ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 року м.Дніпро Справа № 904/2762/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач),

суддів: Чус О.В., Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2025 у справі №904/2762/24 (суддя Корсун В.Л.)

за позовом Дніпропетровського обласного центру зайнятості (49006, м. Дніпро, вул. Ю. Савченко, буд. 12, фактична адреса: 49006, м. Дніпро, пр. Лесі Українки, буд. 4)

до відповідача Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20)

про стягнення 8 838,69 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

24.06.24 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява за вих. від 14.06.24 №01-10/1183 з вимогами Дніпропетровського обласного центру зайнятості до акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (надалі АТ "ДТЕК Дніпроенерго") про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 8 838,69 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.24 матеріали позовної заяви у справі № 904/2762/24 передано за підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.01.2025 у справі № 904/2762/24 позов задоволено.

Стягнуто з акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" на користь Дніпропетровського обласного центру зайнятості кошти виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 8838 грн 69 коп. та 3 028грн 00 коп. судового збору.

Приймаючи оспорюване судове рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку щодо неправомірної виплати грошових виплат по безробіттю співробітнику відповідача, поновленого на роботі у судовому порядку.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням суду, через систему "Електронний суд", акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2025 року по справі №904/2762/24 і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Дніпропетровського обласного центру зайнятості до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" про стягнення виплаченого забезпечення у сумі 8 838,69 грн відмовити в повному обсязі.

Відстрочити АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" сплату судового збору за подання апеляційної скарги до її розгляду по суті.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Відповідач (апелянт) стверджує, що позивачем у справі №904/2762/24 не надано належних доказів щодо його правонаступництва всіх прав та обов`язків Нікопольського міськрайонного центру зайнятості та доказів нарахування і виплати ОСОБА_1 допомоги по безробіттю у розмірі 8 838,69 грн.

У випадку публічного правонаступництва перехід таких прав та обов`язків оформлюється нормативним актом, тоді як правонаступництво в майнових приватних правовідносинах здійснюється на підставі передавального акту (ч. 2 ст. 107 ЦК України, п. 7 Порядку № 1074 від 20.10.2011). При цьому юридична особа є припиненою з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих відповідачем одночасно з відзивом на позовну заяву, 07.11.2022 внесено запис про перебування Нікопольського міськрайонного центру зайнятості () в стані припинення (№012000830).

Запис про припинення Нікопольського міськрайонного центру зайнятості у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань станом на час винесення судом оскаржуваного рішення від 07.01.2025 та станом на момент подання апеляційної скарги відсутній, вказана юридична особа перебуває в стані припинення.

Факт переходу майнових прав та обов`язків боржника, який є органом державної влади, у процесі його реорганізації має бути підтверджений у порядку, встановленому Порядком №1074, проте доказів такого переходу, зокрема відповідного передавального акту, матеріали справи №904/2762/24 не містять.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Дніпропетровський обласний центр зайнятості у відзиві заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду без змін.

Стосовно доводів скаржника про відсутність доказів правонаступництва позивача, останній зазначив, що у даному випадку відбулося функціональне правонаступництво у публічно-правових відносинах, тобто перехід прав та обов`язків Нікопольського міськрайонного центру зайнятості до Дніпропетровського обласного центру зайнятості, що узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 08.12.2021 у справі № 901/348/19.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 10.02.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Мороз В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2025 витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/2762/24. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.01.2025 у справі №904/2762/24 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

04.03.2025 матеріали справи № 904/2762/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

В апеляційній скарзі заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивовано тим, що: "…Основним видом діяльності АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» є виробництво електричної та теплової енергії на теплових електростанціях, забезпечуючи можливість життєдіяльності населення та функціонування військових та цивільних об`єктів, а також промисловості країни.

З початку військової агресії рф проти України теплові електростанції вже третій рік поспіль піддаються систематичним ракетним та дроновим атакам з боку ворога, наслідками яких є значне руйнування енергетичного обладнання, будівель та споруд, що робить неможливим їх використання для здійснення виробничої діяльності через обставини, на які підприємство не впливає.

Протягом усього періоду триваючої збройної агресії АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» системно здійснювало всі можливі заходи щодо ремонту обладнання та відновлення генерації електроенергії, розуміючи важливість забезпечення теплом та світлом міст. Однак, протягом 2024 року та у лютому 2025 ворог здійснив найбільші з початку повномасштабного вторгнення комбіновані збройні атаки по енергетиці. Не сталі виключенням й Криворізька теплова електрична станція і Придніпровська теплова електрична станція - відокремлені підрозділи Відповідача (апелянта), які зазнали обстрілів 03.02.2024, 12.02.2024, 28.03.2024, 29.03.2024, 27.04.2024, 01.06.2024, 20.06.2024, 26.08.2024, 17.11.2024, 25.12.2024, 02.02.2025 Внаслідок ракетних обстрілів, що мали місце 25.12.2024 та 02.02.2025 року, через масштабні руйнації електроенергетичного основного та допоміжного обладнання, задіяного у виробництві електричної та теплової енергії, Придніпровська теплова електрична станція та Криворізька теплова електрична станція були вимушені припинити генерацію електроенергії. Наразі усі обігові кошти направляються на відновлення зруйнованого/ушкодженого обладнання задля задоволення потреб Об`єднаної енергетичної системи України в умовах проходження осінньо-зимового періоду 2024- 2025 рр."

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання, суд виходив з того, що оскільки предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а положення пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію, відсутні підстави для відстрочення сплати судового збору у даній справі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.03.2025 відмовлено у задоволенні клопотання акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2025 у справі №904/2762/24, апеляційну скаргу залишено без руху. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме подання до апеляційного суду належних доказів оплати судового збору, у розмірі 3633 грн. 60 коп.

На виконання вказаної ухвали від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги та долучення до матеріалів апеляційної скарги витребуваних судом доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України, в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.01.2025 у справі №904/2762/24, для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Згідно із заявою про надання (поновлення) статусу безробітного за вих. від 19.03.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Нікопольського міськрайонного центру зайнятості, з метою надання (поновлення) йому статусу безробітного відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" та отримання соціальних послуг і допомоги по безробіттю.

У відповідності до витягу із наказів Нікопольського міськрайонного центру зайнятості Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 09.02.21 про прийнятті рішення по особі: ОСОБА_1 ПК № 00015 "Про прийняття рішень, службою зайнятості, передбачених Законами України "Про зайнятість населення", "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та нормативними актами щодо їх застосування, зокрема:

- наказом Нікопольського міськрайонного центру зайнятості від 01.04.20 № НТ200401, ОСОБА_1 надано статус безробітного на підставі ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення", призначено допомогу по безробіттю та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 19.03.20 по 13.03.21, у відповідності до ч. ч. 2, 4 ст. 22 та ч. 3 ст. 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття";

- наказом Нікопольського міськрайонного центру зайнятості від 09.02.21 № НТ210209, ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю на підставі п. п. 2 п. 1 р. V ПНДБ (у зв`язку з припиненням реєстрації безробітного відповідно до п. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення", п. п. 1, 2, 3 п. 30 Порядку від 19.09.18 № 792, у зв`язку з початком зайнятості особи з 03.02.21 та припинено реєстрацію безробітного у зв`язку з працевлаштуванням за наймом на умовах трудового договору (контракту) відповідно до абз. 3 п. п. 1 п. 30 Порядку від 19.09.18 № 792 з 03.02.21.

Наказом Міністерства економіки України № 3910 від 18.10.22 "Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості":

- реорганізовано базові центри зайнятості - Дніпровський міський центр зайнятості, Кам`янський міський центр зайнятості, Криворізький міськрайонний центр зайнятості, Нікопольський міськрайонний центр зайнятості, Новомосковський міськрайонний центр зайнятості та Павлоградський міськрайонний центр зайнятості шляхом їх приєднання до Дніпропетровського обласного центру зайнятості (п. 1);

- установлено, що Дніпропетровський обласний центру зайнятості є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків Дніпровського міського центру зайнятості, Кам`янського міського центру зайнятості, Криворізького міськрайонного центру зайнятості, Нікопольського міськрайонного центру зайнятості, Новомосковського міськрайонного центру зайнятості та Павлоградського міськрайонного центру зайнятості (п. 6).

Наказом Дніпропетровського обласного центру зайнятості № 319 від 23.12.22 "Про утворення філій Дніпропетровського обласного центру зайнятості", утворено відокремлений підрозділ - Криворізька філія Дніпропетровського обласного центру зайнятості.

Дніпропетровський обласний центр зайнятості є державною установою в централізованій системі державних установ державної служби зайнятості, яка виконує завдання та функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту населення від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, визначені Законами України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", "Про зайнятість населення".

У відповідності до положень ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України (ЦК України) в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.01.23 у справі № 171/578/20 позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО", третя особа - первинна профспілкова організація "Захист праці" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено. Вирішено:

- визнати незаконним та скасовано наказ відокремленого підрозділу "Криворізька теплова електрична станція" акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" № 362-к від 17.03.20 "Про звільнення ОСОБА_1 за п. 3 ст. 40 КЗпП України;

- поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаді начальника котлотурбінного цеху відокремленого підрозділу "Криворізька теплова електрична станція" акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО";

- стягнути з акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , середню заробітну плату за час вимушеного прогулу станом на 17.01.23 (включно) у сумі 1 875 065,72 грн. з утриманням з вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів;

- стягнути з акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачений ним судовий збір у розмірі 454,00 грн;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць у сумі 57 373,36 грн;

- стягнути з акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.06.23, апеляційну скаргу акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" залишено без задоволення, рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.01.23 у справі № 171/578/20 - залишено без змін.

Згідно із наказом відокремленого підрозділу "Криворізька теплова електрична станція" акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" від 18.01.23 № 10-к "Про поновлення на роботі", скасовано наказ від 17.03.20 № 362-к про звільнення ОСОБА_1 та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника котлотурбінного цеху з 18.03.20.

Відповідно до п. 7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним (затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України від 13.02.09 № 60/62), рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом.

Наказом Криворізької філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 31.03.23 № 47 "Про відшкодування коштів на користь Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття", відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", вирішено:

1. Завідуючу юридичного сектору ГУНЬКО Олені:

- вжити заходи по поверненню коштів, виплачених ОСОБА_1 , як допомога по безробіттю сумі 8 838,69 грн. Кошти підлягають поверненню у зв`язку з поновленням ОСОБА_1 на роботі в акціонерному товаристві "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" на підставі рішення суду.

2. У разі відмови або неповернення добровільно АТ "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" коштів протягом 30 календарних днів з дня отримання претензії та наказу, звернутись до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості.

За період перебування на обліку ОСОБА_1 нарахована та виплачена допомога по безробіттю за період з 19.03.20 по 03.02.21 в сумі 8 838,69 грн, що відображено у додатку № 4 до персональної картки безробітного ОСОБА_1 та в довідці Апостолівського управління Криворізької філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості № 589 від 30.03.23 (з визначенням щомісячних виплат).

14.04.23 Криворізькою філією Дніпропетровського обласного центру зайнятості направлено АТ "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" претензію за вих. від 03.04.23 № 01-10/725, в якій просить перерахувати кошти сплачені громадянину ОСОБА_1 у вигляді допомоги по безробіттю у сумі 8838,69 грн (згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення претензія отримана відповідачем 18.04.23).

Як вказує позивач, неповернення коштів до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття порушує державні інтереси у сфері соціального захисту населення в частині професійного навчання, працевлаштування та соціальної підтримки тимчасово не працюючих громадян.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Відносини у сфері зайнятості населення регулюються Конституцією України, Кодексом законів про працю України, Господарським та Цивільним кодексами України, Законами України «Про зайнятість населення» і «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», іншими актами законодавства.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

За визначенням пункту 8 статті 1 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

Згідно зі статтею 7 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» допомога по безробіттю є видом забезпечення за цим Законом.

Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом (частини 1, 2 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»).

Функції виконавчої дирекції Фонду виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи, що здійснюють свою діяльність відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та цього Закону. Керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, входить до складу правління Фонду (частина 6 статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»).

Відповідно до частини другої статті 36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону.

Нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» закріплено право застрахованих осіб на матеріальне забезпечення на випадок безробіття, визначено види забезпечення, зокрема, допомогу по безробіттю.

Допомога по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

ОСОБА_1 19.03.20 звернувся до відділу надання соціальних послуг Нікопольського міськрайонного центру зайнятості з заявою про надання (поновлення) статусу безробітного, з метою отримання соціальних послуг та допомоги по безробіттю.

На підставі вказаної заяви наказом Нікопольського міськрайонного центру зайнятості від 01.04.20 № НТ200401, ОСОБА_1 надано статус безробітного на підставі ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення", призначена допомога по безробіттю.

За період перебування на обліку ОСОБА_1 нарахована та виплачена допомога по безробіттю за період з 19.03.20 по 03.02.21 в сумі 8 838,69 грн, що відображено у додатку № 4 до персональної картки безробітного ОСОБА_1 та в довідці Апостолівського управління Криворізької філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості № 589 від 30.03.23 (з визначенням щомісячних виплат).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Пунктом 2 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.01.23 у справі № 171/578/20 позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО", третя особа - первинна профспілкова організація "Захист праці" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено. Вирішено:

- визнати незаконним та скасовано наказ відокремленого підрозділу "Криворізька теплова електрична станція" акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" № 362-к від 17.03.20 "Про звільнення ОСОБА_1 за п. 3 ст. 40 КЗпП України;

- поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на посаді начальника котлотурбінного цеху відокремленого підрозділу "Криворізька теплова електрична станція" акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО";

- стягнути з акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , середню заробітну плату за час вимушеного прогулу станом на 17.01.23 (включно) у сумі 1 875 065,72 грн. з утриманням з вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів;

- стягнути з акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачений ним судовий збір у розмірі 454,00 грн;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць у сумі 57 373,36 грн;

- стягнути з акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.06.23, апеляційну скаргу акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" залишено без задоволення, рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.01.23 у справі № 171/578/20 - залишено без змін.

Частиною першою статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що Фонд має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Частиною четвертою статті 35 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що із роботодавця утримуються:

- сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду;

- незаконно виплачена безробітному сума забезпечення у разі неповідомлення про його прийняття на роботу;

- незаконно отримана сума допомоги по частковому безробіттю.

Таким чином, положеннями статей 34,35 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач є роботодавцем ОСОБА_1 , що покладає на Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго» обов`язок з відшкодування Дніпропетровському обласному центру зайнятості суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг ОСОБА_1 у зв`язку з поновленням його на роботі за рішенням суду.

З огляду на встановлені обставини справи, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку щодо задоволення позову у даній справі.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності факту правонаступництва позивача у зв`язку з ненаданням позивачем як доказу цієї обставини передавального акту, а саме: "…Відповідач (апелянт) стверджує, що позивачем у справі №904/2762/24 не надано належних доказів щодо його правонаступництва всіх прав та обов`язків Нікопольського міськрайонного центру зайнятості та доказів нарахування і виплати ОСОБА_1 допомоги по безробіттю у розмірі 8 838,69 грн.

Підставою для правонаступництва усіх майнових і немайнових прав позивач зазначає наказ Міністерства економіки України №3910 від 18.10.2022 «Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості».

При цьому, згідно з п. 7 «ПОРЯДКУ здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади» , затвердженого постановою КМУ від 20.10.2011№1074 майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу -згідно з розподільчим балансом.

Підпунктом 5 пункту 5 наказу Міністерства економіки України №3910 від 18.10.2022 «Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості», що доданий позивачем в якості доказу, також передбачено складання передавального акту, який повинен містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань базового центру зайнятості стосовно всіх його кредиторів та боржників та подання його на затвердження до Мінекономіки.

Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права від однієї особи до іншої (правонаступника) в порядку похідного правонабуття. Перехід суб`єктивних прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого відбувається через набуття суб`єктивного права та/чи суб`єктивного обов`язку однією особою і, відповідно, їх втрату іншою. Однак, при цьому спостерігається зв`язок між набутими суб`єктивними правами і обов`язками та правовідносинами, в яких перебував їх носій-попередник, з іншими особами, в силу чого і було можливе їх існування.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 08.12.2022 у справі № 819/3391/15, положення Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), на відміну від чинного цивільного чи господарського процесуального законодавства, не пов`язують процесуальне правонаступництво з обов`язковою наявністю факту припинення юридичної особи. Ключовим за правилами КАС України є доведення обставин вибуттям сторони - суб`єкта владних повноважень з відносин, щодо яких виник спір. Такі правила КАС України встановлені, виходячи із специфіки публічно-правових відносин, а саме: з тією обставиною, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації.

Отже, якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі розпорядчим актом Кабінету Міністрів України його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.

Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для публічного правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень (в порядку частини п`ятої статті 104 ЦК України, відповідно до якої юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення). Аналогічні висновки наведені Верховним Судом у постанові від 05.12.2023 у справі № 240/21521/22.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074 затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок № 1074), який визначає механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі -органи виконавчої влади) та їх територіальних органів. Так, Порядком № 1074 визначено:

- органи виконавчої влади утворюються, реорганізуються або ліквідуються Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України (п. 2);

- орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади (п. 4);

- орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації (п. 5);

- права та обов`язки органів виконавчої влади переходять, зокрема, у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу (п. 6);

- майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом. У разі ліквідації органу виконавчої влади складається ліквідаційний баланс (п. 7);

- внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам (п. 8).

Згідно правовим висновкам Верховного Суду у постанові від 09.09.2019 у справі № 916/376/15-г, відповідно до яких: системний аналіз положень Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074, ЦК України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у своїй сукупності свідчить, що інститут правонаступництва органів державної влади різниться від інституту правонаступництва суб`єктів приватного права, оскільки є більш ширшим за змістом, включаючи в себе: правонаступництво в завданнях, функціях та повноваженнях як складових категорії компетенції органу виконавчої влади, а також щодо конкретних управлінських (організаційних) прав та обов`язків, які складають зміст відповідних правовідносин - тобто публічне правонаступництво, за якого відбувається перехід владних прав та функції органу, що реорганізовується до органу, що створюється, та правонаступництво в майнових приватних правовідносинах, у яких орган влади виступає як юридична особа приватного права.

У випадку публічного правонаступництва перехід таких прав та обов`язків оформлюється нормативним актом, тоді як правонаступництво в майнових приватних правовідносинах здійснюється на підставі передавального акту (ч. 2 ст. 107 ЦК України, п. 7 Порядку № 1074 від 20.10.2011). При цьому юридична особа є припиненою з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих відповідачем одночасно з відзивом на позовну заяву, 07.11.2022 внесено запис про перебування НІКОПОЛЬСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО ЦЕНТРУ ЗАЙНЯТОСТІ () в стані припинення (№012000830).

Запис про припинення НІКОПОЛЬСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО ЦЕНТРУ ЗАЙНЯТОСТІ у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань станом на час винесення судом оскаржуваного рішення від 07.01.2025 та станом на момент подання апеляційної скарги відсутній, вказана юридична особа перебуває в стані припинення.

Вважаємо, що предмет спору у справі № 904/2762/24 не стосується публічно-владних функцій, а стосується майнових приватних правовідносин, які переходять відповідно до Порядку №1074 на підставі передавального акту.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Факт переходу майнових прав та обов`язків боржника, який є органом державної влади, у процесі його реорганізації має бути підтверджений у порядку, встановленому Порядком №1074, проте доказів такого переходу, зокрема відповідного передавального акту, матеріали справи №904/2762/24 не містять…" відхиляються колегією суддів, оскільки ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником норм чинного законодавства України.

У даному випадку йдеться про публічне правонаступництво державного органу, яке є окремим, особливим видом правонаступництва. Під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.

Правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) іншому або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції (аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 у справі № 2а-23895/09/1270).

У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

За відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У випадку зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другого відповідача суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Таким чином, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із даним суб`єктом (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 901/348/19).

Враховуючи, що відповідно до наказу Міністерства економіки України № 3910 від 18.10.2022 «Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості» вирішено реорганізувати базові центри зайнятості - Дніпровський міський центр зайнятості (код згідно з ), Кам`янський міський центр зайнятості (код згідно з ), Криворізький міськрайонний центр зайнятості (код згідно з ЄДРПОУ 2190S407), Нікопольський міськрайонний центр зайнятості (код згідно з ), Новомосковський міськрайонний центр зайнятості (код згідно з ) та Павлоградський міськрайонний центр зайнятості (код згідно з ) (далі - базовий центр зайнятості) шляхом їх приєднання до Дніпропетровського обласного центру зайнятості. Усі майнові і немайнові права та обов`язки перейшли до правонаступника яким є Дніпропетровський обласний центр зайнятості.

Таким чином, відбулося функціональне правонаступництво позивача у публічно-правових відносинах, тобто перехід прав та обов`язків Нікопольського міськрайонного центру зайнятості до Дніпропетровського обласного центру зайнятості. Тобто, функції держави не зникають із ліквідацією юридичної особи, а тому, у будь-якому випадку, враховуючи принцип безперервності влади, має місце «функціональне» правонаступництво.

Також, за наказом № 319 від 23.12.2022 «Про утворення філій Дніпропетровського обласного центру зайнятості» утворено, у тому числі, відокремлені підрозділи - Нікопольську філію Дніпропетровського обласного центру зайнятості та Криворізьку філію Дніпропетровського обласного центру зайнятості. У свою чергу, до складу Криворізької філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості входить Апостолівське управління, яке й видало довідку про виплачену допомогу по безробіттю ОСОБА_1 . При цьому вказані філії та управління підпорядковуються Дніпропетровському обласному центру зайнятості.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлені строки.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2025 у справі №904/2762/24 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 3633,60 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2025 у справі №904/2762/24 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 07.01.2025 у справі №904/2762/24 - залишити без змін.

Судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги по даній справі покласти на акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус

Суддя В.Ф. Мороз