У Х В А Л А

16 жовтня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/934/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В.В., розглянувши матеріали справи

За позовом: Чернігівської обласної прокуратури,

, вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, в інтересах держави в особі позивача: Державної служби статистики України,

, вул. Шота Руставелі, 3, м. Київ, 01601

до відповідачів: 1. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях,

, проспект Голосіївський, 50, м. Київ, 03039

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Північ»,

, вул. Вокзальна, 80, смт Ріпки, Чернігівська область, 15000

3. Національної академії статистики, обліку та аудиту,

, вул. Підгірна, 1, м. Київ, 04107

Предмет спору: про визнання недійсним договору та зобов`язання повернути нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Чернігівська обласна прокуратура в інтересах держави в особі Державної служби статистики України звернулась до суду з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Північ» та Національної академії статистики, обліку та аудиту, у якому просить суд:

- визнати недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 13/18-21, укладений 20.05.2021 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, Товариством з обмеженою відповідальністю «Смарт Північ» та Національною академією статистики, обліку та аудиту України, об`єктом якого є нерухоме майно будівля колишнього навчального корпусу загальною площею 859 м2, розташована за адресою: м. Чернігів, вул. Гонча, 25.

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Смарт Північ» повернути Національній академії статистики, обліку та аудиту України за актом приймання-передачі про повернення державного нерухомого майна будівлю колишнього навчального корпусу загальною площею 859 м2, розташовану за адресою: м. Чернігів, вул. Гонча, 25.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний договір укладений з порушенням вимог законодавства, зокрема, положень Закону України «Про освіту», оскільки спірне нежитлове приміщення, що перебуває на балансі Національної академії статистики, обліку та аудиту України, передано в оренду відповідачу-2 із цільовим призначенням на розсуд орендаря тобто для здійснення діяльності, яка не пов`язана з навчальним процесом або обслуговуванням учасників освітнього процесу. Отже, за висновком прокурора, наявні обставини для визнання недійсним такого договору на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України та повернення об`єкта оренди його балансоутримувачу.

17.09.2025 прокурор подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

07.10.2025 представник відповідача-2 направив до суду відзив, у якому просить здійснювати розгляд справи з викликом сторін.

Розглянувши зазначене клопотання відповідача-2, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5-7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Статтею 161 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього (ч. 1,4 ст. 165 ГПК України).

За змістом ч. 1, 3, 4 ст. 167 Господарського процесуального кодексу України у запереченні відповідач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення. До заперечення застосовуються правила, встановлені частинами третьою-шостою статті 165 цього Кодексу. Заперечення подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання заперечення, який дозволить іншим учасниками справи отримати заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Обставини справи, аргументи та заперечення, викладені у заявах по суті, підлягають доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (ст. 74-79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, з урахуванням зазначених приписів, кожен з учасників справи, у тому числі відповідач, при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін може користуватися своїми процесуальними правами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України, та не позбавлений процесуального права викладати свої аргументи, пояснення, міркування, заперечення, а також подавати докази у письмових заявах по суті.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Отже, у судовому засіданні з розгляду справи по суті не передбачено вжиття процесуальних заходів, здійснення яких можливе у підготовчому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 182 ГПК України.

Згідно зі ст. 194 Господарського процесуального кодексу України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі вже зібраних у підготовчому провадженні матеріалів.

Саме лише суб`єктивне бажання відповідача ще усно викладати зміст та підстави своїх заперечень щодо предмета позову (у вступному слові), наводити обставини та докази на їх підтвердження, тобто ті доводи і аргументи, які вже були викладені в письмових заявах по суті, не є достатньою та обґрунтованою підставою для проведення судового засідання. Суд самостійно досліджує усі подані сторонами матеріали, що знаходяться у справі. При цьому відповідач у своїх запереченнях за принципом «останнього слова» має усі необхідні можливості для подання своїх доводів, міркувань щодо доводів позивача, які стосуються предмета позову.

У поданому відзиві відповідач-2 взагалі не обґрунтував необхідності проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, а свої доводи, аргументи, заперечення та докази у достатній мірі можуть бути викладені відповідачем-2 у письмовому виді відповідно до викладених судом вище висновків.

Беручи до уваги, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача-2 про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини», заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року «Варела Ассаліно проти Португалії», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Керуючись ст. 42, 161, 167, 233-235, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Смарт Північ» у задоволенні клопотання про розгляд справи з викликом сторін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Вебадреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун