ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
"21" жовтня 2025 р. Справа № 924/730/25
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д., при секретарі судового засідання Ковальчук А.С., розглянувши матеріали справи
за позовом фізичної особи-підприємця Кшановської Антоніни Валерїївни, м. Кам`янець-Подільський, Кам`янець-Подільського р-ну, Хмельницької обл.
до Анісімової Ірини Олегівни, м. Кам`янець-Подільський, Кам`янець-Подільського р-ну, Хмельницької обл.
про стягнення заборгованості за договором оренди комерційного приміщення в розмірі 41 660,48 грн., з яких: 37 742,00 грн. - основної заборгованості, 2 805,89 грн. - інфляційних втрат та 1 112,59 грн. - 3 % річних.
Представники сторін: не з`явились
В судовому 09.10.2025р. до ухвалення судом рішення у справі, представником позивача було зроблено заяву про те, що стороною протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення у справі буде подано докази на підтвердження розміру витрат, які поніс позивач у зв`язку із розглядом даної справи, що передбачено ч. 8 ст. 129 ГПК України.
13.10.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява (вх.№05-22/7965/25), у якій просить суд відмовити у задоволенні вимог представника позивача про ухвалення додаткового рішення та наголошує на тому, що заявлена представником позивача сума витрат на правничу допомогу є завищеною і такою, що суперечить принципам розумності, необхідності, пропорційності судових витрат.
Представники учасників справи в судове засідання 21.10.2025р. не з`явились.
Ухвала суду від 15.10.2025р. була надіслана до електронних кабінетів учасників справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа (дата доставки: 15.10.2025р.)

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, судом враховується наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до частини 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 ГПК України).

На підтвердження заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20000,00грн позивачем надано належним чином завірені копії: Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 27.06.2025р., укладеного між адвокатом Гільовським Олегом Ігоровичем (надалі Адвокат) та Кшановською Антоніною Валеріївною (надалі Клієнт); Акту приймання-передачі наданих послуг за Договором від 09.10.2025р.; Ордера серія ВХ №1100942 від 17.07.2025р.; Ордера серія ВХ №1107569 від 13.10.2025р.; Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХМ №000406 від 07.12.2022р.

Статтею 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.06.2025р. між адвокатом Гільовським Олегом Ігоровичем (надалі Адвокат) та Кшановською Антоніною Валеріївною (надалі Клієнт) укладено Договір про надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 1 Договору Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених Договором.

У пункті 2 Договору сторони погодили, що Адвокат надає правничу допомогу Клієнту у справі за її позовом до Анісімової Ірини Олегівни про стягнення орендної плати, а також стягнення 20000грн за правничу допомогу за договором.

Згідно з п. 8 Договору формою винагороди Адвоката є гонорар.

Розмір гонорару є фіксованим та становить 20000грн (п. 9 Договору).

Відповідно до п. 10 Договору у разі відмови суду у задоволенні позову Адвокат повертає Клієнту частину гонорару у розмірі 10000грн.

Обов`язки Клієнта визначені у п. 12 Договору до яких, окрім інших, належить сплатити Адвокату гонорар (п.п. 12.1 Договору).

Договір є укладеним з моменту його підписання Сторонами (п. 13 Договору).

У пункті 13 Договору визначено, що зміни, доповнення до Договору допускаються за взаємною письмовою згодою Сторін і оформляються Додатком, який є невід`ємною його частиною, або викладенням Договору в новій редакції.

Відповідно до п. 18 Договору Акт приймання-передачі виконаних Адвокатом робіт та/або наданих послуг Клієнту складається та передається у день закінчення чи розірвання договору.

Договір підписаний від Адвоката Гільовським О.І., а від Клієнта Кшановською А.В., а також скріплений відтиском печатки Адвоката.

Окрім цього, представником позивача долучено Акт приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги від 27.06.2025р., складений 09.10.2025р. між адвокатом Гільовським Олегом Ігоровичем (надалі Адвокат) та Кшановською Антоніною Валеріївною (надалі Клієнт).

Відповідно до п. 1 Акту Адвокат надав, а Клієнт отримав такі юридичні послуги, передбачені умовами Договору про надання правничої допомоги від 27.06.2025р., а саме:

- визначення правової позиції у справі;

- складання та подання до Господарського суду Хмельницької області позовної заяви до Анісімової Ірини Олегівни про стягнення заборгованості з орендної плати;

- консультування Клієнта перед судовими засіданнями;

- представництво клієнта у судових засіданнях у справі №924/730/25.

- стягнення 20000грн за правничу допомогу

- стягнення 2422,40грн за судовий збір.

У вказаному Акті сторони погодили, що вартість послуг, наданих Адвокатом Гільовським О.І. по справі №924/730/25, є фіксованою та становить 20000,00грн.

Грошові кошти сплачено Клієнтом до підписання вказаного Акту прийманні-передачі (п. 2 Акту).

Акт підписаний від Адвоката Гільовським О.І., а від Клієнта Кшановською А.В., а також скріплений відтиском печатки Адвоката.

Згідно з ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19 та від 22.11.2019р. у справі №910/906/18.

Надання фізичній особі-підприємцю Кшановській Антоніні Валеріївні адвокатських послуг у Господарському суді Хмельницької області при розгляді справи №924/730/25 адвокатом Гільовським О.І. підтверджується наступними документами: Договором про надання правової (професійної правничої) допомоги від 27.06.2025р., укладеним між адвокатом Гільовським Олегом Ігоровичем (надалі Адвокат) та Кшановською Антоніною Валеріївною (надалі Клієнт); Актом приймання-передачі наданих послуг за Договором від 09.10.2025р.; Ордером серії ВХ №1100942 від 17.07.2025р.; Ордером серії ВХ №1107569 від 13.10.2025р.; Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХМ №000406 від 07.12.2022р.

Судом встановлено, що позовна заява від 18.07.2025р.; клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату від 12.08.2025р.; заява про зменшення позовних вимог від 13.08.2025р.; заява про відмову у задоволенні клопотання відповідача від 10.09.2025р.; клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату від 06.10.2025р.; клопотання про стягнення судових витрат від 13.10.2025р. у даній справі подані адвокатом Гільовським О.І. до суду через систему "Електронний суд".

Крім цього, представник позивача адвокат Гільовський О.І. брав участь в підготовчих засіданнях у справі 06.08.2025р., 25.08.2025р., а також в судових засіданнях 10.09.2025р., 11.09.2025р., 09.10.2025р. в приміщенні суду.

Таким чином, позивачем згідно з вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України, доведено надання йому послуг правової допомоги під час розгляду справи №924/730/25 у Господарському суді Хмельницької області.

Водночас, матеріали справи містять клопотання представника відповідача (вх.№05-22/7965/25 від 13.10.2025р.) про зменшення розміру заявлених представником позивача судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги у справі №924/730/25. В обґрунтування зазначеного клопотання представник відповідача зауважує, що заявлена представником позивача сума витрат на правничу допомогу є завищеною і такою, що суперечить принципам розумності, необхідності, пропорційності судових витрат.

Суд звертає увагу, що відповідно до положень частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.02.2021р. у справі №922/743/20.

Тобто, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат від адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правничу допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019р. у справі №915/237/18, від 24.10.2019р. у справі №905/1795/18, від 17.09.2020р. у справі №904/3583/19.

Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №755/9215/15-ц).

Водночас, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019р. у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020р. у справі №922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 Господарського процесуального кодексу України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022р. у справі № 911/2737/17).

За змістом частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представник фізичної особи-підприємця Кшановської Антоніни Валеріївни у заяві про стягнення витрат на правничу допомогу просив суд стягнути з Анісімової Ірини Олегівни судові витрати понесені у зв`язку із розглядом справи у суді у сумі 20000,00грн.

Відповідно до статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019р. у справі №916/2102/17, від 25.06.2019р. у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019р. у справі №922/928/18, від 30.07.2019р. у справі №911/739/15 та від 01.08.2019р. у справі №915/237/18.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Отже, з урахуванням викладеного, виходячи зі змісту норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України, питання про співмірність заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права. Правові позиції Верховного Суду щодо співмірності судових витрат із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності викладені у постановах №909/371/18 від 25.06.2019р., №916/2102/17 від 20.05.2019р..

Судом також враховується, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п.135 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2024р. у справі №922/1964/21, п.5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі №904/4507/18).

Зважаючи на наведене, враховуючи критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а саме їх дійсність, необхідність, обґрунтованість, розумність їх розміру, співмірність та пропорційність, керуючись принципом верховенства права, з урахуванням встановлених обставин, складності справи, кількості судових засідань, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, умов договору, суд дійшов висновку, що заявлені представником фізичної особи-підприємця Кшановської Антоніни Валеріївни адвокатом Гільовським О.І. до відшкодування витрати у сумі 20000,00грн є неспівмірними, оскільки не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Враховуючи викладене, керуючись принципом пропорційності, зважаючи на забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору, ціну позову, складність справи, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, на думку суду, справедливим і співмірним є розміру витрат на правничу допомогу по вказаній справі у сумі 10000,00грн.

Судом також береться до уваги, що відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати пов`язані із розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, з огляду на часткове задоволення позову, враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, якими суд керувався при розподілі судового збору, до стягнення з відповідача підлягають витрати на правничу допомогу в розмірі 9769,00грн (97,69% від 10000,00грн, оскільки позовні вимоги у справі №924/730/25 задоволено судом частково, а саме 97,69% від 41660,48грн). В решті суми витрат на правничу допомогу належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 232, 244, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника Фізичної особи-підприємця Кшановської Антоніни Валеріївни адвоката Гільовського О.І. (вх.№05-08/3041/25 від 13.10.2025р.) про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 20000,00грн задовольнити частково.

Стягнути з Анісімової Ірини Олегівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Кшановської Антоніни Валеріївни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 9769,00грн (дев`ять тисяч сімсот шістдесят дев`ять гривень 00 копійок) витрат на правничу допомогу.

Видати наказ.

В решті суми витрат на правничу допомогу відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Д. Вибодовський

Виготовлено 4 примірники:

1 - до справи (в паперовому екз.);

2 - позивачу (до електронного кабінету);

3 - представнику позивача (до електронного кабінету);

4 - відповідачу (до електронного кабінету).