РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.10.2025Справа № 910/4860/25

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Флай Сістемс»
доАкціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідачаДержавного бюро розслідувань
провизнання недійсною односторонньої відмови щодо розірвання договору,
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Дупляченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:не з`явився;
від відповідача:Єфремова І.В.;
від третьої особи:Рудак О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Флай Сістемс» (далі - ТОВ «Флай Сістемс») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» (далі - АТ «Банк інвестицій та заощаджень») про визнання недійсною односторонньої відмови щодо розірвання договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем всупереч вимогам чинного законодавства прийнято рішення про відмову у підтриманні ділових відносин та розірвання договору банківського рахунку №2440 від 16.02.2024, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про визнання такого правочину недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

05.05.2025 до Господарського суду міста Києва від АТ «Банк інвестицій та заощаджень» надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на те, що за результатами переоцінки ризику позивача, проведення відповідачем внутрішньої перевірки позивача, як клієнта, його контрагента та зовнішньоекономічної операції, на підставі наявних у банка документів, банком було встановлено неприйнятно високий рівень ділових відносин та прийнято рішення про відмову від встановлення (підтримання) ділових відносин/проведення фінансової операції щодо клієнта ТОВ «Флай Сістемс» та припинено договірні відносини.

20.05.2025 до Господарського суду міста Києва від АТ «Банк інвестицій та заощаджень» надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач надав додаткові обґрунтування щодо не спростування позивачем наявності законодавчо визначених підстав для відмови банком від підтримання ділових відносин з позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2025, зокрема залучено Державне бюро розслідувань до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача та запропоновано надати письмові пояснення стосовно суті спору.

21.07.2025 до Господарського суду міста Києва від ТОВ «Флай Сістемс» надійшли додаткові пояснення, в яких позивач зауважив про те, що рішення про відмову в підтриманні ділових відносин було ухвалено відповідачем на основі припущень та неправильного тлумачення фактичних обставин.

21.07.2025 до Господарського суду міста Києва від Державного бюро розслідувань надійшли пояснення по справі, в яких заявник повідомив про те, що службовим особам ТОВ «Флай Сістемс» про підозру не повідомлялось, а результат розгляду даного спору не впливає на проведення розслідування у кримінальному провадженні, на яке посилався відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення.

21.08.2025 до Господарського суду міста Києва від АТ «Банк інвестицій та заощаджень» надійшли письмові пояснення, в яких відповідач надав додаткові пояснення по суті спору, заперечив проти позову та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні 27.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Присутній в судовому засіданні з розгляду справи по суті 08.10.2025 представник позивача надав пояснення по суті спору, позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача в судові засідання з`явилися, надали пояснення по суті спору, проти позову заперечили та просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Присутній в судовому засіданні представник третьої особи підтримав доводи, викладені у письмових поясненнях, просив суд врахувати їх при ухваленні рішення.

В судовому засіданні 13.10.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2024 між АТ «Банк інвестицій та заощаджень» (банк) та ТОВ «Флай Сістемс» (клієнт) укладено договір банківського рахунку №2440 (далі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого банк відкриває клієнту поточний рахунок IBAN UA0002440 для зберігання коштів та проведення розрахунково-касових операцій у межах вимог чинного законодавства України, банківських правил (якими за текстом цього договору вважаються нормативно-правові акти Національного банку України, внутрішні нормативні документи банку тощо) та умов цього договору.

Листом №06-4/6/21/505 від 30.12.2024 АТ «Банк інвестицій та заощаджень» повідомило ТОВ «Флай Сістемс» про відмову у підтриманні ділових відносин відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню зброї масового знищення» №361-ІХ від 06.12.2019, за результатами переоцінки ризику та встановлення неприйнятно високого рівню ризику.

Позивач вважає, що дії банку щодо одностороннього розірвання Договору є незаконними оскільки підстави для встановлення відповідного рівня ризику були відсутні, у зв`язку з чим просить суд визнати недійсною таку односторонню відмову.

Відповідно до статті 202, частини 2 статті 203, статей 205, 207, 237 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочин може вчинятися усно або в письмовій формі; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами); правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою; представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 1075 Цивільного кодексу України банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунка, зокрема, у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно із ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та статті 10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі - Закон), банк наділений правом в односторонньому порядку відмовитися від ділових відносин з клієнтами з неприйнятно високим ризиком, в тому числі шляхом розірвання договорів.

Водночас, право банку як суб`єкта первинного фінансового моніторингу відмовитися від договірних відносин шляхом розірвання договору банківського рахунка з підстав встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику не є необмеженим. Судам необхідно в кожному випадку, виходячи з встановлених обставин справи, досліджувати підстави та обґрунтованість встановлення клієнту такої категорії ризику.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.01.2022 у справі №910/18504/20, від 28.02.2023 у справі №910/1855/21 та від 09.01.2024 у справі №922/1253/23.

В даному випадку, обґрунтовуючи встановлення ТОВ «Флай Сістемс» неприйнятно високого рівня ризику АТ «Банк інвестицій та заощаджень» зазначає про те, що в грудні 2024 року позивач звернувся до відповідача для проведення зовнішньоекономічної операції з придбання у юридичної особи нерезидента Liqfeed OU (Республіка Естонія) відеокамер для дронів з подальшим продажем військовій частині. В той же час, за результатами аналізу позивача, як клієнта, та його контрагента-нерезидента банком встановлено, що компанія Liqfeed OU має ознаки компанії оболонки. При цьому, за час здійснення аналізу контрагента на адресу відповідача надійшов запит Державного бюро розслідувань про надання інформації щодо банківських рахунків ТОВ «Флай Сістемс», у зв`язку з чим було встановлено, що останній виступає фігурантом кримінального провадження. Також, за наслідками аналізу договору купівлі-продажу, укладеного між позивачем та військовою частиною, встановлено, що предметом договору є безпілотні літальні апарати вартістю 38 500,00 грн., яка є завищеною, зокрема на сайті самого продавця максимальна вартість безпілотного літального апарату становить 20 500,00 грн., а щодо безпілотного літального апарату вартістю 38 500,00 грн. відсутня будь-яка інформація.

Банк зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин / відмовити клієнту у відкритті рахунку (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунку / відмовитися від проведення фінансової операції у випадках, передбачених частиною 1 статті 15 Закону про ПВК/ФТ (п. 1 додатку 12 до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Національного банку України (далі - НБУ) №65 від 19.05.2020; далі - Положення №65).

Банк з урахуванням ризик-профілю клієнта на постійній основі проводить моніторинг ділових відносин та фінансових операцій клієнтів, що здійснюються у процесі таких відносин, щодо відповідності таких фінансових операцій наявній у банку інформації про клієнта, його діяльність та ризик (у тому числі, за потреби, про джерело коштів, пов`язаних із фінансовими операціями) у порядку, визначеному в додатку 1 до положення (п. 11 додатку 1 до Положення № 65).

Якщо за результатами моніторингу ділових відносин клієнта банк виявляє підозрілі фінансові операції (діяльність), то банк за потреби вживає заходів щодо переоцінки рівня ризику таких ділових відносин з клієнтом та вживає посилені заходи належної перевірки (далі - ПЗНП) у разі присвоєння високого рівня ризику (п. 12 додатку 1 до Положення №65).

Банк самостійно визначає види необхідних до вжиття банком заходів та обсяг необхідної додаткової інформації для здійснення ПЗНП (п. 5 додатку 6 до Положення №65).

Пунктом 6 додатку 6 до Положення №65 передбачено, що банк повинен підвищити ступінь і характер моніторингу ділових відносин із клієнтом з метою визначення, чи є фінансові операції або дії клієнта підозрілими, у разі виявлення фінансових операцій, що відповідають хоча б одній із таких ознак: 1) є складними фінансовими операціями; 2) є незвично великими фінансовими операціями; 3) проведені в незвичний спосіб; 4) не мають очевидної економічної чи законної мети; 5) не відповідають інформації щодо запланованої клієнтом діяльності з використанням послуг банку, отриманої банком від клієнта під час установлення мети та характеру ділових відносин із ним.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний встановити неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у разі:

- неможливості виконувати визначені цим Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом або фінансовою операцією;

- наявності обґрунтованих підозр за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта, що така діяльність може бути фіктивною (ч. 6 ст. 7 Закону про ПВК/ФТ).

Банк установлює неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у випадках, визначених частиною 6 статті 7 Закону про ПВК/ФТ, в інших випадках, визначених банком самостійно у внутрішніх документах банку з питань ПВК/ФТ, а також щодо: 1) клієнтів (осіб), щодо яких у банку за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта є обґрунтовані підозри про здійснення ними операцій ВК/ФТ, інших злочинів; 2) клієнтів (осіб), щодо яких у банку є підстави вважати, що вони є компаніями-оболонками (п. 61 розділу IV Положення №65).

Неприйнятно високий ризик - це максимально високий ризик, що не може бути прийнятий суб`єктом первинного фінансового моніторингу відповідно до внутрішніх документів з питань фінансового моніторингу (п. 39 ч. 1 ст. 1 Закону про ПВК/ФТ).

У разі встановлення для клієнта (групи клієнтів) неприйнятно високого ризику, банк у порядку ст. 15 Закону про ПВК/ФТ зобов`язаний відмовитись від договірних відносин з таким (такими) клієнтом (-ами).

Водночас, відповідно до п. 33 ч. 5 Положення про здійснення установами фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2020 №107 (далі - Положення №107), прийнятний рівень ризиків ВК/ФТ - ризик, який є керованим, підконтрольним установі, не може спричинити підвищення юридичного ризику та ризику репутації, а також погіршення фінансових результатів діяльності установи чи завдати шкоди її кредиторам і клієнтам.

Згідно з п. 42 ч. 5 Положення №107 ризик репутації - наявний або потенційний ризик для надходжень і капіталу, який виникає через несприятливе сприйняття іміджу установи клієнтами, контрагентами, потенційними інвесторами або органами нагляду, який впливає на спроможність установи встановлювати нові відносини з контрагентами, надавати нові послуги або підтримувати наявні відносини та може призвести установу (або її керівників) до фінансових втрат або зменшення клієнтської бази, притягнення до адміністративної, цивільної або кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 46 ст. 1 Закону підозра - припущення, що ґрунтується на результатах аналізу наявної інформації та може свідчити про те, що фінансова операція або її учасники, їх діяльність чи походження активів пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму та/або фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, або із вчиненням іншого кримінального правопорушення або діяння, за яке передбачені міжнародні санкції.

Згідно з п. 6 додатку 19 до Положення №65 критеріями ризику, що зумовлені репутацією клієнта або КБВ клієнта, зокрема, є наявна негативна інформація в офіційних та/або публічних джерелах про клієнта або його КБВ, що свідчить про можливий зв`язок із тероризмом або іншою кримінальною/незаконною діяльністю.

Критерії ризику легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення затвердженні наказом Міністерством фінансів України №465 від 28.12.2022.

Розділом II цього наказу передбачено, що критерії ризику за типом клієнта - критерії ризику легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення, що безпосередньо притаманні клієнту СПФМ, організаційно-правовій формі клієнта, структурі власності клієнта, діловій, професійній чи особистій діяльності клієнта та його кінцевому бенефіціарному власнику.

Відповідно до п. 32 розділу II наказу СПФМ мають враховувати такі значення критеріїв ризику за типом клієнта під час оцінки ризиків з урахуванням ризик-орієнтованого підходу, а саме клієнт має такі репутаційні ознаки:

наявна негативна інформація про нього або його КБВ в офіційних документах, офіційних та/або інших джерелах, що свідчить про його можливий зв`язок з організованими злочинними групами та/або злочинними організаціями;

пропагує та підтримує дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади, та діяльність із дискредитації конституційного ладу України, заохочення до військових дій російської федерації на території України.

В той же час, відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували існування правових підстав для встановлення позивачу неприйнятно високого ризику.

Із змісту наданого АТ «Банк інвестицій та заощаджень» висновку щодо відмови банку від встановлення (підтримання) ділових відносин/проведення фінансової операції №173 від 30.12.2024 вбачається, що підозри банку ґрунтуються на підставі наступної інформації.

ТОВ «Флай Сістемс» є фігурантом кримінального провадження. Так, відповідно до запиту Державного бюро розслідувань №10-2-03-01-30915 від 20.12.2024, який надійшов до банку 27.12.2024, в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України «Легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом» та ч. 5 ст. 426-1 Кримінального кодексу України «Перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень», було запитано виписку з рахунку клієнта.

Клієнт планує зовнішньоекономічну операцію із закупівлі обладнання для FPV дронів у Liqfeed OU (Естонія) з метою виконання зобов`язань за договором, укладеним з військовою частиною НОМЕР_1 . Контрагент за зовнішньоекономічним контрактом Liqfeed OU (Естонія) не є виробником товару (є посередником) та має наступні ознаки компанії оболонки: основна діяльність є консультаційна діяльність, яка не пов`язана із виробництвом або торгівлею; уставний капітал становить 2500 євро; засновником, акціонером та керівником є одна особа, а саме громадянин України ОСОБА_1 , адреса реєстрації якого АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є засновником, акціонером та керівником ще двох компаній, зареєстрованих в Естонії.

Вартість дрону FPV 10 ENTERPRISE, яка зазначена у договорі, укладеному з військовою частиною НОМЕР_1 , становить 38 500,00 грн., без ПДВ, а вартість цього ж дрону на сайті клієнта зазначена у розмірі 20 500,00 грн.

Так, враховуючи зазначені обставини, банк зазначив про наявність у нього обґрунтованої підозри, що діяльність клієнта з продажу військовій частині продукції за завищеною вартістю та виведенням на користь компанії нерезидента, яка має ознаки компанії-оболонки, направлена на розкрадання коштів державного бюджету та легалізацію доходів отриманих злочинним шляхом.

Фактично доводи АТ «Банк інвестицій та заощаджень», зазначені у висновку щодо відмови банку від встановлення (підтримання) ділових відносин/проведення фінансової операції №173 від 30.12.2024, зводяться до того, що існують обґрунтовані підозри для висновку про здійснення ТОВ «Флай Сістемс» діяльності, яка підпадає під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України «Легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом» та ч. 5 ст. 426-1 Кримінального кодексу України «Перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень», про які йде мова у вказаному запиті Державного бюро розслідувань.

Разом з тим, суд відзначає, що будь-яких відомостей про те, що ТОВ «Флай Сістемс» якимось чином пов`язане із кримінальними правопорушеннями у вказаному кримінальному провадженні запит Державного бюро розслідувань №10-2-03-01-30915 від 20.12.2024 не містить, як і не містить відомостей про те, що така юридична особа або її посадові особи є його учасниками, або їм пред`явлені відповідні підозри у вчинені кримінального правопорушення.

Також, суд не вбачає підстав для висновку про те, що зазначені банком ознаки компанії-оболонки є обґрунтованими підставами для такого твердження, оскільки не спростовують можливість компанії Liqfeed OU (Естонія) виконати зовнішньоекономічний контракт, а також не встановлюють заборону відповідного виду діяльності для такої компанії.

Крім того, як зазначено позивачем, різниця у вартості FPV дронів обумовлена різницею їх технічних характеристик, що також не спростовано АТ «Банк інвестицій та заощаджень», а твердження про те, що вартість цього ж дрону на сайті клієнта є меншою, ніж та, яка зазначена для продажу військовій частині є лише припущенням, яке не грунтується на обєктивних обставинах.

Таким чином, судом встановлено, що доводи, які зазначені бакном у висновку щодо відмови банку від встановлення (підтримання) ділових відносин/проведення фінансової операції №173 від 30.12.2024, на момент його прийняття, не мали під собою достатнього підгрунтя для таких висновків та встановлення клієнту неприйнятно високого ризику.

Більш того, в матеріалах справи наявні докази повного виконання договору, укладеного між позивачем та військовою частиною, а надані Державним бюро розслідувань пояснення у даній спарві підтверджують відсутність будь-яких підстав для припущень у причетності позивача до кримінальних правопорушень, повязаних із розкрадання коштів державного бюджету та легалізацію доходів отриманих злочинним шляхом.

Тобто, судом встановлено, що як на момент прийняття спірного правочину, так і на момент розгляду справи по суті відсутні мотиви для висновків, на підставі яких відповідачем встановлено позивачу неприйнятно високий ризик.

Отже, суд наголошує, що відповідач жодними належними та допустимими в розумінні ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України доказами не довів обґрунтованості підстав для встановлення позивачу неприйнятно високого ризику.

У силу вимог чинного законодавства наведені відповідачем обставини не дають підстав для припинення (розірвання) банком договірних відносин з клієнтом в односторонньому порядку, оскільки не підтверджені доказами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Враховуючи, що одностороння відмова відповідача від договору банківського обслуговування укладеного з позивачем є незаконною, оскільки підстави для встановлення відповідного рівня ризику відповідачем не доведені, розірвання договору з позивачем у такий спосіб порушує його права, правочин з розірвання цього договору відповідно до вимог ст. 203, 215 Цивільного кодексу України слід визнати недійсним.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду у справах №910/13407/17, №915/370/16 та №916/3545/15.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та визнання недійсним одностороннього правочину, вчиненого АТ «Банк інвестицій та заощаджень» щодо розірвання договору банківського рахунку, укладеного з ТОВ «Флай Сістемс».

З урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на сплату судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Флай Сістемс» задовольнити повністю.

2. Визнати недійсною односторонню відмову, правочин, вчинений Акціонерним товариством «Банк інвестицій та заощаджень» (04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 83-Д; ідентифікаційний код 33695095) щодо розірвання договору банківського рахунку №2440 від 16.02.2024, за яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Флай Сістемс» (03151, м. Київ, вул. Волинська, буд. 48/50; ідентифікаційний код 45268476) було відкрито рахунок IBAN НОМЕР_2 .

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» (04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 83-Д; ідентифікаційний код 33695095) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Флай Сістемс» (03151, м. Київ, вул. Волинська, буд. 48/50; ідентифікаційний код 45268476) судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. Видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.10.2025.

Суддя В.П. Босий