ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2025 року м.Дніпро Справа № 908/3774/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії

головуючого судді: Мороза В.Ф. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Дарміна М.О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ФАВОР-В на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.06.2025 (суддя Азізбекян Т.А.)

у справі № 908/3774/23

за позовом Запорізької міської ради

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ФАВОР-В

про стягнення 1684042,46 грн.

заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа №908/3774/23 за позовом Запорізької міської ради до ТОВ ФАВОР-В про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, а саме за безпідставне користування земельною ділянкою за адресою: м Запоріжжя, вул. Креміно, буд. 44, площа 53,6152 га, кадастровий номер: :07:084:0060 за період з 21.07.2018 по 22.12.2021 в розмірі 1 684 042,46 грн.

На виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2024, Господарським судом Запорізької області було видано накази від 09.01.2025 по справі № 908/3774/23 про примусове стягнення з ТОВ ФАВОР-В на користь Запорізької міської ради 21 380,61 грн; 32 070,91 грн, 1 425 370,79 грн.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.04.2025 касаційну скаргу ТОВ ФАВОР-В задоволено частково. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2024 та рішення Господарського суду Запорізької області від 22.04.2024 у справі № 908/3774/23 - скасовано. Справу № 908/3774/23 передано на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.05.2025 по справі №908/3774/23 прийнято справу до свого провадження суддею Азізбекян Т.А.

20.05.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю ФАВОР-В про поворот виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2024 у справі № 908/3774/23 шляхом:

- стягнення з Запорізької міської ради () на користь ТОВ ФАВОР-В () 1 425 370,79 грн безпідставно збережених коштів;

- стягнення з Запорізької міської ради () на користь ТОВ ФАВОР-В () 21 380,61 грн стягнутого судового збору;

- стягнення з Запорізької міської ради () на користь ТОВ ФАВОР-В () 32 070,91 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

- стягнення з Запорізької міської ради () на користь ТОВ ФАВОР-В () 152 589,23 грн (147 882,23 грн + 4 707,00 грн.), основної винагороди приватному виконавцю та мінімальних і додаткових витрат виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.06.2025 зупинено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ФАВОР-В про поворот виконання рішення постанови Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2024 у справі № 908/3774/23 до вирішення справи по суті.

Не погодившись із зазначеною ухвалою Товариством з обмеженою відповідальністю ФАВОР-В подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.06.2025 і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ФАВОР-В на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.06.2025 у справі № 908/3774/23 залишено без руху. Скаржнику надано строк 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду докази надіслання копії апеляційної скарги на адреси всіх учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ФАВОР-В на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.06.2025 у справі № 908/3774/23 у порядку письмового провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та висновки місцевого господарського суду, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача, та просив суд про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ФАВОР-В доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за період з 21.07.2018 по 22.12.2021 в розмірі 1 684 042,46 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 22.04.2024 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2024 рішення Господарського суду Запорізької області від 22.04.2024 у справі № 908/3774/23 - скасовано. Ухвалено у справі нове рішення, яким: стягнуто з ТОВ ФАВОР-В на користь Запорізької міської ради 1 425 370,79 грн безпідставно збережених коштів. Стягнуто з ТОВ ФАВОР-В на користь Запорізької міської ради 21 380,61 грн судового збору. Стягнуто з ТОВ ФАВОР-В на користь Запорізької міської ради 32 070,91 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

Додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 13.05.2024 у справі № 908/3774/23 - скасовано. Ухвалено у справі нове додаткове рішення, яким заяву ТОВ ФАВОР-В від 26.04.2024 року про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/3774/23 задоволено частково. Стягнуто з Запорізької міської ради на користь ТОВ ФАВОР-В 10464,77 грн витрат на правничу допомогу.

На виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2024, Господарським судом Запорізької області видано накази від 09.01.2025 по справі № 908/3774/23 про примусове стягнення з ТОВ ФАВОР-В на користь Запорізької міської ради 21 380,61 грн; 32 070,91 грн, 1 425 370,79 грн.

Зазначені накази були виконані приватним виконавцем, кошти були стягнуті з ТОВ ФАВОР-В в межах виконання наказів разом з основною винагородою приватного виконавця (147 882,23 грн) та мінімальними (1407,00 грн) і додатковими витратами виконавчого провадження (3300,00 грн). що в загальному розмірі склало 1 631 411,54 грн., про що в матеріали справи надано постанови про закінчення виконавчих проваджень від 11.03.2025 (ВП 76955975, ВП 76956299) та від 21.02.2025 (ВП 76956471).

Постановою Верховного Суду від 01.04.2025 касаційну скаргу ТОВ ФАВОР-В задоволено частково. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2024 та рішення Господарського суду Запорізької області від 22.04.2024 у справі № 908/3774/23 скасовано. Справу № 908/3774/23 передано на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.05.2025 по справі №908/3774/23 прийнято справу до свого провадження суддею Азізбекян Т.А.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю ФАВОР-В надійшла заява про поворот виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2024 у справі № 908/3774/23 шляхом:

- стягнення з Запорізької міської ради () на користь ТОВ ФАВОР-В () 1 425 370,79 грн стягнутого як безпідставно збережені кошти;

- стягнення з Запорізької міської ради () на користь ТОВ ФАВОР-В () 21 380,61 грн стягнутого судового збору;

- стягнення з Запорізької міської ради () на користь ТОВ ФАВОР-В () 32 070,91 грн стягнутого судового збору за подачу апеляційної скарги.

- стягнення з Запорізької міської ради () на користь ТОВ ФАВОР-В () 152 589,23 грн (147 882,23 грн + 4 707,00 грн.), стягнутих основної винагороди приватному виконавцю та мінімальних і додаткових витрат виконавчого провадження.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2024, Господарським судом Запорізької області видано накази від 09.01.2025 по справі № 908/3774/23 про примусове стягнення з ТОВ ФАВОР-В на користь Запорізької міської ради 21 380,61 грн; 32 070,91 грн, 1 425 370,79 грн. Зазначені кошти були стягнуті з ТОВ ФАВОР-В приватним виконавцем, в рамках виконання наказів разом з основною винагородою приватного виконавця (147 882,23 грн) та мінімальними (1407,00 грн) і додатковими витратами виконавчого провадження (3300,00 грн), що в загальному розмірі склало 1 631 411,54 грн. На підтвердження вказаних стягнень надано також платіжні інструкції та постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.02.2025 та від 11.03.2025, відповідно до яких суми заборгованостей стягнуто у повному обсязі. В подальшому, постановою Верховного Суду від 01.04.2025 касаційну скаргу ТОВ ФАВОР-В задоволено частково. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2024 та рішення Господарського суду Запорізької області від 22.04.2024 у справі № 908/3774/23 скасовано. Справу № 908/3774/23 передано на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Ухвалою від 20.05.2025 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ФАВОР-В про поворот виконання рішення постанови Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2024 у справі № 908/3774/23 та призначено розгляд заяви в судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.06.2025 зупинено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ФАВОР-В про поворот виконання рішення постанови Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2024 у справі № 908/3774/23 до вирішення справи по суті.

В обґрунтування вказаної ухвали господарський суд зазначив, що враховуючи всі обставини, а саме що Постановою Верховного Суду від 01.04.2025 по справі № 908/3774/23 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2024 та рішення Господарського суду Запорізької області від 22.04.2024 у справі № 908/3774/23 скасовано. Справу № 908/3774/23 передано на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області, тому виходячи з цього судом вирішено зупинити розгляд заяви до вирішення справи по суті.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, оскаржуваному судовому рішенню та доводам апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний або ж має право зупинити провадження у справі.

Згідно пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За змістом пункту 4 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що причиною зупинення провадження у справі є неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, господарський суд керувався положеннями пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України.

Таким чином, застосовуючи наведену правову норму за вимогами статті 234 ГПК України, у мотивувальній частині ухвали має бути зазначено обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали, зокрема щодо неможливості розгляду справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження в якій зупинено (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.08.2023 у справі №990/24/23).

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 01.03.2024 у справі №910/17615/20 зазначив, що: по-перше, провадження у справі варто зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього; по-друге, під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо; по-третє, обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення.

Верховний Суд у постанові від 23.04.2025 у справі №922/2714/23 (752/11425/22) вказав, що умовами застосування пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України є:

- об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи; тобто, неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються судом у іншій справі;

- пов`язаність справи з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення;

- обґрунтованість судового рішення, в якому має бути проаналізовано, чи дійсно від наведених обставин залежить вирішення спору в цій справі, та належно мотивовано, що зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи зумовлюється виявленням в ній саме обставин, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено і саме це і є першопричиною перешкоди у здійсненні правосуддя в справі, що зупиняється.

Пов`язаною є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Тоді як під неможливістю розгляду зазначеної справи необхідно розуміти неможливість для цього господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи цьому господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Отже для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

У постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справах № 924/645/18 та № 910/23396/16, від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 20.12.2019 у справах № 910/13234/18 та № 910/759/19, від 29.04.2020 у справі № 903/611/19, від 18.05.2020 у справі № 905/1728/14 908/4808/14, від 04.12.2020 у справі № 917/514/19 та від 25.03.2021 у справі № 873/148/20, від 12.05.2021 у справі № 922/2838/20 неодноразово зазначалося, що враховуючи положення пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи накази від 09.01.2025 у даній справі були видані господарським судом на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду, якою було скасовано рішення місцевого суду. В подальшому постановою Верховного Суду було скасовано як рішення господарського суду так і постанову апеляційного суду, справу передано на новий розгляд .

За своєю правовою природою поворот виконання рішення, постанови - це процесуальна дія, яка полягає в повному або частковому відновленні первісного становища відповідача в разі зміни або скасування рішення з прийняттям нового рішення про повну або часткову відмову в позові. Мета повороту виконання рішення - приведення відносин, що склалися між сторонами, у відповідність з новим судовим рішенням шляхом усунення наслідків скасованого повністю або частково рішення.

Апеляційний суд звертає увагу, що частиною 2 статті 333 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно ч. 10 статті 333 Господарського процесуального кодексу України заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Отже частиною 10 статті 333 ГПК України встановлено строки, протягом яких може бути подана заява про поворот виконання - протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Разом з тим господарським судом не було враховано зазначені положення Господарського процесуального кодексу України та зупинено розгляд заяви у справі.

При цьому зупиняючи розгляд заяви про поворот виконання рішення суду, господарський суд у мотивувальній частині ухвали не навів мотивів, з яких він дійшов висновку про необхідність зупинення розгляду такої заяви, а обмежився лише посиланнями на п. 5 ч.1 ст. 227 ГПК України.

З урахуванням наведених положень Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд зазначає, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення розгляду заяви про поворот виконання рішення на підставі приписів пункту 5 частини 1 ст. 227 ГПК України.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи все вищевикладене, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є достатніми підставами для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали з направленнями справи до Господарського суду Запорізької області для продовження розгляду.

Частиною 14 статті 129 ГПК України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, має здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи по суті, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232-236, 269, 275-280, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ФАВОР-В на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.06.2025 у справі № 908/3774/23 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.06.2025 у справі № 908/3774/23 скасувати.

Справу передати до Господарського суду Запорізької області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя Т.А.Верхогляд

Суддя М.О.Дармін