ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2025 р. Справа№ 910/4715/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Демидової А.М.

Владимиренко С.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС

на рішення господарського суду міста Києва від 29.07.2025 (повне судове рішення складене 29.07. 2025)

у справі № 910/4715/25 (суддя Головіна К. І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Арсенал Страхування

до Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС

про стягнення 210 903,81 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В квітні 2025 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" про стягнення страхового відшкодування у сумі 210 903,81 грн (в порядку суброгації), з яких: 200 000 грн - відшкодування витрат, заподіяних позивачеві; 986 грн - 3 % річних за користування чужими коштами; 9 917, 81 грн - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після сплати потерпілій особі страхового відшкодування на суму 1 261 648,80 грн до ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" перейшло право вимоги до відповідача на відшкодовану потерпілому матеріальну шкоду в сумі 360 000,00 грн (в межах ліміту по полісу ЕР/223119961 та договору комплексного страхування AZOE 56338 від 29.08.2024) завдану страхувальником відповідача, визнаним винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у справі № 910/4715/25 позов задоволено частково та стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" страхове відшкодування в сумі 197 500 грн 00 коп. та судовий збір у сумі 2 962 грн 50 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті позивачу за договором комплексного страхування AZОE 56338 від 29.08.2024 з урахуванням франшизи, в розмірі 197 500,00 грн є доведеною та обґрунтованою. Нарахування позивачем пені та відсотків річних за період з 10.02.2025 по 11.04.2025 є передчасним, оскільки строк виконання зобов`язання згідно зі ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у заявлений позивачем період ще не настав.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у справі № 910/4715/25, Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить його скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 11, 526, 538, 627, 629 ЦК України, п. 17.7 ст. 17, п.п. 21.5, 21.7 статті 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст 6,26 Закону України "Про страхування", ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі.

При цьому скаржник зазначає, що судом безпідставно не взято до уваги, що страхувальником ОСОБА_1 не виконано своїх обов`язків за договором - не подано письмової заяви про настання події.

Позивачем подано до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін, посилаючись на те, що скаржником було виплачено кошти на рахунок позивача згідно з полісом ЕР-223119961, чим визнав факт настання події 13.01.2025, що має ознаки страхового випадку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І. П., судді: Демидова А. М., Владимиренко С. В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Страхова група ТАС на рішення господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у справі № 910/4715/25. Розгляд апеляційної скарги постановлено здійснювати у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, в результаті дорожньо-транспортної пригод, яка сталася 13.01.2025 у Львівській області, с. Сокільники, за участю автомобіля марки BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , автомобіль BMW Х5, власником якого є ПП "Віроока", зазнав механічних ушкоджень.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.02.2025 у справі № 450/239/25 ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Відповідно до договору страхування наземних транспортних засобів "Kacko All Risks" № 5450/24-Т/Л/12 від 07.11.2024, укладеного між ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" (страховик) та ПП "Віроока" (страхувальник), застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 .

13.01.2025 ПП "Віроока" звернулося до ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу та виплату страхового відшкодування.

З метою визначення пошкоджень транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачем був проведений його огляд та складено протокол огляду транспортного засобу № 24/25 від 14.01.2025.

Відповідно до рахунку СТО № BL000014777 від 29.01.2025 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 1 261 648,80 грн з ПДВ.

Окрім того, з метою для встановлення розміру вартості відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" замовило у СПД ФО ОСОБА_3 автотоварознавче дослідження, за результатами проведення якого складено звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 24/25 від 04.02.2025, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, автомобіля BMW Х5 склала 1 312 775,59 грн.

На підставі розрахунку страхового відшкодування від 05.02.2025 та страхового акту № 006.00067225-1 від 05.02.2025 ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" здійснило виплату потерпілій особі страхового відшкодування в сумі 1 261 648,80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 62524529 від 06.02.2025.

Цивільно-правова відповідальність винної особи, яка керувала автомобілем Renault Trafic була застрахована в ПрАТ "СГ "ТАС" за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/223119961.

Також, судом встановлено, що у винуватця ДТП ОСОБА_1 була застрахована додаткова добровільна цивільно-правова відповідальність у ПрАТ "СГ "ТАС" за договором комплексного страхування № AZОE 56338 від 29.08.2024.

07.02.2025 позивач звернувся до страховика винної особи - ПрАТ "СГ "ТАС" із претензією № 070225-56/р від 07.02.2025 про виплату страхового відшкодування на суму 1 261 648,80 грн.

07.03.2025 ПрАТ СГ "ТАС" перерахувало на користь ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" 160 000,00 грн страхового відшкодування за платіжною інструкцією № 18352 в межах ліміту відповідальності згідно з полісом № ЕР 223119961.

В частині виплати страхового відшкодування за договором комплексного страхування № AZOE 56338 від 29.08.2024, ПрАТ "СГ "ТАС" листом № 04580/9125/ТС від 05.03.2025 повідомила позивачу про відмову у цій виплаті у зв`язку з несвоєчасним повідомленням страхувальником відповідача про настання страхового випадку, що і стало підставою для звернення Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" з позовом у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За положеннями п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

В ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з п. 36.1. ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Згідно зі статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст.37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону).

Такий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц, яку правомірно враховано місцевим господарським судом, постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №539/447/17.

07.02.2025 позивач (ПрАТ "СК "Арсенал Страхування") звернувся до страховика винної особи - ПрАТ "СГ "ТАС" із претензією № 070225-56/р від 07.02.2025 про виплату страхового відшкодування на суму 1 261 648,80 грн.

Згідно з п. 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 06.07.2018 по справі № 924/675/17, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що на вимогу позивача від 07.02.2025 ПрАТ СГ "ТАС" перерахувало на користь ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" страхове відшкодування в сумі 160 000,00 грн платіжною інструкцією № 18352 від 07.03.2025 згідно з полісом № ЕР 223119961, за яким ліміт відповідальності АТ "СГ "ТАС" за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000,00 грн.

В частині виплати страхового відшкодування за договором комплексного страхування № AZOE 56338 від 29.08.2024, ПрАТ "СГ "ТАС" листом № 04580/9125/ТС від 05.03.2025 відмовило позивачу у виплаті у зв`язку з несвоєчасним повідомленням страхувальником відповідача про настання страхового випадку.

Апеляційний господарський суд вважає, що в даному випадку судом першої інстанції правомірно враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах Верховного Суду від 26.03.2018 у справі № 916/4613/15, від 13.11.2018 у справі № 910/922/18, від 26.06.2019 у справі № 755/18001/16-ц, від 19.08.2019 у справі № 569/6516/15-ц, від 29.07.2020 у справі № 500/1286/17, від 30.07.2020 у справі № 359/3391/18, від 04.11.2020 у справі № 757/56677/19-ц, від 12.01.2022 у справі № 357/13500/18, від 17.05.2022 у справі № 569/6553/20, від 23.06.2022 у справі N 910/16064/20, від 29.06.2022 у справі №216/1806/20, згідно із якою у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку або надання ним неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку можуть бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише у тому разі, якщо вони позбавили страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.

Разом з тим, як вірно зауважено судом, відповідач, здійснивши страхову виплату в сумі 160 000,00 грн, визнав факт настання події 13.01.2025, що має ознаки страхового випадку, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що підстав для відмови у виплаті позивачу страхового відшкодування в порядку суброгації за договором комплексного страхування № AZОE 56338 від 29.08.2024 не було.

Відповідно до п. 4 частини І договору комплексного страхування № AZОE 56338 від 29.08.2024 ліміт відповідальності особи, що керувала застрахованим транспортним засобом, складає 200 000,00 грн; франшиза з ризиком "ДТП без вини" - 0,00 грн; "ДТП з вини" 2 500,00 грн, або 5 000,00 грн (умови визначено у п. 29.1.1 частини 2 договору).

Згідно з п. 29.1.1 частини 2 цього договору франшиза за страховими ризиками "ДТП без вини" ("пряме врегулювання") та "ДТП без вини з іншими учасниками" - 0,00 грн. За страховими ризиками "ДТП з вини", якщо ризик відбувся по новому договору або пролонгація договору, де в попередньому страховому періоді не було ДТП з вини - 2 500,00 грн; у випадку пролонгації договору, за яким у попередньому періоді відбувся ризик ДТП з вини - 5 000,00 грн.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З огляду на викладене обґрунтованим є висновок суду про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 197 500,00 грн страхового відшкодування.

Так само правомірно, судом визначено, що позовні про стягнення пені в сумі 9 917,81 грн та 3% річних у сумі 986,00 грн, нарахованих за прострочення зобов`язання у період з 10.02.2025 по 11.04.2025, є передчасним, оскільки строк виконання зобов`язання згідно зі ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у заявлений позивачем період ще не настав.

Так, зі статтею 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання грошового зобов`язання страховика за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі страхового відшкодування, яка має право на отримання такого відшкодування, становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач 07.02.2025 звернувся до відповідача із претензією № 070225-56/р від 07.02.2025 про виплату страхового відшкодування, відтак, граничний строк виконання зобов`язання відповідача для здійснення грошової виплати - до 08.05.2025.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 29.07.2025 у справі №910/4715/25 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко