ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2025 року м.Дніпро Справа № Б15/101-08

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.

представники сторін:

ліквідатор: Величко В.Ю.;

кредитори: Ростовцев Ю.В., Штанько А.О., Перекрестова О.А., Цикал С.М., Курмазенко М.М.

учасник справи: Зінченко С.О., Міністерство оборони України

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального спеціалізованого будівельного управління (госпрозрахункове) Міністерства оборони України на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2024 року у справі № Б15/101-08 (суддя Соловйова А.Є.)

за заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

до боржника Державної організації (установи, закладу) "971 Управління начальника робіт" (49000, м. Дніпро, вул. Фурманова, буд. 11, )

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ліквідатор боржника звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з заявою про покладення субсидіарної відповідальності, в якій просив:

- покласти на Міністерство оборони України субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Державної організації (установи, закладу) "971 Управління начальника робіт";

- стягнути з Міністерства оборони України (ідентифікаційний код: 00034022, юридична адреса: Україна, 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд.6) на користь Державної організації (установи, закладу) "971 Управління начальника робіт" (ідентифікаційний код: 07737235, юридична адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Фурманова, буд.11) грошові кошти в розмірі 8 268 976,01 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2023 року (суддя Камша Н.М.) заяву ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Величка В.Ю. в редакції від 01.06.2023 року №02-16/1221 задоволено. Покладено солідарно на Міністерство оборони України (ідентифікаційний код: 00034022, юридична адреса: Україна, 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд.6) та Центральне спеціалізоване будівельне управління (госпрозрахункове) (ідентифікаційний код: 32200555, юридична адреса: Україна, 01042, місто Київ, вулиця Івана Кудрі, буд. 18/2) субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Державної організації (установи, закладу) "971 Управління начальника робіт". Постановлено стягнути солідарно з Міністерства оборони України (ідентифікаційний код: 00034022, юридична адреса: Україна, 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд.6) та Центрального спеціалізованого будівельного управління (госпрозрахункове) (ідентифікаційний код: 32200555, юридична адреса: Україна, 01042, місто Київ, вулиця Івана Кудрі, буд. 18/2) на користь Державної організації (установи, закладу) "971 Управління начальника робіт" (ідентифікаційний код: 07737235, юридична адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Фурманова, буд.11) грошові кошти в розмірі 8 275 619,62 грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 29.01.2024 року апеляційні скарги Міністерства оборони України та Центрального спеціалізованого будівельного управління (госпрозрахункове) на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2023 року у справі № Б15/101-08 залишено без задоволення. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2023 року у справі № Б15/101-08 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.10.2024 року касаційні скарги Центрального спеціалізованого будівельного управління (госпрозрахункового) та Міністерства оборони України задоволено частково. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2023 року та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 29.01.2024 року у справі № Б15/101-08 скасовано. Справу №Б15/101-08 в частині розгляду заяви ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Величка В.Ю. в редакції від 01.06.2023 року №02-16/1221 про покладення субсидіарної відповідальності на Міністерство оборони України та Центральне спеціалізоване будівельне управління (госпрозрахункове) за зобов`язаннями Державної організації (установи, закладу) "971 Управління начальника робіт" направлено на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Скасовуючи рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2023 року та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 29.01.2024 року, Верховний Суд послався на те, що суди попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень не встановили обставини, які можуть повно та всебічно визначити коло осіб, які несуть субсидіарну відповідальність за доведення до стану неплатоспроможності банкрута - Державної організації (установи, закладу) "971 Управління начальника робіт", та не встановили обставини щодо завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі, що має значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для застосування позовної давності.

22.10.2024 року справа №Б15/101-08 повернулась до господарського суду Дніпропетровської області.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2024 року у цій справі заяву ліквідатора Державної організації (установи, закладу) "971 Управління начальника робіт" арбітражного керуючого Величка В.Ю. в редакції від 24.11.2024 року №02-16/1275 про покладення субсидіарної відповідальності на Міністерство оборони України та Центральне спеціалізоване будівельне управління (госпрозрахункове) за зобов`язаннями Державної організації (установи, закладу) "971 Управління начальника робіт" задоволено; покладено на Центральне спеціалізоване будівельне управління (госпрозрахункове) Міністерства оборони України субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Державної організації (установи, закладу) "971 Управління начальника робіт"; стягнуто з Центрального спеціалізованого будівельного управління (госпрозрахункове) Міністерства оборони України (ідентифікаційний код: 32200555, юридична адреса: Україна, 01042, місто Київ, вулиця Джона Маккейна, будинок 18/2) на користь Державної організації (установи, закладу) "971 Управління начальника робіт" (ідентифікаційний код: 07737235, юридична адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Фурманова, буд. 11) грошові кошти в розмірі 8 376 048,73 грн.

Рішення суду мотивовано підтвердженням наявними у справі доказами доводів ліквідатора боржника та наявністю підстав для покладення субсидіарної відповідальності за доведення до стану неплатоспроможності банкрута - Державної організації (установи, закладу) "971 Управління начальника робіт" на Центральне спеціалізоване будівельне управління (госпрозрахункове) Міністерства оборони України.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Центральне спеціалізоване будівельне управління (госпрозрахункове) Міністерства оборони України звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ліквідатора; в разі висновку суду про обґрунтованість заяви ліквідатора застосувати строки позовної давності.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що уточнена заява про покладення субсидіарної відповідальності в редакції від 24.11.2024 року №02-16/1275 подана до суду в порушення положень ч. 4 ст. 46 ГПК України та безпідставно розглянута судом.

При цьому, в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2024 року у справі № Б15/101-08 суд касаційної інстанції зазначив, що справа № Б15/101- 08 направляється на новий розгляд в частині розгляду заяви ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Величка В.Ю. в редакції від 01.06.2023 року №02- 16/1221.

Також апелянт звертає увагу, що до суду заява про покладення субсидіарної відповідальності в редакції від 24.11.2024 року №02-16/1275 надійшла 25.11.2024 року, тобто за два дні до судового засідання.

У зв`язку з наведеним, апелянт вважає, що оскаржувану ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права.

Щодо змісту заяви ліквідатора апелянт вказує, що ліквідатором не доведено та судами не встановлено обставин, що свідчать про наявність в діях ЦСБУ складу господарського правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 61 КУзПБ.

Апелянт вважає безпідставним, таким, що не підтверджений належними та допустимими доказами та їм суперечить висновок суду про наявність у ДО "971 УНР" права повного господарського відання на наступне нерухоме майно:

- частина адміністративної будівлі літ.А-2 з прибудовами літ. АI-2, літ. АII-2, літ.А III -2, літ. АV-2, літ. АVI -1 приміщення № 2 загальною площею 2191,6 кв.м. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова,21-А (узвіз Крутогірний, буд. 21-а);

- частина адміністративної будівлі літ. А-2 з прибудовами АІ-1, АІІ-2, АІІІ-2, АIV-2, AV-2, AVI-1: приміщення № 1 поз. 1-34, І, ІІ загальною площею 612,2 кв.м., за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова,21-А (узвіз Крутогірний, буд. 21-а). - гаражні бокси літ. Б-1 загальною площею 513, 0 кв.м., за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова,21-А (узвіз Крутогірний, буд. 21-а);

- казарма літ. А-2 з прибудовами літ. АІ-1, АІІ-1 загальною площею 1 229,6 кв.м., ганки з навісами літ. а, аІ, будівля КПП літ. Б-1, Б1-1, загальною площею 70,7 кв.м., ганок літ. б, будівля складу сховища літ. В-1, в-1, загальною площею 299,9 кв.м., будівля лазні літ. Г-1, Г1-1, загальною площею 60,9 кв.м., овочесховище літ. Д-1, д-1, будівля літ. Е-1, сховище літ. Ж, ж1-1, І, склад літ. З, будівля підсобних приміщень літ. К, майстерня літ Л, туалет літ. М, трансформаторна підстанція літ. Н, теплиця літ. О, О1, огороді та споруди № 1-10, мостіння І, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Фурманова, 11.

Також скаржник вважає безпідставними висновки про те, що зазначене майно могло бути включене до ліквідаційної маии ДО "971 УНР", про необхідність перерахування коштів за зазначене майно на рахунок ДО "971 УНР", оскільки зазначене майно на праві повного господарського в ДО "971 УНР" не перебувало та власником зазначеного майна була держава в особі Верховної Ради України.

На переконання скаржника є необгрунтованим висновок суду першої інстанції, що кошти від реалізації майна були отримані ЦСБУ, оскільки матеріали справи доказів перерахування коштів від реалізації майна на рахунки ЦСБУ не містять, до того ж, наявними в ЦСБУ документами бухгалтерського обліку не підтверджується, що кошти за договорами купівлі-пролажу від реалізації нерухомого майна за адресами: м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова,21-А (узвіз Крутогірний, буд. 21-а); м. Дніпропетровськ, вул. Фурманова, 11; Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Старі Кодаки, вул. Аеродромна, буд. 11а, надходили на рахунки ЦСБУ.

Апелянт звертає увагу, що ліквідатором ДО "971 УНР" не здійснено жодного запиту до покупців за договорами купівлі-продажу нерухомого майна або до відповідних фінансових установ про підтвердження чи спростування перерахування коштів за укладеними договорами, рахунки та отримувача коштів за договорами купівлі-продажу нерухомого майна, відчуження якого, на думку ліквідатора, призвело до неплатоспроможності ДО "971 УНР" та неможливості ДО "971 УНР" погасити борги.

За доводами скаржника ліквідатором не доведено та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів прийняття ЦСБУ рішення або надання вказівки на вчинення/невчинення майнових дій з виведення активів боржника за наявності у боржника заборгованості та за відсутності будь-яких інших ресурсів (та перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржника.

Скаржник зазначає, що з наявного в матеріалах справи звіту за результатами аналізу фінансово-господарського стану ДО "971 УНР" за період 2005-2007 роки, виконаного ліквідатором ДО "971 УНР" Величко В.Ю., вбачається, що вартість необоротних активів ДО "971 УНР" (до яких належить нерухоме майно) за 2005-2007 роки, зменшилася на 96 тис. грн. Тобто, укладення договорів купівлі-продажу нерухомого майна відповідно до аналізу ліквідатора могло призвести до зменшення вартості необоротних активів боржника на 96 тис. грн., при чому станом на 2007 рік, відповідно до аналізу ліквідатора, вартість оборотних активів боржника становила 4 805 тис. грн, а необоротних активів 545 тис. грн, що загалом становить 5 350 тис. грн при наявній станом на 2007 рік кредиторській заборгованості за довгостроковими зобов`язаннями, за розрахунками з бюджетом, за розрахунками зі страхування, за розрахунками з оплати праці, за одержаними авансами у загальному розмірі 2 875 тис. грн, що свідчить про те, що активів ДО "971 УНР", наявних станом на кінець 2007 року, було більш ніж достатньо для погашення кредиторської заборгованості та зменшення вартості необоротних активів ДО "971 УНР" не могло суттєво вплинути на не вплинуло на фінансовий стан божника.

ЦСБУ вважає посилання ліквідатора на поважність пропуску строку позовної давності безпідставним, оскільки остання реалізація майна боржника на аукціоні відбулася 03.12.2014 року.

Апелянт звертає увагу, що фактично поважність причини пропуску позовної давності суд пов`язує зі зміною особи ліквідатора, що прямо суперечить правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 13.01.2016 року у справі № 922/5094/14, постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 11.02.2020 року у справі № 10/5026/995/2012, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2020 року у справі № 14/325 "б".

Учасники справи відзив на апеляційну скаргу не надали.

Відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.12.2024 року для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя доповідач: Чередко А.Є., судді: Коваль Л.А., Мороз В.Ф.

Розпорядженням керівника Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2025 року призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі № Б15/101-08 (42522): для здійснення певної процесуальної дії, а саме для розгляду заяв суддів Чередка А.Є., Мороза В.Ф. про самовідвід та у зв`язку з відпусткою судді Коваль Л.А. та визначено колегію для розгляду заяви у складі: головуючий суддя доповідач: Чередко А.Є., судді: Іванов О.Г., Мороз В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2025 року заяви суддів Чередка А.Є., Мороза В.Ф. про самовідвід у справі № Б15/101-08 задоволено; справу № Б15/101-08 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено на 23.06.2025 року на 10:20 год.

У судовому засіданні 23.06.2025 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 13.08.2025 року о 16:00 год.

У судовому засіданні 13.08.2025 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №Б15/101-08 про банкрутство Державної організації (установи, закладу) "971 Управління начальника робіт" (49000, м. Дніпро, вул. Фурманова, буд. 11, ).

Провадження у справі про банкрутство Державної організації (установи, закладу) "971 Управління начальника робіт" перебуває на стадії ліквідації, повноваження ліквідатора виконує арбітражний керуючий Величко В.Ю.

Згідно з ч. 1 ст. 61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута, складає висновок про наявність або відсутність ознак доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення; формує ліквідаційну масу; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 КУзПБ ліквідатор не менш як один раз на місяць подає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансовий стан і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та під час проведення ліквідаційної процедури, про використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.

За приписами ч. 1 ст. 65 КУзПБ після завершення всіх розрахунків з кредиторами, ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються, зокрема: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об`єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії документів, що підтверджують відчуження активів боржника під час ліквідаційної процедури (у тому числі протоколи про проведення аукціону, договори купівлі-продажу, акти приймання-передачі майна, акти про придбання майна на аукціоні тощо); реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, що підтверджують погашення вимог кредиторів.

Субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійний цивільно-правовий вид відповідальності, який покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.

Притягнення винних у доведенні до банкрутства осіб до субсидіарної відповідальності є механізмом відновлення порушених прав кредиторів, а також стимулюванням добросовісної поведінки засновників, керівників та інших осіб, пов`язаних з боржником, і як наслідок, недопущення здійснення права власності на шкоду інших осіб.

Першочерговою метою застосування цього механізму є створення для кредиторів у межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав, законних інтересів та задоволення вимог, що відповідає загальній меті процедур банкрутства та кореспондується з обов`язком здійснення ліквідатором всієї повноти передбачених законом повноважень і заходів спрямованих на досягнення цієї мети у ліквідаційній процедурі.

Обов`язок виявлення наявності ознак доведення до банкрутства юридичної особи-боржника покладено саме на ліквідатора банкрута, що пов`язано з виконанням ліквідатором банкрута повноважень, визначених статтею 61 КУзПБ.

За змістом положень статей 96, 619 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) попри загальне правило про відповідальність безпосередньо юридичної особи за допущені нею порушення у сфері господарювання (порушення своїх зобов`язань перед кредиторами), законодавець визначає також інших суб`єктів (третіх осіб), відповідальних за такі порушення, встановлюючи для цього певні підстави, умови та порядок.

Суб`єкти інші, ніж юридична особа - боржник, що відповідальні за порушення (виконання) зобов`язань боржника перед його кредиторами, визначені також положеннями спеціального нормативного акта з питань банкрутства - КУзПБ у межах покладення на цих суб`єктів за правилами цього Кодексу субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор, кредитор має право заявити вимоги до третіх осіб, які за законодавством несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства; розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Абзацом другим частини другої статті 61 КУзПБ передбачено, що в разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

У застосуванні наведених положень про субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство Суд звертається до висновків, сформульованих Верховним Судом у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 19.06.2024 року у справі № 906/1155/20 (906/1113/21), відповідно до яких, зокрема:

- субсидіарна відповідальність, що покладається у справі про банкрутство за правилами частини другої статті 61 КУзПБ, має деліктну правову природу та узгоджується із частиною першою статті 1166 ЦК України, якою встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала;

- розмір субсидіарної відповідальності, що покладається у справі про банкрутство, визначається як різниця між сумою вимог до боржника згідно з реєстром вимог кредиторів та сумою коштів, отриманою за фактом продажу майна боржника в процедурі ліквідації;

- право ліквідатора, кредитора подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство виникає не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі, у разі встановлення недостатності майна боржника для задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.

Тобто, недостатність майна юридичної особи, яка перебуває в судовій процедурі ліквідації, за умови доведення боржника до банкрутства, поповнюється за рахунок задоволення права вимоги про відшкодування шкоди до осіб, дії/бездіяльність яких кваліфікуються судом як доведення до банкрутства.

Потерпілою особою в такому випадку є банкрут, щодо якого відкрито ліквідаційну процедуру.

Визначене нормами частини другої статті 61 КУзПБ правопорушення, за вчинення якого покладається такий вид цивільної відповідальності, як субсидіарна, має співвідноситися із наявністю відповідно до закону необхідних умов (елементів), які є підставою для застосування цього виду відповідальності. Такими елементами є об`єкт та суб`єкт правопорушення, а також об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення.

Щодо об`єкта правопорушення, то Суд зазначає, що ним є ті майнові права боржника та кредиторів, вимоги яких визнані у справі про банкрутство, що порушені у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, та відновлення яких відбувається відшкодуванням шкоди у межах покладення субсидіарної відповідальності за правилами частини другої статті 61 КУзПБ.

Кредитори боржника можуть мати похідний інтерес у стягненні коштів з третіх осіб, винних боржнику, в тому числі у стягненні неповернутих боржнику позик, кредитів, збитків, завданих боржнику третіми особами, тощо, якщо несплата цих коштів спричиняє несплату коштів боржником кредитору. Цей інтерес полягає у переведенні майна боржника у вигляді його прав вимоги у більш ліквідну форму - грошову. При цьому кредитори боржника не набувають власних прав вимоги до третіх осіб, винних боржнику; похідний інтерес кредиторів полягає у стягненні коштів на користь боржника - юридичної особи, а не на користь кредиторів, учасників (акціонерів) юридичної особи - боржника.

Зазначений похідний інтерес задовольняється через різні правові інститути, зокрема у справі про банкрутство через інститут субсидіарної відповідальності. Так, ліквідатор (а згідно із змінами, внесеними Законом від 20.03.2023 року № 2971-IX, також і кредитор) має право вчинити дії щодо переведення вимог банкрута у ліквідну (грошову) форму.

Суб`єкт (суб`єкти) правопорушення визначені законом, зокрема ними є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника.

Суб`єктивною стороною правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності є ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (мотиву, мети, умислу чи необережності суб`єкта правопорушення).

Об`єктивну сторону правопорушення становлять дії/бездіяльність відповідних суб`єктів, прийняття ними рішень, надання вказівок на вчинення дій або на утримання від них, що призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки, тобто які окремо або у своїй сукупності спричинили неплатоспроможністьі боржника та, відповідно, вказують (свідчать) про доведення конкретними особами боржника до банкрутства.

Зокрема, доведення до банкрутства можуть спричинити дії з відчуження майна за заниженими цінами, придбання майна за завищеними цінами, надання послуг за цінами, нижчими за ринкові, здійснення невиправдано ризикових чи невигідних операцій тощо. Неправомірні дії чи бездіяльність, завдання ними шкоди боржнику та виявлення її розміру можуть не збігатися у часі. Наприклад, окремі неправомірні дії чи бездіяльність або сукупність таких дій чи бездіяльності можуть мати наслідком втрату ліквідності юридичною особою в майбутньому (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) (пункт 66), від 25.05.2021 року у справі № 910/11027/18 (провадження № 12-185гс19, пункт 7.56)).

Тобто, зміст відповідного делікту становлять умисні і цілеспрямовані дії/бездіяльність, результатом яких є банкрутство юридичної особи та шкода, завдана приватним і суспільним інтересам.

За змістом частини другої статті 61 КУзПБ вказані умисні дії/бездіяльність та їх результат узагальнено іменуються доведенням до банкрутства, що і дає назву цьому делікту. При цьому винні особи хоча і не є стороною боргових зобов`язань, але їх поведінка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів.

Статтею 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства.

Однак зазначена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість відповідних осіб довести відсутність своєї вини у банкрутстві боржника та уникнути відповідальності.

Як заначено вище, скасовуючи повністю рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.06.2023 року та частково постанову Центрального апеляційного господарського суду від 29.01.2024 року у цій справі, Верховний Суд посилався на те, що суди попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень не встановили обставини, які можуть повно та всебічно визначити коло осіб, які несуть субсидіарну відповідальність за доведення до стану неплатоспроможності банкрута - Державної організації (установи, закладу) "971 Управління начальника робіт", та не встановили обставини щодо завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі, що має значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для застосування позовної давності.

Також касаційний суд зазначив, що суди попередніх інстанцій не встановили обставин щодо дати завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та періоду проведення розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі.

Відповідно до п. 1 Положення про ДО "971 Управління начальника робіт" (далі - УНР, Управління, банкрут) є державною установою, яка заснована Міністерством оборони України в організаційно-правовій формі державного комерційного підприємства, функціонально підпорядкована Центральному спеціалізованому будівельному управлінню (госпрозрахунковому) Міністерства оборони України (далі - ЦСБУ). УНР має самостійний баланс, статутний фонд та знаходиться на повному господарському розрахунку і не фінансується з державного бюджету (повне самофінансування). Пунктом 2 Положення визначено, що у своїй діяльності УНР керується наказами та директивами Міністра оборони України і його заступників, наказами та розпорядженнями директора Департаменту капітального будівництва та управління фондами Міністерства оборони України, наказами та розпорядженнями начальника ЦСБУ та цим Положенням.

Згідно з п. 5 Положення УНР має право від свого імені відчужувати майнові об`єкти, у т.ч. нерухомі, якими УНР користується на праві повного господарського відання, лише за попередньою згодою органу, до сфери оперативного управління якого воно входить, тобто ЦСБУ, а одержані кошти спрямовувати на інвестування виробничої діяльності УНР.

Відповідно приписів ч. 2 ст. 74 Господарського кодексу України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання.

В ході виконання повноважень ліквідатором було встановлено факт виведення з володіння боржника майна, яке перебувало в боржника на праві повного господарського відання, а саме:

1. на підставі договорів купівлі-продажу від 05.03.2005 року та 17.11.2004 року відчужено наступне майно боржника:

- адміністративна будівля літ.А-2 з прибудовами - літ.А2, літ.А2, літ.АII2, літ.АІV2 загальною площею 2820,1 кв.м. та гаражні бокси літ. Б-1, поз. 1-9 (цегла) загальною площею 513,0 кв.м., з оглядовими ямами поз. 1,8 (цегла), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

2. на підставі договору купівлі-продажу від 26.07.2007 року відчужено комплекс будівель і споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р., с. Старі Кодаки, вулиця Аеродром, будинок 11а;

3. будівлі та споруди (будівля казарми літ. А-2 з прибудовами літ. А1, А1, загальною площею 1229,6 кв.м, ганки з навісами літ. а, а1, будівля КПП літ. Б-1, Б11, загальною площею 70,7 кв.м, ганок літ. б, будівля складу - сховища літ. В-1, в-1, загальною площею 299,9 кв.м, будівля лазні літ. Г-1, Г11, загальною площею 60,9 кв.м, овочесховище літ. Д-1, д-1, будівля літ. Е-1, сховище літ. Ж, ж11, І, склад літ. З, будівля підсобних приміщень літ. К, майстерня літ. Л, туалет літ. М, трансформаторна підстанція літ. Н, теплиця літ. О, О1 , огорожі та споруди № 1-10, мостіння І), розташовані за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Фурманова (Жовтневий район), будинок 11 відчужено на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2005 року.

Ліквідатор боржника зазначив, що відчуження вказаних об`єктів було здійснено Центральним спеціалізованим будівельним управлінням (госпрозрахункове) Міністерства оборони України, якому воно було функціонально підпорядковане. Всі відчужені активи боржника були закріплені за ним на праві повного господарського відання.

Факт вчинення вказаних правочинів підтверджується матеріалами справи № Б15/101-08, які містять належні та допустимі докази, зокрема копії нотаріальних справ.

Аналізом виписок з банківських рахунків боржника було встановлено, що грошові кошти від реалізації вказаних об`єктів нерухомого майна до боржника не надходили.

Отже, аналіз договорів відчуження дає підстави для обґрунтованих тверджень, що грошові кошти були отримані саме Центральним спеціалізованим будівельним управлінням та дає підстави стверджувати, що Міністерством оборони України, як засновником боржника, а також Центральним спеціалізованим будівельним управлінням (госпрозрахункове) Міністерства оборони України, як органом, якому функціонально був підпорядкований боржник, до порушення провадження по справі про банкрутство було вчинено дії, спрямовані на зменшення ліквідних активів боржника та позбавлення боржника грошових коштів від використання таких об`єктів.

Так, в матеріалах справи № Б15/101-08 (т.2, а.с. 81-96) міститься Аналіз фінансового стану 971 Управління начальника робіт, виконаного станом на 01.07.2008 року, який було проведено розпорядником майна арбітражним керуючим Левченко В.В.

У висновках до вказаного Аналізу фінансового стану 971 Управління начальника робіт не зазначено про наявність ознак доведення до банкрутства, однак вказаний Аналіз містить необхідні розрахунки, які передбачені Методичними рекомендаціями щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України 19.01.2006 року №14 для встановлення ознак доведення до банкрутства, зокрема, забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами; забезпечення зобов`язань боржника його оборотними активами; розмір чистих активів.

Крім того, на виконання вимог ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2023 року ліквідатором боржника було проведено аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності, який також міститься в матеріалах справи.

У ході визначення ознак дій з доведення до банкрутства аналізувався, зокрема, рівень забезпечення зобов`язань кредиторів за період проведення аналізу.

Рівень забезпечення зобов`язань кредиторів характеризується такими показниками:

- забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами (відношення суми активів боржника до суми його зобов`язань);

- забезпечення зобов`язань боржника його оборотними активами (відношення оборотних активів до суми зобов`язань боржника);

- розмір чистих активів (різниця між сумою активів підприємства та сумою його зобов`язань).

У разі встановлення, що вищезазначені показники погіршилися протягом періоду, який аналізується, з`ясовується причина погіршення цих показників шляхом перевірки фінансово-господарських договорів підприємства.

Економічними ознаками дій з доведення до банкрутства може вважатися такий фінансово-економічний стан боржника, коли виконання умов договорів призвело до погіршення показників оцінки його фінансового стану, зокрема:

- підписання завідомо невигідних для підприємства (у тому числі фіктивних) договорів;

- необґрунтованої виплати грошових коштів, необґрунтованої передачі третім особам майна;

- прийняття нераціональних управлінських рішень, які негативно впливають на виробничу, торговельну, іншу статутну діяльність підприємства, що призводить до фінансових збитків та втрат;

- заплутування звітності, знищення документів або інформації, унаслідок чого неможлива ефективна робота підприємства тощо.

Навмисне погіршення фінансово-господарського стану підприємства можна визначити за такими основними ознаками:

- зменшення розміру, приховування та заниження оцінки майна, яке знаходиться у розпорядженні підприємства;

- штучне збільшення розміру кредиторської та дебіторської заборгованості;

- продаж задіяних у виробничо-господарській діяльності основних засобів (особлива увага приділяється договорам відчуження майна або оренди майна, зокрема перевіряється відповідність ціни реалізації ринковій та наявність дозволу на вказані операції органу, уповноваженого управляти майном);

- продаж товарів (робіт, послуг), які виготовляє підприємство, за ціною, нижчою за собівартість, без належних економічних підстав (наприклад, регульована ціна реалізації, яка корегується за рахунок коштів державної підтримки; продаж за передоплатою;

- тимчасове зниження ціни в рекламних цілях; продаж морально застарілої продукції;

- продаж продукції, що не користується попитом;

- продаж товарних залишків готової продукції для перепрофілювання або запуску нового виробництва;

- продаж товарних залишків (сезонної продукції) у зв`язку із закінченням сезону тощо);

- у разі збиткової діяльності підприємства спрямування отримуваних грошових засобів та інвестицій на закупівлю товарів, робіт, послуг, безпосередньо не задіяних у виробничо-господарській діяльності;

- необґрунтоване зменшення або збільшення штату підприємства.

Як вже було зазначено, під час виконання повноважень ліквідатора було встановлено факт виведення з володіння боржника майна, яке перебувало в боржника на праві повного господарського відання, а саме:

1. адміністративної будівлі літ.А-2 з прибудовами - літ.А2, літ.А2, літ.АII2, літ.АІV2 загальною площею 2820,1 кв.м. та гаражні бокси літ. Б-1, поз. 1-9 (цегла) загальною площею 513,0 кв.м., з оглядовими ямами поз. 1,8 (цегла), які розташована за адресою: АДРЕСА_1 (на підставі договорів купівлі-продажу від 05.03.2005 року та 17.11.2004 року);

2. комплексу будівель і споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р., с. Старі Кодаки, вулиця Аеродром, будинок 11а (на підставі договору купівлі-продажу від 26.07.2007 року);

3. будівель і споруд (будівля казарми літ. А-2 з прибудовами літ. А1, А1, загальною площею 1229,6 кв.м, ганки з навісами літ. а, а1, будівля КПП літ. Б-1, Б11, загальною площею 70,7 кв.м, ганок літ. б, будівля складу - сховища літ. В-1, в-1, загальною площею 299,9 кв.м, будівля лазні літ. Г-1, Г11, загальною площею 60,9 кв.м, овочесховище літ. Д-1, д-1, будівля літ. Е-1, сховище літ. Ж, ж11, І, склад літ. З, будівля підсобних приміщень літ. К, майстерня літ. Л, туалет літ. М, трансформаторна підстанція літ. Н, теплиця літ. О, О1 , огорожі та споруди № 1-10, мостіння І), розташовані за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вулиця Фурманова (Жовтневий район), будинок 11 (на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2005 року).

Главою 14 розділу ІІІ Господарського кодексу України було врегульовано правові режими майна суб`єктів господарювання.

Відповідно до стандартів бухгалтерського обліку майно обліковується на балансі внаслідок отримання такого майна на відповідному правовому режимі (оренда, власність, господарське відання тощо).

Судом першої інстанції за аналізом виписок з банківських рахунків боржника було встановлено, що грошові кошти від реалізації вказаних об`єктів нерухомого майна до боржника не надходили, більше того наявними матеріалами справи підтверджується факт отримання грошових коштів за реалізоване майно саме Центральним спеціалізованим будівельним управлінням (господрозрахунковим).

Станом на дату звернення з вказаною заявою залишок непогашених вимог кредиторів (після виключення частини грошових вимог ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та усунення математичних помилок) становить 8 376 048,73 грн (вісім мільйонів триста сімдесят шість тисяч сорок вісім гривень 73 копійки), а саме вимоги таких кредиторів:

1. Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - 2 533 699,03 грн друга черга задоволення, 23 415,68 грн 6 черга задоволення;

2. ОСОБА_1 125 грн 1 черга задоволення, 15, 00 грн- 4 черга задоволення;

3. Приватного підприємства "Приват-Ескорт" 125, 00 1 черга задоволення, 170 608,31 грн - 4 черга задоволення, 2 362,81 грн 6 черга задоволення;

4. Профспілкового комітету №8 Центрального комітету профспілки працівників Збройних Сил України територіального комітету профспілки працівників військових будівельних організацій 125, 00 грн 1 черга задоволення, 13 846,24 грн- 4 черга задоволення;

5. Акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" 125, 00 грн 1 черга задоволення, 76023,93 грн 4 черга задоволення;

6. Дніпропетровського обласного центру зайнятості - 164 963,97 грн 2 черга задоволення;

7. Центрального спеціалізованого будівельного управління 125, 00 грн 1 черга задоволення, 2 951 840,45 грн 4 черга задоволення;

8. Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - 171 911,91 грн 2 черга задоволення; 374 110,62 грн 3 черга задоволення;

9. ОСОБА_2 2 черга задоволення; 75 000,00 грн 4 черга задоволення;

10. ОСОБА_3 - 73947,67 грн 1 черга задоволення, з яких 45 247,75 грн було погашено.

Окремо внесені вимоги кредиторів щодо виплати заборгованості із заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян:

№Відомості про кредитораВид вимогРозмір вимог, гривеньЧерговість задоволення вимогПримітки

заявлених кредиторомвизнаних боржникомвизнаних господарським судом ухвалою від 12.08.2008 року (з врахуванням постанови ВГСУ)станом дату складання реєстру вимог кредиторів (на підставі ухвал ГСДО та матеріалів справи)задоволених

1 2 3 4 5 6 789 10

1ОСОБА_4 , 54364,0854364,0854364,086643,5814961,30

2ОСОБА_5 , 43849,2043849,2043849,20698,3611269,98

3ОСОБА_6 , 37543,4537543,4537543,4555781,3534060,95

4ОСОБА_7 , 78471,2278471,2278471,2297138,6665343,51

5ОСОБА_8 , 3271,623271,623271,622032,531239,09

6ОСОБА_9 , 531,71531,71531,71531,710,00

7ОСОБА_10 , 21563,0121563,0121563,0154207,1733165,47

8ОСОБА_11 , 38419,3438419,3438419,3492162,7263817,52

9ОСОБА_12 , 26061,6626061,6626061,6654643,2362270,64

10ОСОБА_13 , 34833,3734833,3734833,3759695,6946902,75

11ОСОБА_14 , 18979,1118979,1118979,1148287,4329485,07

12ОСОБА_15 , 20719,0720719,0720719,0727037,2364175,69

13ОСОБА_16 , 5293,555293,555293,554087,188165,91

14ОСОБА_17 , 62429,6362429,6362429,6377392,9690987,04

15ОСОБА_18 , 31723,5831723,5831723,5864945,2139735,31

16ОСОБА_19 , 3079,643079,643079,6438865,2923871,26

17ОСОБА_20 , 13902,9113902,9113902,9140682,5324971,77

18ОСОБА_21 , 78340,2978340,2978340,2944360,5638517,51

19ОСОБА_22 , 23500,4823500,4823500,4851274,0431776,50

20ОСОБА_23 , 17358,4617358,4617358,4646378,0928375,43

21ОСОБА_24 , 6919,986919,986919,984296,492623,49

22ОСОБА_25 , 28435,3228435,3228435,3217964,2113040,84

23ОСОБА_26 , 2439,272439,272439,272266,410,00

24ОСОБА_27 , 447,85447,85447,851386,542456,27

25ОСОБА_28 , 199,13199,13199,132,36196,77

26ОСОБА_29 , 8626,368626,368626,368626,360,00

27ОСОБА_30 , 10015,8910015,8910015,8910015,890,00

28ОСОБА_31 , 9548,799548,799548,799548,790,00

29ОСОБА_32 , 8500,978500,978500,978500,970,00

30ОСОБА_33 , 1427,801427,801427,801427,800,00

31ОСОБА_34 , 162,03162,03162,03162,030,00

32ОСОБА_35 , 10269,7210269,7210269,7229515,8918058,65
33ОСОБА_36 , 11826,5611826,5611826,5626305,0416094,15
34ОСОБА_37 , 18839,4218839,4218839,4242937,4326260,64
35ОСОБА_38 , 10364,3410364,3410364,346415,583941,76
36ОСОБА_39 , 8251,768251,768251,765742,691852,82
37ОСОБА_40 , 24815,3924815,3924815,3932123,6438806,97
38ОСОБА_41 , 18837,4418837,4418837,4411504,667038,87
39ОСОБА_42 , 12003,3512003,3512003,3535568,1921718,47
40ОСОБА_43 ,
АДРЕСА_2 ОСОБА_44 , 4,964,964,964,960,00
42ОСОБА_45 , 13865,4013865,4013865,4025171,9615400,92
43ОСОБА_46 , 10307,2610307,2610307,266378,373918,89
44ОСОБА_47 , 6735,726735,726735,725971,251924,17
45ОСОБА_48 , 2054,072054,072054,071332,91548,21
46ОСОБА_49 , 10661,2610661,2610661,2611136,176842,12
47ОСОБА_50 , 12371,6612371,6612371,6631614,8119342,82
48ОСОБА_51 , 3276,213276,213276,211918,971174,07
49ОСОБА_52 , 6504,946504,946504,944806,991550,60
50ОСОБА_53 , 10467,2310467,2310467,236484,013959,24
51ОСОБА_54 , 8786,338786,338786,3323951,3214654,09
52ОСОБА_55 , 8850,098850,098850,0928238,7917350,07
53ОСОБА_56 , 7776,047776,047776,0410472,129214,52
54ОСОБА_57 , 4760,464760,464760,464760,460,00
55ОСОБА_58 , 4666,924666,924666,923339,490,00
56ОСОБА_59 , 838,13838,13838,13838,130,00
57ОСОБА_60 ,
АДРЕСА_3 ОСОБА_61 , 2,892,892,892,890,00
59ОСОБА_62 , 3,593,593,593,590,00
60ОСОБА_63 , 8908,438908,438908,438660,450,00
61ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_4 ОСОБА_64 , 9759,739759,739759,7311661,267135,36
64ОСОБА_65 , 1237,921237,921237,921117,380,00
65ОСОБА_66 , 6636,486636,486636,481460,48836,32
66ОСОБА_67 ,
АДРЕСА_5 ОСОБА_68 ,
АДРЕСА_6 ОСОБА_69 , 102,28102,28102,28102,280,00
69ОСОБА_70 , 2355,982355,982355,982355,980,00
70ОСОБА_71 ,

АДРЕСА_7 ОСОБА_72 , 362,89362,89362,89362,890,00

72ОСОБА_73 , 3182,333182,333182,333182,330,00

73ОСОБА_74 , 4773,484773,484773,4890,000,00

74ОСОБА_75 , 4636,324636,324636,321426,8613836,84

75ОСОБА_76 , 10621,1510621,1510621,1523678,8611850,36

76ОСОБА_77 , 9814,369814,369814,3613810,648449,73

77ОСОБА_78 , 18292,6118292,6118292,6117430,9110664,72

78ОСОБА_79 , 9147,779147,779147,7711864,547259,06

79ОСОБА_80 , 6571,396571,396571,399654,915907,13

80ОСОБА_81 , 7567,457567,457567,453372,052063,12

81ОСОБА_82 , 4395,194395,194395,195974,23655,18

82ОСОБА_83 , 10242,9210242,9210242,9214611,338939,62

83ОСОБА_84 , 8655,818655,818655,8114986,889215,13

84ОСОБА_85 , 2216,992216,992216,9910999,1412600,09

85ОСОБА_86 , 3194,543194,543194,5411892,767276,32
86ОСОБА_87 , 919,06919,06919,069085,886655,78
87ОСОБА_88 , 59868,0859868,0859868,0852298,1756509,38
88ОСОБА_89 , 10757,8510757,8510757,8537010,8422644,27
89ОСОБА_90 , 2152,262152,262152,2615529,729501,51
90ОСОБА_91 , 15882,5015882,5015882,5042917,1439994,65
91ОСОБА_92 , 18050,6418050,6418050,6447987,5329360,12
92ОСОБА_93 , АДРЕСА_8 5190,7621530,70
93ОСОБА_94 , 8814,258814,258814,25682,400,00
94ОСОБА_53 , 1,741,741,741,740,00
95ОСОБА_95 , 160,66160,66160,662314,951411,27
96ОСОБА_96 ,
АДРЕСА_9 ОСОБА_97 ,

АДРЕСА_10 ОСОБА_98 , 0,000,000,003920,061579,40

З огляду на вищезазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності наявності причинно-наслідкового зв`язку між критичним фінансовим станом боржника та діями засновника боржника - Центрального спеціалізованого будівельного управління (господрозрахунокве), що є суб`єктом субсидіарної відповідальності, а саме вчинення дій, спрямованих на зменшення ліквідних активів боржника та позбавлення боржника грошових коштів від використання таких об`єктів, у зв`язку чим залишились непогашеними кредиторські вимоги на суму 8 379 048, 73 грн.

Доводи скаржника щодо безпідставного прийняття судом першої інстанції до розгляду уточненої заяви ліквідатора не приймаються судом до уваги, оскільки у вказаній заяві ліквідатором було уточнено, який саме орган, підпорядкований Міністерству оборони України, має нести відповідальність за забов`язаннями боржника. При цьому, саме питання визначення кола осіб, які несуть субсидіарну відповідальність за доведення до стану неплатоспроможності банкрута - Державної організації, ставилось на новий розгляд Верховним Судом у постанові про скасування попередньо прийнятих рішень судами першої та апеляційної інстанцій за результатами розгляду заяви ліквідатора.

Також колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на строки подання вказаної заяви, оскільки матеріали справи свідчать, що скаржник є кредитором у справі та уточнену заяву було доставлено в електронний кабінет скаржника в системі Електронний суд. Відповідно, скаржник мав змогу ознайомитись з поданою уточненою заявою та надати свої заперечення або письмові пояснення по справі. При цьому, обставини та предмет подання заяви залишились не змінними, скаржник також був стороною первісно поданої заяви.

Щодо строків позовної давності колегія суддів зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.ст. 257, 261 Цивільного кодексу України).

За змістом частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові, але за умови, що про її застосування заявлено стороною у спорі до ухвалення судом рішення.

Верховний Суд у постанові від 24.02.2021 року у справі № 902/1129/15 (902/579/20) дійшов висновку, що можливістю подання у межах справи про банкрутство заяви до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника через доведення його до банкрутства, наділений виключно ліквідатор банкрута, саме на якого покладені повноваження із виявлення наявності ознак доведення до банкрутства юридичної особи боржника, що пов`язано з виконанням ліквідатором банкрута повноважень, визначених статтею 61 КУзПБ.

Отже, ліквідатор за наявності ознак банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, для забезпечення реалізації принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, подає таку заяву.

При цьому, як зазначено вище, право ліквідатора, кредитора подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство виникає не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі, у разі встановлення недостатності майна боржника для задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.

Таким чином, колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника щодо наявності підстав для застосування строків позовної давності.

З урахуванням фактичних обставин справи, підтверджених відповідними доказами, з огляду на норми законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У цій справі, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не довів неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі судового рішення, тому колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги. Ухвалу місцевого господарського суду у даній справі слід залишити без змін.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального спеціалізованого будівельного управління (госпрозрахункове) Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2024 року у справі № Б15/101-08 - залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Постанова складена у повному обсязі 15.10.2025 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков