вище професійне училище"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ"

про стягнення 151 349,44 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

У квітні 2025 року Державний навчальний заклад "Сумське міжрегіональне вище професійне училище" звернувся до господарського суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ" про стягнення 151349 грн 44 коп., з яких: 95 000 грн 00 коп. заборгованості, 36 349 грн 44 коп. витрат на проведення експертного будівельно-технічного дослідження, 20 000 грн 00 коп. моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем робіт за договором від 04.03.2024 № 070-ПОСЛ (далі - договір), які були виявлені протягом гарантійного строку.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Сумської області від 10.07.2025 у справі № 920/591/25 в позові відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що договір виконано повністю як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача, тобто роботи виконані, прийняті, жодних претензій та зауважень зі сторони замовника підряднику щодо якості, вартості робіт та будівельних матеріалів при їх прийнятті заявлено не було. Право на відшкодування за рахунок підрядника витрат, понесених замовником при усуненні недоліків, допущених підрядником, є допустимим лише після укладення двостороннього акта про недоліки та неусунення існуючих недоліків підрядником.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Сумської області від 10.07.2025 у справі № 920/591/25, Державний навчальний заклад "Сумське міжрегіональне вище професійне училище" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

При цьому скаржник зазначає, що рішення ухвалене при неповно встановлених обставинах, ґрунтується лише на твердженнях відповідача. У частині обчислення розміру збитків скаржник зазначив, що він є бюджетною установою та не має достатнього ресурсу для такого прорахування або проведення відповідної експертизи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2025 (колегія суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, судді - Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного навчального закладу "Сумське міжрегіональне вище професійне училище" на рішення Господарського суду Сумської області від 10.07.2025 у справі № 920/591/25. Розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Зважаючи на воєнний стан в Україні, тривалі повітряні тривоги, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій та забезпечення можливості реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

Позиції учасників справи

Відповідач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін, посилаючись на те, що висновком експерта підтверджуються недоліки у роботі відповідача при виконанні договору. Однак експерт не досліджував питання щодо вартості робіт по усуненню недоліків. Також, в експертному висновку не підтверджено факт знищення (неможливості використання) робіт, виконаних відповідачем за договором. Позивачем також не надано суду розрахунку збитків у розумінні ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору від 04.03.2024 № 070-ПОСЛ, укладеного між Державним навчальним закладом "Сумське міжрегіональне вище професійне училище" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СІТІ" (виконавець), останнє зобов`язалося власними силами та засобами виконати заходи із захисту приміщень, а саме: (Встановлення дверей та люків протипожежних), код ДК 021:20-9 Послуги зі встановлення протипожежного устаткування.

Відповідно до п. 4.1-4.2 договору виконавець гарантує якість закінчених робіт (послуг) і досягнення показників, визначених замовником та можливість їх експлуатації протягом гарантійного строку, який становить один рік з дня прийняття робіт замовником.

В разі виявлення протягом гарантійного строку недоліків замовник зобов`язаний заявити про них виконавцю в десятиденний термін після їх виявлення.

Таким чином, гарантійний строк за договором складає з 18.03.2024 по 18.03.2025.

За результатами виконання договору 18.03.2024 сторонами було підписано акт № ОУ-0000045 здачі-приймання робіт (надання послуг), за яким позивачем прийнято виконання відповідачем робіт (послуг) із встановлення дверей та люків протипожежних на загальну суму 95000,00 грн.

У жовтні 2024, тобто під час дії гарантії, позивач виявив недоліки у виконаних за договором роботах, а саме: потрапляння дощової води в приміщення гуртожитку та пошкодження внаслідок цього штукатурки, виникнення загрози пожежі.

Листами від 10.10.2024, від 17.10.2024 та від 01.11.2024 позивач направив відповідачу претензії з вимогою щодо усунення виявлених недоліків відповідно до гарантійних зобов`язань.

У відповідь на вказані претензії відповідач у листах від 18.10.2024 №018 та від 11.11.2024 № 019 зазначив, що роботи за договором були виконані якісно, при прийнятті робіт недоліки були відсутні, тому відповідач просить уточнити з посиланням на відповідні пункти ДБН та ДСТУ, які саме недоліки були допущені виробником і недодержання відповідачем яких вимог та стандартів було виявлено.

11.12.2024 позивач звернувся до Сумського відділення Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса" Міністерства юстиції України із заявою про надання висновку судово-будівельної експертизи для надання до суду.

20.03.2025 було складено висновок експерта №1594.

