ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/1747/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1 , м. Київ
до Публічного акціонерного товариства "Першотравенський завод електротехнічного фарфору", м. Харків
про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити певні дії
за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Першотравенський завод електротехнічного фарфору" (відповідач), згідно якої просить суд:

- визнати трудові відносини між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Публічним акціонерним товариством "Першотравенський завод електротехнічного фарфору" () припиненими з 07 січня 2022 року;

- виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань з розділу: "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомості про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як про керівника і як про представника Публічного акціонерного товариства "Першотравенський завод електротехнічного фарфору" ();

- стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.05.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Першотравенський завод електротехнічного фарфору" про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити певні дії було залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог ухвали Господарського суду Харківської області від 26.05.2025 позивач надав до суду заяву про усунення недоліків вх.№ 12762 від 28.05.2025, згідно якої позивачем були усунені недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.06.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

Позивач 30.09.2025 за вх.№ 22685 подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач про розгляд справи повідомлявся судом за юридичною адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 61052, м. Харків, пров. Сімферопольський, буд. 6, офіс 101А. Проте, копії ухвал суду по справі адресовані відповідачу були повернуті Укрпоштою на адресу суду із зазначенням причини повернення - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 922/1747/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Так, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно позову позивач вказує, що він з 26 січня 2011 року працював головою правління Публічного акціонерного товариства "Першотравенський завод електротехнічного фарфору" (ПАТ "ПЕЗТФ"), про що в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про нього, як про керівника і підписанта ПАТ "ПЕЗТФ". Відповідачем порушене право позивача на звільнення з роботи, передбачене ч. 1 ст. 38 КЗпП України та ч.3 ст. 99 ЦК України, оскільки не вирішення наглядовою радою або загальними зборами відповідача заяви позивача про звільнення з посади голови правління та не проведення відповідних реєстраційних дій є порушенням його права щодо вільного вибору праці.

Як вбачається з наказу № 1к від 15.07.2013 ПАТ "ПЕЗТФ" "Про призначення на посаду" на підставі протоколу рішення засідання наглядової ради ПАТ "Першотравенський завод електротехнічного фарфору" № 1 від 15.07.2013 ОСОБА_1 з 15.07.2013 було призначено на посаду голови правління ПАТ "ПЕЗТФ" з оплатою праці згідно штатного розкладу.

29 грудня 2021 року головою спостережної ради ПАТ "ПЕЗТФ" за результатами розгляду заяви позивача про звільнення його з посади голови правління ПАТ "ПЕЗТФ" було складено лист №29/12/21, у якому зазначалося про те, що підприємство позивача не веде підприємницької діяльності, спроби знайти іншого кандидата на посаду директора підприємства виявилися безуспішними, у відповідача не має можливості провести реєстраційні дії щодо звільнення позивача.

20 січня 2022 року позивач направив поштою на адреси ПАТ "ПЕЗТФ" та голови спостережної ради ПАТ "ПЕЗТФ" заяву від 19.01.2022 про звільнення з посади голови правління ПАТ "ПЕЗТФ" за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Заяву позивача від 19.01.2022 про звільнення його за власним бажанням було отримано 24 січня 2022 року головою спостережної ради ПАТ "ПЕЗТФ" ОСОБА_2 .

З огляду на положення ст. 38 КЗпП та ч. 3 ст. 99 ЦК України позивач зазначає у позові, що на підставі заяви від 19.01.2022 його трудові відносини з ПАТ "ПЕЗТФ" були фактично припинені 07 лютого 2022 року. Відповідач не виконав свого обов`язку, не провів розрахунок і не видав йому трудову книжку в день звільнення.

З матеріалів справи вбачається, що 14 лютого 2022 року позивач направив поштою на адреси ПАТ "ПЕЗТФ" та голови спостережної ради ПАТ "ПЕЗТФ" заяву від 11.02.2022 року з проханням видати йому належним чином оформлену трудову книжку та копію наказу про звільнення його з роботи, а також вирішити питання щодо припинення його повноважень шляхом прийняття відповідного рішення на загальних зборах наглядової ради ПАТ "ПЕЗТФ" та внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

У позові позивач зазначає, що відповідачем на момент звільнення не було видано йому трудову книжку, не проведено розрахунку, на його письмову вимогу від 11 лютого 2022 року не видано копію наказу про звільнення з роботи, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань продовжує існувати обліковий запис про Башинського А.Г. як керівника та представника ПАТ "ПЕЗТФ". З огляду на вказане, 25 квітня 2025 року позивач направив поштою на адреси ПАТ "ПЕЗТФ" та голови спостережної ради ПАТ «ПЕЗТФ» заяву з проханням видати йому належним чином оформлену трудову книжку та копію наказу про звільнення його з роботи, а також просив провести реєстраційні дії з його звільнення та виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань з розділу: "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомості про ОСОБА_1 , як про керівника і як про представника ПАТ "Першотравенський завод електротехнічного фарфору". Проте, така заява була проігнорована відповідачем.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частинами 1, 2 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У відповідності до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 38 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Частиною 3 ст. 99 ЦК України визначено, що повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Статтею 47 Кодексу законів про працю України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок, а також (на вимогу працівника) видати йому копію наказу про звільнення з роботи.

Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирав або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Статтею 38 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні.

Пунктом 9 частини 2 статті 71 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що обрання та припинення повноважень голови і членів виконавчого органу товариства віднесено до виключної компетенції наглядової ради.

Частиною 1 статті 84 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлено, що повноваження голови колегіального виконавчого органу (особи, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу) припиняються за рішенням наглядової ради з одночасним прийняттям рішення про призначення голови колегіального виконавчого органу (особи, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу) або особи, яка тимчасово здійснюватиме його повноваження, якщо статутом акціонерного товариства це питання не віднесено до компетенції загальних зборів.

Пунктом 9.18.9. статуту ПАТ "ПЕЗТФ" передбачено, що до виключної компетенції наглядової ради належить обрання та припинення повноважень голови та членів правління.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Конституційний Суд України у Рішеннях від 07.07.2004 № 14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права як визнання трудових відносин між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Публічним акціонерним товариством "Першотравенський завод електротехнічного фарфору" () припиненими з 07.02.2022, у зв`язку зі звільненням за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки позивачем було вичерпано процедурні можливості реалізувати своє право на припинення трудових відносин із Публічним акціонерним товариством "Першотравенський завод електротехнічного фарфору".

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про визнання трудових відносин між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Публічним акціонерним товариством "Першотравенський завод електротехнічного фарфору" () припиненими з 07.02.2022.

Щодо вимог позивача про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань з розділу: "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомості про ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як про керівника і як про представника Публічного акціонерного товариства "Першотравенський завод електротехнічного фарфору" (), суд зазначає наступне.

Пунктом 13 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що в Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Згідно із пункту 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

За змістом пункту 3 частини 5 статті 25 "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті, проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини).

Втім, враховуючи те, що вимога про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань відповідної інформації щодо позивача була заявлена позивачем саме до відповідача, суд не вбачає можливості для її задоволення.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині визнання трудових відносин між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Публічним акціонерним товариством "Першотравенський завод електротехнічного фарфору" () припиненими з 07.02.2022.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати трудові відносини між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Публічним акціонерним товариством "Першотравенський завод електротехнічного фарфору" () припиненими з 07.02.2022.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Першотравенський завод електротехнічного фарфору" (61052, м. Харків, пров. Сімферопольський, буд. 6, офіс 101А, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2422,40 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Публічне акціонерне товариство "Першотравенський завод електротехнічного фарфору" (61052, м. Харків, пров. Сімферопольський, буд. 6, офіс 101А, ).

Повне рішення складено "13" жовтня 2025 р.

Суддя А.М. Буракова