ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2025 Справа № 904/4490/25
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Лоджістик Трейд», м. Київ

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Актіс Граніт», м. Дніпро

Про: стягнення 883 496,87 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Євро Лоджістик Трейд» (позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Актіс Граніт» (відповідач) про стягнення заборгованості за договором №563 ЄЛТ/2025 від 04.02.25 р. транспортно-експедиційного обслуговування вантажів в розмірі 883 496,87 грн., що складається з: заборгованості за надані послуги в розмірі 759 587, 79 грн., пені в розмірі 94 834, 02 грн., 3 % річних від простроченої суми 9 177, 49 грн. та інфляційних втрат в розмірі 19 897, 57 грн.

Ухвалою суду від 18.08.25р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

ТОВ «Актіс Граніт» (відповідач) заперечує проти позовних вимог та вказує, що в матеріалах справи відсутні докази направлення відповідачу рахунків, у зв`язку з чим строк виконання зобов`язання не настав. Таким чином відсутні правові підстави для стягнення пені, процентів та інфляційних витрат.

ТОВ «Євро Лоджістик Трейд» (позивач) заперечує проти обставин, викладених у відзиві на позовну заяву та вказує, що протягом періоду співпраці за результатами наданих послуг було узгоджено та підписано Акт № 1-563ЄЛТ/2025 від 05 березня 2025 року виконаних робіт (наданих послуг), при цьому відповідачем оплачені послуги лише частково, доказом чого є акт звіряння взаємних розрахунків за період 04.02.2025-18.03.2025 на суму 759 584, 79 грн. Звертає увагу суду, що відповідно до п. 3.4. договору строки на проведення оплати наданих послуг настали на четвертий день з початку перевезення вантажу. Факт наданих послуг в частині перевезення підтверджуються актами виконаних робіт (наданих послуг). Також зазначає, що листом від 12 червня 2025 року за вих. № 1/12/06 а також листом від 23.06.2025 року за вих. № 1/2306 відповідач гарантував погашення існуючої на той момент заборгованості в розмірі 759 587, 79 гривень.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

04.02.25 р. між ТОВ «Актіс Граніт» (клієнт) та ТОВ «Євро Лоджістик Трейд» (експедитор) укладений договір №563ЄЛТ/2025 транспортно-експедиційного обслуговування вантажів , згідно умов якого клієнт доручає , а експедитор приймає на себе зобов`язання від свого імені за плату та за рахунок клієнта здійснити транспортно-експедиційне обслуговування експортно-імпортних і транзитних вантажів клієнта при їх перевезенні по території України та інших країн, відповідно до Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» , ЦК України , ГК України , Статутом залізниць України , Правилами угоди про міжнародне вантажне сполучення, міжурядовими та прикордонними Угодами і національним транспортним правом країни по території якої здійснюються перевезення (п.1.1). Клієнт здійснює на розрахунковий рахунок експедитора 100% попередню оплату вартості перевезення і транспортно-експедиційного обслуговування вантажів, суми страхової премії, якщо перевезення, вантаж або рухомий склад застраховані, вартості митно - брокерських послуг, або за іншими погодженими сторонами в установленому цим договором порядку послуги на підставі рахунків експедитора, по факту прибуття вагона на станцію навантаження. Попередня оплата вважається здійсненою належним чином в день надходження коштів на банківський рахунок експедитора в повному обсязі (п.3.3). У разі, якщо за згодою експедитора, перевезення вантажу клієнта розпочато до надходження 100% попередньої оплати в порядку п. 3.3. цього договору, клієнт повинен провести 100% оплату за фактичне завантаження вагонів, що здійснюється згідно цього договору, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати початку перевезення певної партії вантажу (п.3.4). Обсяг наданих Експедитором та прийнятих клієнтом послуг остаточного узгоджується сторонами в акті приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг). Клієнт підписує наданий експедитором акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом 5 робочих днів з моменту його отримання або направляє протягом зазначеного строку на адресу експедитора претензію з аргументованою відмовою від підписання такого акту. У випадку відмови клієнта від підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) і неподання на адресу експедитора претензії в обумовлений строк акт приймання-передачі виконаних послуг (наданих послуг) вважається підписаним клієнтом і повністю з ним узгодженим, а послуги за цим актом такими, що були надані експедитором належним чином та в передбачений цим договором, додатками до нього або заявкою строк (п. 5.1). Цей договір належить до виду генеральних угод, а вид та обсяг додаткових послуг, вид та найменування вантажу, розмір плати Експедитору, вартість перевезення, пункт відправлення та призначення, термін надання послуг тощо зазначаються в заявці клієнта та узгоджуються в додатках, які є невід`ємною частиною договору (п. 6.1). Відповідно до пункту 7.1. договір набуває чинності з дати його підписання і діє по 31.12.25 р., але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. У тих випадках, коли перевезення заявленого вантажу клієнтом розпочато в межах терміну дії договору, а закінчується після 31.12.25р., дія договору автоматично продовжується на весь період перевезення цього вантажу. Якщо жодна зі сторін за 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору не зробить письмової заяви про припинення його дії , договір автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах (п. 7.2.).

Відповідно до додаткової угоди №1 сторони визначили вартість послуг з організації залізничного перевезення вантажів за певним напрямком, а саме : станція відправлення- Миропіль (341802) та станція призначення Ізмаїл (404503).

Клієнтом надавалась також заявка № 1 від 05 лютого 2025 року на перевезення вантажів. Фактична (остаточна) вартість кожного вагоно-перевезення та фактична вартість ТЕО відображається та узгоджується Сторонами у Акті наданих послуг відповідно умов п. 5.1. укладеного договору.

Як стверджує позивач , на виконання умов договору він надав, а відповідач прийняв обумовлені договором послуги на загальну суму 1 282 062,79 грн., що підтверджується актом виконаних робіт (наданих послуг) № 1-563ЕЛТ/2025 від 05.03.25р. на суму 1 282 062,79 грн.

Згідно з актом звіряння взаємних розрахунків за період 04.02.25р.-18.03.25р., який підписано сторонами без зауважень, заборгованість відповідача перед позивачем становить 759 587,79грн.

Листом від 12 червня 2025 року за вих. № 1/12/06 , а також листом від 23.06.25р. за вих. № 1/2306 відповідач гарантував позивачу погашення існуючої на той момент заборгованості в розмірі 759 587, 79 грн. в строк до кінця 2025 року з погодженим сторонами графіком. На час винесення рішення у справі відповідачем доказів погашення заборгованості перед позивачем не надано.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором транспортного експедирування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів; транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування; експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування; клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 ЦК України та ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор зобов`язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Статтею 931 ЦК України передбачено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Зважаючи на наявність у матеріалах справи належним чином засвідченої копії підписаного сторонами без заперечень чи зауважень акту здачі-приймання виконаних робіт від 05.03.25р. № 1-563ЕЛТ/2025 на суму 1 282 062,79 грн., який в силу п. 5.1 договору є підтвердженням належного виконання (надання) послуг експедитором, суд дійшов висновку про те, що строк оплати для відповідача настав.

Враховуючи те, що загальна сума заборгованості відповідача за договором, яка складає 759 587,79 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення вказаної суми боргу, в зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Зважаючи на неналежне виконання ТОВ «Актіс Граніт» своїх зобов`язань за Договором, позивач також просив суд стягнути з відповідача 94 834,02 грн. пені, нарахованої за період прострочення з 18.03.25р. по 11.08.25р., 3 % річних у розмірі 9 177,49грн. та інфляційні втрати у розмірі 19 897,57грн. за той же період часу .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. За визначенням ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.8 договору встановлено, що у разі прострочення платежів, клієнт сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості за кожен день такого прострочення, а також 3% річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку, що вказаний розрахунок зроблено вірно, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 94 834,02 грн. пені, 3 % річних у розмірі 9 177,49грн. та інфляційні втрати у розмірі 19 897,57грн. підлягають задоволенню.

У позовній заяві позивач визначив розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 39 000,00 грн. та просив покласти ці витрати на відповідача.

Згідно зі ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частин 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 ГПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують як сам факт надання адвокатських послуг, так і їх фактичний обсяг , тому суд відмовляє в покладені на відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 39 000,00грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Актіс Граніт» (49044, м. Дніпро, вул. Ливарна, буд. 4; ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Лоджістик Трейд» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А; ): 759 587, 79 грн. - заборгованості; 94 834, 02 грн. - пені; 9 177, 49 грн. 3 % річних; 19 897, 57 грн. інфляційних втрат та 13 252,45 грн. - витрат на сплату судового збору. Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

3. Відмовити в покладанні на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 39 000,00грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України рішення складено та підписано без його проголошення 15.10.25р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.