ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

17 жовтня 2025 року м. ХарківСправа № 922/3684/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АДР-Сервіс Агро" від 15.10.2025 про забезпечення позову до подачі позовної заяви у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АДР-Сервіс Агро", м. Дергачі Харківської області
до Акціонерного товариства "Укргазвидобування", м.Київ, в особі Філії Бурове управління "Укрбургаз" акціонерного товариства "Укргазвидобування", м. Берестин Харківської області
про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2025 року до Господарського суд Харківської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АДР-Сервіс Агро" про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій дане товариство просить:

- Накласти арешт на майбутній урожай соняшнику (на площі 1930,00 га) та кукурудзи (на площі 981,1848 га), що знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:000:0011, :01:000:0012, :01:000:0013, :01:000:0014, :01:000:0015, :01:000:0016, :01:000:0017, :01:000:0018, :01:000:0027, :02:000:0020, :02:000:0021, :02:000:0022, :02:000:0023, :02:000:0024, :02:000:0025, :02:000:0027, :02:000:0028, :03:000:0001, :03:000:0002, :03:000:0003, :03:000:0004, :03:000:0005, :03:000:0007, :03:000:0009, :03:000:0010, :09:000:0160, :11:000:0125, :11:000:0126, :11:000:0140, :11:000:0141, :11:000:0142, :11:000:0143, угіддях (рілля) площею 2 911,1848 га, що є частиною земельних угідь загальною площею 3544,4 га на території Володимирівської сільської ради Красноградського (Берестинського) району Харківської області, яке знаходиться в користуванні відповідача на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою площею 3544,4 га №9 (Серія ХР-17-18-000665) від 18.12.1995.

- Передати майно, на яке накладено арешт, на відповідальне зберігання Товариство з обмеженою відповідальністю "АДР-Сервіс Агро".

У своїй заяві ТОВ "АДР-Сервіс Агро" зазначає, що має намір звернутися за захистом порушеного права до Господарського суду Харківської області з позовом про визнання права власності на урожай кукурудзи та соняшника 2025 року. Проте, зважаючи на те, що судове провадження потребує часу позивач має обґрунтовані побоювання, що відповідач, скориставшись можливістю, вчинить дії, направлені на перешкоджання виконанню рішення суду, в тому числі незаконно відчужить врожай, що унеможливить виконання судового рішення, направленого на захист порушеного права.

Згідно з частиною 1 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву ТОВ "АДР-Сервіс Агро", суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Зокрема, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд зазначає, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.09.2018 у справі №910/7141/13.

У рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 у справі № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України вказано, що з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини цього рішення).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в господарській справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Так, майбутні вимоги позивача до відповідача обґрунтовані тим, що між сторонами було укладено договір №УБГ223/035-18 про виконання сільськогосподарських робіт (послуг) від 06 квітня 2018 року, на підставі якого позивачем починаючи з лютого 2025 року розпочато агротехнічні заходи (дискування, глибоке рихлення, оранка, посів) для сезону 2025 року зі згоди відповідача. Результатом проведення даних робіт стане майбутній врожай кукурудзи та соняшника 2025 року. Натомість, відповідач станом на дату подання заяви відмовляється виконувати власні обов`язки за договором. А саме, всупереч пунктам 1.6, 2.4.6, 3.5, 4.2 Договору не визнає право позивача на врожай кукурудзи та соняшника 2025 року, вирощений силами та засобами позивача. Внаслідок чого позивач має намір звернутися за захистом порушеного права до Господарського суду Харківської області з позовом про визнання права власності на врожай кукурудзи та соняшника 2025 року.

Водночас, з наданої суду заяви відповідача про вчинення кримінального правопорушення №УБГ1045-1 від 01.04.2025 вбачається, що останній вважає, що ТОВ "АДР-Сервіс Агро" сaмoвiльно зайняло та здійснило протиправний oбpoбiток земельних дiлянок, що перебувають в постійному користуванні відповідача, чим пеpешкoджає останньому здiйснювaти свою зaкoннy гoспoдapськy дiяльнiсть.

З урахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що без встановлення обмежень на час розгляду справи у вигляді арешту спірного врожаю відповідач, який вважає протиправним здійснення сільськогосподарських робіт на своїх земельних ділянках, матиме можливість вчинити дії, направлені на перешкоджання виконанню рішення суду, в тому числі відчужити врожай.

Отже існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення у разі повного або часткового задоволення такого позову.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (постанова ВП ВС від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, постанова КГС ВС від 06.12.2023 № 917/805/23).

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб (постанова КГС ВС від 06.12.2023 №917/805/23).

Наявність у відповідача можливості самостійно розпорядитись спірним майном шляхом вчинення дій (правочинів) щодо нього на користь будь-яких третіх осіб, може призвести до неможливості реального поновлення інтересів позивача, який вважає себе власником цього майна, в межах даної справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до частини 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18).

Також, у постанові у справі № 904/2357/20 від 21 серпня 2020 року Верховний Суд зазначив, що за змістом пункту 1 частини першої статті 137 ГПК України під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

У даному випадку спірне майно - врожай соняшнику та кукурудзи, щодо якого позивач просить вжити заходи забезпечення позову, повністю відповідає обсягу його позовної вимоги про визнання права власності на це ж саме майно.

Суд наголошує, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті та застосовуються з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які можуть мати відповідні негативні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав позивача, що може бути встановлено лише за результатами розгляду спору по суті, а також виконання майбутнього судового рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Крім того, позивач просить передати майно, на яке накладено арешт, на його відповідальне зберігання. Отже всі витрати щодо зберігання майна під час розгляду справи фактично буде нести саме позивач. Відповідно, у випадку незадоволення його позовних вимог, відповідач не матиме будь-яких фінансових витрат, пов`язаних із вжиттям такого заходу забезпечення позову як арешт майна.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АДР-Сервіс Агро" від 15.10.2025 про забезпечення позову до подачі позовної заяви задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майбутній урожай соняшнику (на площі 1930,00 га) та кукурудзи (на площі 981,1848 га), що знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:000:0011, :01:000:0012, :01:000:0013, :01:000:0014, :01:000:0015, :01:000:0016, :01:000:0017, :01:000:0018, :01:000:0027, :02:000:0020, :02:000:0021, :02:000:0022, :02:000:0023, :02:000:0024, :02:000:0025, :02:000:0027, :02:000:0028, :03:000:0001, :03:000:0002, :03:000:0003, :03:000:0004, :03:000:0005, :03:000:0007, :03:000:0009, :03:000:0010, :09:000:0160, :11:000:0125, :11:000:0126, :11:000:0140, :11:000:0141, :11:000:0142, :11:000:0143, угіддях (рілля) площею 2911,1848га, що є частиною земельних угідь загальною площею 3544,4га на території Володимирівської сільської ради Красноградського (Берестинського) району Харківської області, яке знаходиться в користуванні відповідача на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою площею 3544,4 га №9 (Серія ХР-17-18-000665) від 18.12.1995.

Передати майно, на яке накладено арешт, на відповідальне зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю "АДР-Сервіс Агро".

Ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Стягувачем за цією ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "АДР-Сервіс Агро" (62302, Харківська обл., Харківський р-н, м.Дергачі, вул.Соснова, будинок 2-А, ), боржником є Акціонерне товариство "Укргазвидобування" (04053, м.Київ, вул.Кудрявська, буд.26/28, ) в особі Філії Бурове управління "Укрбургаз" акціонерного товариства "Укргазвидобування" (63304, Харківська область, Берестинський р-н, м.Берестин, вул.Полтавська, буд. 86, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 00156392).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Дана ухвала набирає законної сили з дати підписання суддею, тобто з 17.10.2025, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років, тобто до 18.10.2028.

Суддя М.В. Калантай