Звертаючись із позовом у даній справі, Державний навчальний заклад "Сумське міжрегіональне вище професійне училище" послалось на вказані вище обставини та те, що неправомірними діями відповідача, які полягають у не усуненні виявлених під час дії гарантійного строку недоліків виконаних за договором робіт, йому було завдано збитків у загальному розмірі 151 349 грн 44 коп., у тому числі 95 000 грн 00 коп. кошти, сплачені за договором, 36 349 грн 44 коп. вартість проведеного експертного дослідження, 20 000 грн 00 коп. моральна шкода.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначав, що наданий позивачем експертний висновок складено не коректно, він містить посилання на ДБН, які не регулюють монтаж протипожежних дверей (люків). Крім цього, позивач знехтував вимогу експерта щодо забезпечення участі представника ТОВ "СІТІ" під час здійснення експертного дослідження, що унеможливило надання необхідних документів для проведення дослідження, яке відповідає вимогам законодавства.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина перша статті 629 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (частина перша статті 610 ЦК України).

Згідно із статтею 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Частиною 3 ст. 853 ЦК України встановлено, що якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

Відповідно до статті 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Згідно із статтею 858 ЦК України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Відповідно до статті 859 ЦК України якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов`язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку. Гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором підряду.

У постанові від 20.09.2023 у справі № 917/1212/22 Верховний Суд зазначив таке: "Виходячи із системного тлумачення змісту норм статті 852, частин другої - четвертої статті 853, статті 858 ЦК України поняття "допущені у роботі відступи від умов договору або інші недоліки" стосується недоліків, що погіршили роботу або роблять її непридатною для використання. Замовник має обов`язок заявити про відступи від умов договору підряду, що стосується самої роботи, тобто йдеться про порушення підрядником умов договору щодо якісних та кількісних характеристик виконаної роботи, а не про порушення будь-яких інших умов договору, зокрема, порушення строку здачі підрядником визначеної договором підряду роботи. При цьому обов`язок зробити заяву стосується саме явних недоліків роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі прийняття (частина друга статті 853 ЦК України), оскільки про приховані недоліки замовник може заявити і після прийняття робіт (частина третя статті 853 ЦК України)".

Матеріалами справи підтверджено, що договір від 04.03.2024 виконано повністю як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача, тобто роботи виконані, прийняті, жодних претензій та зауважень зі сторони замовника підряднику щодо якості, вартості робіт та будівельних матеріалів при їх прийнятті заявлено не було.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в процесі експлуатації об`єкта в межах встановленого сторонами в договорі гарантійного строку у виконаних відповідачем роботах за спірним договором підряду від 04.03.2024 позивачем виявлені недоліки (дефекти) робіт.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що у разі виявлення протягом гарантійного строку недоліків замовник зобов`язаний заявити про них виконавцю в десятиденний термін після їх виявлення.

Відповідач листами-претензіями від 10.10.2024, 17.10.2024, 01.11.2024 повідомляв відповідача про виявлені недоліки під час експлуатації об`єкта, у відповідь на які відповідач вказав, що роботи за договором були виконані якісно, при прийнятті робіт недоліки були відсутні, а тому просив уточнити з посиланням на відповідні пункти ДБН та ДСТУ, які саме недоліки були допущені виробником і недодержання відповідачем яких вимог та стандартів було виявлено.

У відповідності до ч. 1 ст. 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 1, 2 ст. 614 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Судом досліджено надані позивачем на підтвердження своїх вимог докази, зокрема висновок експерта № 1594 будівельно-технічного експертного дослідження від 20.03.2025, та обґрунтовано встановлено, що висновком експерта підтверджуються недоліки у роботі відповідача при виконанні договору, проте, експерт не досліджувалось питання щодо вартості робіт по усуненню недоліків. Також у експертному висновку не підтверджено факт неможливості використання робіт, виконаних відповідачем за договором.

За таких обставин, позивачем не доведено реальну суму збитків, а також підстави для стягнення 95 000 грн 00 коп. оплати за договором, оскільки позивач у силу ч. 1 ст. 852 ЦК України має право на відшкодування витрат, які він зробив або мусить зробити для відновлення порушеного права.

Окрім того, у прохальній частині позову позивач зазначив, що він вважає заявленими до стягнення збитками також 36 349 грн 44 коп. вартість проведеного експертного будівельно-технічного дослідження та 20 000 грн 00 коп. моральної шкоди.

У частині заявленої до стягнення моральної шкоди апеляційний господарський зважає на те, що відповідно до п .9 ч. 2 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем жодним чином у позові не обґрунтовано підстави та розмір заявленої до стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 грн 00 коп.

У зв`язку з недоведеністю позовних вимог відсутні підстави для покладення на відповідача витрат позивача на проведення експертного дослідження, яке було замовлено позивачем.

З огляду на викладене, обґрунтованим є висновок місцевого господарського суду про відмову в позові.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, § 54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що в даній справі надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного навчального закладу "Сумське міжрегіональне вище професійне училище" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 10.07.2025 у справі № 920/591/25 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська