УХВАЛА

15 жовтня 2025 року

м. Київ

cправа № 920/1318/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратової І. Д. - головуючої, суддів - Вронської Г. О., Губенко Н. М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на ухвалу Господарського суду Сумської області від 06.05.2025

(суддя Соп`яненко О. Ю.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025

(головуючий - Демидова А. М., судді: Ходаківська І. П., Владимиренко С. В.)

за заявою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про заміну сторони її правонаступником

у справі за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

про стягнення 9 107 044,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. У грудні 2020 року Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК "Нафтогаз України") звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (далі - АТ "Сумське МНВО") про стягнення заборгованості в сумі 9 107 044,58 грн за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами договору № 6702/18-БО-29 постачання природного газу.

2. 25.02.2021 Господарський суд Сумської області ухвалив рішення, яким позов задовольнив частково.

3. 08.07.2021 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою рішення суду першої інстанції скасував в частині стягнення з АТ "Сумське МНВО" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" 71 459,65 грн пені, 32 342,96 грн 3% річних; прийняв у цій частині нове рішення, яким позов задовольнив повністю.

4. 15.09.2021 на виконання постанови видано судові накази.

5. 28.03.2025 АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Сумської області із заявами про заміну сторони її правонаступником, в яких просило замінити сторону (боржника) виконавчих проваджень № 70370246 та № 70367261 з примусового виконання наказів Господарського суду Сумської області від 15.09.2021 у справі № 920/1318/20 - з АТ "Сумське МНВО" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Котельня північного промислового вузла" (далі - ТОВ "КППВ") та постановити ухвали про заміну сторони виконавчого провадження.

6. Заяви обґрунтовані тим, що ТОВ "КППВ" з 04.07.2022 є власником нерухомого майна "інше будівлі та споруди майнового комплексу котельні Північного промвузла", розташованого за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 6 (відомості із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно). Згідно з розпорядженнями Голови Сумської обласної державної адміністрації № 633-ОД та № 634-ОД від 06.10.2021 ТОВ "КППВ" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання та виробництва теплової енергії на необмежений строк. Відповідно до інформації, розміщеної на сайті "Prozorro", ТОВ "КППВ" активно веде господарську діяльність із постачання теплової енергії, про що свідчать укладені договори з контрагентами. За доводами заявника, ТОВ "КППВ" є активним користувачем цілісного майнового комплексу з вироблення теплової енергії, що розташований за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, 6, який раніше знаходився у користуванні АТ "Сумське МНВО".

7. 06.05.2025 Господарський суд Сумської області постановив ухвалу, залишену без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025, якою відмовив у задоволенні заяв АТ "НАК "Нафтогаз України" про заміну сторони її правонаступником.

8. Суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що АТ "НАК "Нафтогаз України" при зверненні до суду із заявами про заміну сторони правонаступником не надало доказів того, що ТОВ "КППВ" фактично стало правонаступником за кожною із заявлених позовних вимог у цій справі і в конкретних сумах відповідно до приписів статті 22 Закону України "Про теплопостачання" та статей 520, 513 Цивільного кодексу України, як і не надало доказів того, що ці боргові зобов`язання були визнані новим власником цілісного майнового комплексу з вироблення теплової енергії, отримані (прийняті) за відповідними договорами відступлення права вимоги та обліковуються в його бухгалтерському обліку відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

9. 07.07.2025 АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулося до Верховного Суду через систему "Електронний суд" з касаційною скаргою, в якій просить рішення суду першої та апеляційної інстанцій скасувати та направити справу для розгляду заяви про заміну сторони її правонаступником до Господарського суду Сумської області.

10. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права (частину третю статті 22 Закону України "Про теплопостачання") та порушили норми процесуального права, оскільки не дослідили та не надали оцінки доказам стосовно того, що наразі, саме ТОВ "КППВ" є, окрім власника, ще й активним користувачем цілісного майнового комплексу з вироблення теплової енергії, яке попередньо знаходилось у користуванні АТ "Сумське МНВО"; не встановили факту користування цілісним майновим комплексом з вироблення теплової енергії іншими суб`єктами господарювання, аніж АТ "Сумське МНВО" та ТОВ "КППВ", як й не було спростовано факту користування ТОВ "КППВ" цілісним майновим комплексом з вироблення теплової енергії; всупереч положенням частини четвертої статті 236 ГПК України не врахували правовий висновок Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові від 07.06.2023 у справі № 640/7864/21.

11. Скаржник також зазначає, що суди безпідставно відхилили висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 20.01.2022 у справі № 908/3459/19 та від 26.02.2025 у справі № 909/786/23, а висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 03.09.2019 у справі № 910/5082/18, від 20.03.2019 у справі № 910/7715/18, від 28.03.2019 у справі № 910/5095/18, від 08.05.2019 у справі № 910/5080/18, на які посилається суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, не є релевантними для справи, яка переглядається.

12. Верховний Суд ухвалою від 28.07.2025 відкрив касаційне провадження у справі та призначив касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

13. Під час підготовки справи № 920/1318/20 до судового розгляду колегією суддів з`ясовано, що ухвалою Верховного Суду від 22.09.2025 справу № 920/1471/24 (920/1321/20) передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

14. Так, ухвала Верховного Суду від 22.09.2025 у справі № 920/1471/24 (920/1321/20) мотивована тим, що:

- аналіз частини 3 статті 22 Закону України "Про теплопостачання", зокрема використання конструкції "стає правонаступником", надає підстави для висновку, що законодавець передбачив у разі настання передбачених указаною нормою обставин безпосереднє набуття суб`єктом господарювання, якому надано в користування тощо цілісний майновий комплекс з вироблення теплової енергії, правового статусу правонаступника за відповідними борговими зобов`язаннями попереднього користувача (володільця) такого майна. При цьому за змістом вказаної норми перехід зазначених зобов`язань не обумовлений необхідністю вчинення учасниками певних додаткових дій (укладення договорів відступлення, надання згоди, визнання боргових зобов`язань новим користувачем (володільцем) відповідного майна та / або кредитором тощо);

- згідно з Пояснювальною запискою до проекту Закону України "Про внесення зміни до статті 22 Закону України "Про теплопостачання" щодо передачі майна, що використовується для вироблення теплової енергії (об`єктів теплопостачання)" необхідність внесення відповідних змін до Закону зумовлена наявною практикою передачі об`єктів теплопостачання, у тому числі на підставі рішень органів місцевого самоврядування, від одного суб`єкта господарювання до іншого без визначення правонаступника боргів. Як правило, борги залишаються у попереднього користувача цим майном, у якого відсутні будь-які активи для погашення заборгованості перед постачальником природного газу. Новий користувач укладає договір на постачання природного газу, "напрацьовує" борги і майно знову передається іншому суб`єкту. В результаті таких рішень (щодо передачі майна) ДК "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" залишається з боргами попереднього суб`єкта господарювання та обов`язком укласти договір на постачання природного газу з новим суб`єктом господарювання відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про забезпечення споживачів природним газом", враховуючи положення антимонопольного законодавства;

- метою внесення відповідних змін (зокрема доповнення статті 22 Закону України "Про теплопостачання" частиною третьою) є встановлення того, що в разі припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, діяльність якого пов`язана з постачанням споживачам теплової енергії, передачі теплогенеруючого обладнання на підставі договору оренди, концесії, лізингу, управління тощо орган, який прийняв відповідне рішення, в обов`язковому порядку вирішує питання щодо погашення заборгованості такого суб`єкта перед енерго- та газопостачальниками;

- Верховний Суд у постанові від 26.02.2025 у справі № 909/786/23 також зазначив, що вказана норма права передбачає особливий вид правонаступництва за борговими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, який раніше використовував цілісний майновий комплекс з вироблення теплової енергії, новим суб`єктом господарювання, який одержав таке майно в користування. З огляду на таке Верховний Суд у зазначеній справі дійшов висновку по те, що вилучення міською радою об`єкта централізованого теплопостачання в одного комунального підприємства та передача цього майна іншому комунальному підприємству тягне за собою правонаступництво нового балансоутримувача за зобов`язаннями попереднього балансоутримувача цього майна, і таке правонаступництво визначається в силу вимог спеціального закону (без зазначення про необхідність вчинення зазначеними суб`єктами господарювання певних правочинів тощо);

- з огляду на викладене Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що сингулярне правонаступництво у відповідному правовідношенні відбувається безпосередньо на підставі акту цивільного законодавства (частини 3 статті 22 Закону України "Про теплопостачання"), як це передбачено частиною 3 статті 11 Цивільного кодексу України;

- Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду під час розгляду цієї справи вважає за необхідно відступити від викладених у постанові Верховного Суду від 26.02.2025 у справі № 904/3870/23 висновків про те, що: приписами Закону України "Про теплопостачання", зокрема статтею 22, не передбачено спеціального (особливого) порядку переходу окремих зобов`язань від однієї юридичної особи до іншої, а відтак на такі правовідносини розповсюджується дія норм Цивільного кодексу України, які регулюють загальний порядок заміни сторони/боржника у зобов`язанні; частиною 3 статті 22 Закону України "Про теплопостачання" не передбачено іншого способу переходу прав та обов`язків у матеріальному правонаступництві, ніж шляхом укладення відповідного правочину з переведення боргу за погодженням з кредитором, які є загальними при регулюванні сингулярного правонаступництва окремих прав та обов`язків між юридичними особами та урегульовані Цивільним кодексом України.

15. Колегія суддів звертає увагу, що у справі, яка переглядається, господарські суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні заяв про заміну сторони її правонаступником, враховували положення статті 22 Закону України "Про теплопостачання" та дійшли висновку про відсутність доказів щодо того, що ТОВ "КППВ" фактично стало правонаступником за кожною із заявлених позовних вимог у цій справі і в конкретних сумах, а також доказів того, що ці боргові зобов`язання були визнані новим власником цілісного майнового комплексу з вироблення теплової енергії, отримані (прийняті) за відповідними договорами відступлення права вимоги та обліковуються в його бухгалтерському обліку.

16. Скаржник у доводах касаційної скарги вказує про те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права (частину третю статті 22 Закону України "Про теплопостачання") та порушили норми процесуального права, оскільки не дослідили та не надали оцінки доказам стосовно того, що наразі, саме ТОВ "КППВ" є, окрім власника, ще й активним користувачем цілісного майнового комплексу з вироблення теплової енергії, яке попередньо знаходилось у користуванні АТ "Сумське МНВО".

17. Скаржник також зазначає, що суди безпідставно відхилили висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 20.01.2022 у справі № 908/3459/19 та від 26.02.2025 у справі № 909/786/23, про які зазначав Верховний Суд в ухвалі від 22.09.2025 у справі № 920/1471/24 (920/1321/20).

18. Верховний Суд враховує те, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

19. Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).

20. Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та частиною четвертою статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

21. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

22. Згідно з пунктом 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

23. Ураховуючи підстави касаційного оскарження, доводи скаржника, якими він обґрунтовує касаційну скаргу та передачу на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 920/1471/24 (920/1321/20) та в якій, зокрема, вирішуватиметься питання застосування статті 22 Закону України "Про теплопостачання", колегія суддів, з метою дотримання єдності судової практики, вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 920/1318/20 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 920/1471/24 (920/1321/20) та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого перегляду.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 06.05.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2025 у справі № 920/1318/20 зупинити до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 920/1471/24 (920/1321/20) та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого перегляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає.

Головуюча І. Кондратова

Судді Г. Вронська

Н. Губенко