ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Черкаси Справа № 925/223/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., за участі секретаря судового засідання Вовчанської К.Ю., представників сторін: позивача (в режимі відеоконференції) адвоката Болотової Е.І., відповідача (в режимі відеоконференції) адвоката Прудивуса М.А., розглянув у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлантик Груп» про стягнення 599579 грн 48 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство Українська залізниця звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Атлантик Груп (далі-відповідач) про стягнення, на підставі договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8219842 від 09.06.2020 року, 2555 грн 52 коп. за подачу вагону локомотивом залізниці, 157672 грн 80 коп. збору за зберігання вантажу, 330491 грн 14 коп. за охорону вантажу, 108579 грн 48 коп. плату за користування вагонами, що разом становить 599298 грн 94 коп., та відшкодування судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8219842 від 09.06.2020 року щодо поставки вагону № 51079028 на під`їзній колії ТОВ «Гідросенд» при станції Лівобережна Південної залізниці, зберігання та охорони вантажу у вказаному вагоні у період з 31.07-01.11.2024 року.

Ухвалами Господарського суду Черкаської області від 17.03.2025, 11.04.2025, 15.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі 925/223/25 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті яке в подальшому відкладено на 07.05.2025 року.

Відповідач в особі представника, через систему «Електронний суд», подав 15.04.2025 року клопотання (вх. № 5838/25, т.1 а.с. 124-126), в якому заперечив обґрунтованість заявлених позивачем вимог, неподання ним і позивачем залізничної накладної на спірний вагон, відповідно не приймав його до перевезення та відсутність зобов`язань з оплати заявлених вимог, просив витребувати в позивача залізничну накладну на підставі якої було ним прийнято на залізничні колії загального користування завантажений вагон №51079028, відкласти судове засідання на іншу дату та час, у зв`язку із участю в іншому судовому процесі, не проводити засідання без участі представника, забезпечити участь представника адвоката Прудивуса М.А. в наступні судові засідання в режимі відеоконференцзв`язку.

Представник позивача подав, через систему Електронний суд, 16.04.2025 року заперечення на клопотання відповідача (вх. № 5946/25, т.1 а.с. 145-146), в якому вказав на обов`язок оформлення залізничної накладної саме відповідачем, яка в подальшому передається позивачу, однак, накладна йому відповідачем не передана, просив відмовити у задоволенні клопотання відповідача.

Також відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Атлантик Груп» в особі свого представника подав 17.04.2025 року, через систему «Електронний суд», зустрічну позовну заяву (вх. № 5993/25, т.1 а.с. 149-157), в якій просив стягнути з компанії AGRO-TRADE CORPORATION LTD номер 12085969 заборгованість по договору на транспортно-експедиційне обслуговування №1605 в сумі 83941,88 Євро, що еквівалентно 3921764 грн. 63 коп. та відшкодувати судові витрати. Разом з тим, представник відповідача подав 18.04.2025 року, через систему «Електронний суд», заяву (вх. № 6049/25, т.1 а.с. 159) про відкликання зустрічної позовної заяви керуючись п. 3 ч. 5 ст. 174 ГПК України, як помилково подана в межах даної справи.

Ухвалою суду від 22.04.2025 року повернено Товариству з обмеженою відповідальністю «Атлантик Груп», за його заявою вх. №6049/25, зустрічну позовну заяву та додані до неї документи за вх. № 5993/25 від 17.04.2025 року; ухвалами суду від 07.05.2025, 28.05.2025 року в протоколах судових засідань відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів (вх. № 5838/25 від 15.04.2025 року), оголошено в судовому засіданні з розгляду справи по суті перерву до 12.06.2025 року.

Представник позивача подав, через систему Електронний суд, 20.05.2025, 10.06.2025 року додаткові пояснення (вх. № 7894/25,№ 8886/25, т.1 а.с. 175-176, 193-195) за змістом яких повідомив про належність позовних вимог, просив врахувати укладені відповідачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Гідросенд» договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії 3 П/М-19130 від 27.12.2019 року, угоди №0503-1 від 05.03.2024 року, задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою суду від 12.06.2025 року відкладено судове засідання з розгляду справи на 08.07.2025 року, в якому оголошено перерву до 02.09.2025 року.

Відповідач в особі свого представника подав, через систему Електронний суд:

08.07.2025 року письмову відповідь (вх. №10305/25, т.1 а.с.218-221) на додаткові пояснення позивача, в якій вказав на необґрунтованості нарахованих позивачем сум, недоведеності вимог, заперечив проти задоволення позову;

20.08.2025 року письмові тези в судових дебатах(вх.№ 12114/25, т.1 а.с.231-235);

26.08.2025 року заяву (вх.№ 12368/25, т.1 а.с.237-240), в якій, посилаючись на норми ст.315 ГК України і ст.ст.256-257 ЦК України, просив застосувати строк позовної давності до заявлених вимог.

Представник позивача подав, через систему Електронний суд, 28.08.2025, 05.09.2025 року заперечення на заяви відповідача (вх. № 12540/25, т.1 а.с.243-24, № 12960/25, т.2 а.с. 6-8), в яких просив відмовити відповідачу у задоволенні заяви про застосування строку позовної давності, зауважив на обґрунтованості позовних вимог, які просив задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні 02.09.2025 року позов з підстав, викладених у його заявах по суті справи, підтримав і просив суд задовольнити повністю, представник відповідача заперечив проти задоволення позову з підстав викладених у письмових поясненнях, просив відмовити у його задоволенні повністю. Судом повідомлено представникам сторін дату оголошення вступної та резолютивної частин рішення 08.09.2025 року.

Згідно із ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України, у судовому засіданні 08.09.2025 року судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами заяви по суті справи і з процесуальних питань, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

09.06.2020 року позивач Акціонерне товариство "Українська залізниця", як перевізник, та відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлантик Груп ", як замовник, шляхом подачі Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлантик Груп" в електронній формі Заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладання договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 40641829/2020-0003 від 05.06.2020 року (т.1, а.с. 55) та Повідомлення Акціонерного товариства "Українська залізниця" про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 99-40641829/2020-0003 від 09.06.2020 року (т.1, а.с.56), уклали договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8219842 (далі Договір, т.1 а.с. 14-54).

У Договорі погоджено, зокрема, наступне:

п. 1.1 - предметом договору організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном перевізника не є орендною платою;

п. 1.5 - договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги;

п. 1.6 - договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com/ з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП);

п. 1.7 - договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору;

п. 1.10 - договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником Інформаційного повідомлення про укладення Договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1. Договору;

п.п. 2.1.4., п.2.1.14 - замовник зобов`язаний сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника. Самостійно та регулярно ознайомлюватися з змінами до договору, направленими перевізником документами та повідомленнями, іншою інформацією щодо надання послуг, розміщеними в інформаційних системах перевізника;

п.3.4. - замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування вагонами перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях не загального користування; затриманих на станціях в очікування подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від перевізника (далі - плата за користування власними вагонами перевізника);

п.3.4.1. - розмір плати за користування власними вагонами перевізника встановлюється відповідно п. 3.4.2 договору;

п.3.4.2 - плата за користування власними вагонами перевізника визначається за кожен вагон відповідно до їх типу за формулою:

Пвик=(Спл/24) х tгод х kм, де

Пвик - плата за користування власними вагонами Перевізника відповідного типу вагонів;

Спл - ставка плати за використання власних вагонів Перевізника відповідного типу власних вагонів Перевізника, грн.. / вагон за добу визначена в Додатку 1-2 до Договору;

24 - кількість годин у добі;

tгод - кількість годин користування вагонам перевізника для відповідного типу вагонів:

kм - коригуючий коефіцієнт, що застосовується до Пвик для вагонів, які приймаються до перевезення у складі маршрутного, контейнерного поїзда. Коефіцієнт встановлюється Перевізником та зазначається в Додатку 1-2 Договору;

п. 3.4.3 - моментом відліку часу для нарахування плати за користування є момент передачі замовнику власних вагонів перевізника або початок затримки відповідно до Правил користування. Загальний час, за який нараховується та сплачується Замовником плата за користування власними вагонами перевізника, включає час перебування вагонів у безпосередньому розпорядженні замовника та за час затримки вагонів з його вини в очікуванні подавання під вантажні або інші операції на станціях призначення і на підходах до них;

п. 5.3 - сторона, що залучила третю особу до виконання зобов`язання за договором, несе перед іншою стороною відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов`язнь цією третьою особою, як за свої власні;

п. 7.3 - строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік;

п. 10.3. - документи направлені Перевізником Замовнику для підписання і не підписані останнім (у т.ч. з внесеними зауваженнями але не підписаними) вважаються беззаперечно прийнятими та погодженими Замовником у строк встановлений нормативно-правовими актами або Договором, а якщо не встановлено, то після спливу 15 календарних днів з дня їх направлення окрім випадків надання до них заперечень Замовником в такий строк. Такі строки починають свій перебіг з дня направлення Перевізником документів Замовнику, у т.ч. автоматизованими системами Перевізника і із застосуванням спеціалізованого інтерфейсу користувача.

п. 12.1 - договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення Договору здійсненого на вебсайті http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення.

Також 24.12.2019 року між позивачем - Акціонерним товариством "Українська залізниця", як залізниця, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гідросенд», як власником, укладено договір № П/М-19130 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Товариством з обмеженою відповідальністю «Гідросенд» при станції Лівобережна Південної залізниці, який зареєстровано Регіональною філією «Південна залізниця» структурного підрозділу «Служби комерційної роботи та маркетингу» 27.12.2019 року (далі - Договір № П/М-19130, т.1 а.с. 57-59). Згідно з п.п. 1, 16 Договору № П/М-19130, з урахуванням Статуту залізниць України, Правил перевезення вантажів експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, примикає до ділянки колії між стрілочним переводом №12 та №2 станції Лівобережна Південної залізниці стрілочним переводом №10, і яка обслуговується власним локомотивом. Межею під`їзної колії є знак «Межа під`їзної колії», який встановлено на відстані 40 погонних метрів від хвоста хрестовини стрілочного переводу №10. Власник колії сплачує залізниці плату: за подачу, забирання вагонів з тарифним керівництвом №1; за маневрову роботу за фактично виконану роботу згідно з тарифним керівництвом №1; за користування вагонами (контейнерами) згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами; інші збори і плати згідно з тарифним керівництвом №1. Збори і плати вносяться 100% попередньою оплатою.

05.09.2022 року до Договору № П/М-19130 сторонами укладено Додаткову угоду № П/М-1919130, яка зареєстрована Регіональною філією «Південна залізниця» структурного підрозділу «Служби комерційної роботи та маркетингу» 08.09.2022 року, на підставі якої внесені зміни у пункти 5,8,9,11,12 Договору № П/М-19130 (т.1, а.с.60-61).

Крім того, між відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлантик Груп", як вантажовласником/користувачем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гідросенд», як власником колії/володільцем, укладено угоду №0503-1 від 05.03.2024 року (т.1, а.с.178), предметом якої є надання Товариством з обмеженою відповідальністю «Гідросенд», як власником копії/володільцем, в тимчасове користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Атлантик Груп",як вантажовласнику/користувачу, під`їзної колії по станції Лівобережна для здійснення навантаження/вивантаження, якою передбачено, що подача та збирання вагонів, які прибули на адресу вантажовласника, здійснюються на умовах Договору № П/М-19130 від 25.12.2019 року, укладеним між власником колії та позивачем- АТ «Укрзалізниця». За умовами цієї Угоди розрахунки за подачу/забирання вагоні, маневрову роботу, користування вагонами та інші додаткові збори, здійснюються вантажовласником, в тому числі подача та забирання локомотивом, користування вагонами, маневрова робота локомотивом. Угода підписана сторонами за допомогою електронних підписів, про що свідчить протокол створення та перевірки КЕП документа (а.с.179).

Позивач вказав, що згідно договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії № П/М-19130 від 27.12.2019 року за умовами додаткової угоди від 05.09.2022 року відповідач проводив навантаження вантажу у вагон № 51079028 на під`їзній колії ТОВ «Гідросенд» при станції Лівобережна, з урахуванням наданої ним угоди № 0503-1 від 05.03.2024 року.

Порожній вагон № 51079028 прибув на станцію Лівобережна під навантаження за накладною СМГС («PKP LHS sp.z.о.о., отправка 01340) (т.1, а.с.200-201) на виконання плану перевезень на липень 2024 року № 345 (т.1, а.с.85), наданий відповідачем (вантажовідправником) в електронному виді та скріплений підписом ЕЦП уповноваженої особи Краснюком Дмитром Ігоровичем на підставі наказу товариства від 04.03.2024 року №6, виданий для виконання відповідних дій по станції Лівобережна Південної залізниці (т.1; а.с.199), після чого вагон № 51079028 поданий 30.07.2024 року відповідачу.

В день прибуття -30.07.2024 року о 10 год 55 хв подано вагон № 51079028 на виставочні колії ТОВ «Гідросенд» під навантаження вантажу «олія соєва» (далі вантаж) та складена пам`ятка форми ГУ-45 № 250 від 30.07.2024 року на подачу вагона (т.1, а.с.89). В той же день, 30.07.2024 року о 15 год 00 хв. вагон (цистерна) № 51079028 навантажений та забраний з під`їзної колії, про що складена пам`ятка форми ГУ-45 № 229 від 31.07.2024 року (т.1; а.с.90).

Навантажена цистерна № 51079028 о 15 год 00 хв виставлена на 4 станційну колію для проходження митного контролю, про що складено акт загальної форми ГУ-23 № 692 від 31.07.2024 року на початок затримки з причини оформлення вантажу після забирання з місць навантаження/вивантаження.

Через неявку представника відповідача 30.07.2024 року для підписання ГУ-45 №250 (про подавання вагону № 51079028) складений акт загальної форми № 691 (т.1, а.с.95).

Із відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу за 31.07.2024 року форми ГУ-46а № 31070091(т.1, а.с.86) вбачається нарахування позивачем відповідачу плати за подачу-забирання вагону в розмірі 1064 грн. 80 коп, вказана відомість підписана повноважною особою відповідача за допомогою ЕЦП (Краснюком Д.І.) та, за твердженням позивача, оплачена відповідачем.

14.10.2024 року Кропивницька митниця Державної митної служби України листом № 7.22-1/17.1/14/3726 повідомила позивача за його зверненням № НЗ-1-34/2219 від 10.10.2024 року, що митна декларація №24 UA93U9 від 31.07.2024 року щодо залізничного вагону № 51079028 з вантажем олія соєва сира нерафінована, за зверненням ТОВ «Органік Терра», визнання недійсною 10.09.2024 року у зв`язку з порушенням строків поставки та відміною зовнішньоекономічної операції (т.1, а.с. 69-70).

Позивач листами № Д-02-06/397 від 02.09.2024 року, № Д-02-06/448 від 26.09.2024 року, № НЗ-1-34/2251 від 16.10.2024 року повідомляв відповідача про порушення ним умов Договору, обов`язок сплати платежів пов`язаних з затримкою, провізною платою, охороною вантажу, в тому числі, вагона № 51079028, яка станом на 02.09.2025 року становила 772 625 грн. 64 коп. (т.1 а.с. 62-65).

30.10.2024 року відповідач листом № 3010-1 (т.1 а.с.66) повідомив начальника станції Лівобережна про надання згоди на зміну платника всіх станційних зборів за вагон № 51079028 з коду 8219842 ТОВ «Атлантик Груп» на 8202245 ТОВ «САНА»; листом №3010-2 (т.1 а.с.67) надав дозвіл на подачу вагону № 51079028 на під`їзні колії ТОВ «Гідросенд» після отримання оригіналу гарантійного листа від ТОВ «САНА» щодо оплати належних платежів за весь період знаходження вагону на станції Лівобережна та провізної плати за відправку вагону на іншу станцію. Також зауважив про те, що спірний вагон має право вивантажувати ТОВ «Органік Терра» згідно договору купівлі-продажу №0559 від 01.07.2024 року, укладеного між ТОВ «Торгова фірма Галаксі» і ТОВ «Органік Терра», яке є власником вантажу олії соєвої сирої нерафінованої завантаженої у спірний вагон в кількості 68000 кг (т.1 а.с. 67), враховуючи листи ТОВ «Органік Терра №11/Ж/24 від 23.10.2024 року, ТОВ «Сана» № 28/10 від 28.10.2025 року (т.1 а.с.127-128) .

01.11.2024 року о 16 год 00 хв . позивачем подано вагон № 51079028 до під`їзної колії ТОВ «Гідросенд», вантажовласником є відповідач -ТОВ «Атлантик Груп» про що складена пам`ятка форми ГУ-45 № 341 від 01.11.2024 року (т.1; а.с.91).

01.11.2024 року представниками позивача, складено акт загальної форми ГУ-23 від № 939 щодо вагону № 51079028 (т.1, а.с.94) в якому зазначено обставини, що викликали складання акта: затримка вагонів, пов`язана з оформленням вантажу після забирання їх з місць навантаження/вивантаження; вагони простоюють в очікуванні оформлення перевізних документів відправником; час початку затримки 31.07.2024 року 15 год 00 хв (акт загальної форми № 692 від 31.07.2024), час закінчення затримки 01.11.2024 о 16 год 00 хв .

01.11.2024 року представниками позивача складено акт загальної форми № 948 (т.1 а.с.97), в якому зазначено обставини, що викликали складання акта: неявка представника відповідача на підписання ГУ-45 №341 (про подавання вагону № 51079028).

05.11.2024 року ТОВ «Органік Терра» повідомив позивача листом № 0510-1 про підтвердження отримання та вивантаження соєвої олії в повному обсязі в кількості 68000 кг з цистерни № 51079028 (т.1 а.с.68).

Позивач вказав, що відповідач у період з 31.07.2024 по 01.11.2024 року накладну в АС Клієнт-УЗ не направив позивачу для оформлення перевезення, що стало причиною складення 12.11.2024 року накопичувальної картки №12111030 зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (т. 1 а.с. 87), в якій вказано підстави їх нарахування на загальну суму 498350 грн. 99 коп., а саме: подача й забирання вагону локомотивом зал. на п.к. незаг. корист. при перев. експ-імп та внутр. вантажів на перед колії згідно ГУ-45 №341 1 вагон, 2 км на суму 1064 грн. 80 коп.; збір за зберігання вантажів при перевезенні експ-імп та внутр. вантажів в вагонах: однокр розмір, вантажі, крім тварин - згідно ГУ-23 №939 68т, 94 діб - на суму 131394 грн. 00коп.;охорона вантажу, у разі його затримки при перевезенні експ-імп та внутр. вантажів у вагонах - згідно ГУ-23 №939 1 вагон, 2233 год на суму 275409 грн. 29 коп.; плата за користування власними та орендованими вагонами власників/орендаторів України - згідно ГУ-23 №939 1 одиниця на суму 90482 грн. 90 коп.

25.11.2024 року об 11 год 30 хв представниками позивача складено пам`ятку форми ГУ-45 № 362 (т.1 а.с.92) про забирання вагону № 51079028 з під`їзної колії ТОВ «Гідросенд»,вантажовласником є відповідач -ТОВ «Атлантик Груп».

Також 25.11.2024 року, з урахуванням пам`ятки форми ГУ-45 № 362, складено відомість плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу №25110103 на суму 1064 грн. 80 коп.(т.1 а.с. 88).

Для подальшого перевезення вантажу 25.11.2024 року оформлено накладну № 43566538 із призначенням - станція Сокаль (т.1 а.с.93).

Накопичувальна картка №12111030 від 25.11.2024 року, відомість плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу №25110103 відправлені відповідачу для накладання електронного цифрового підпису (ЕЦП), але останнім не погоджені.

17.12.2024 року представниками позивача, складено акт загальної форми ГУ-23 від № 1028 (т.1, а.с.96) в якому зазначено обставини, що викликали складання акта: вантажовласник ТОВ"Атлантик Груп" вчасно не підписав відомість №25110103 через що вона набула статус «Прострочена». 17.12.2024 року відомість узгоджена представником ПКПД.

18.12.2024 року представниками позивача, складено акт загальної форми ГУ-23 від № 1029 (т.1, а.с.96) в якому зазначено обставини, що викликали складання акта: 25.11.2024 року об 11год 30 хв ц. 51079028 була забрана з п/колії ТОВ «Гідросенд», вантажовласник ТОВ"Атлантик Груп" ГУ-46а № №25110103 сформована 25.11.2024 року, вантажовласник ТОВ"Атлантик Груп" не своєчасно підписав відомість та набула статус «Прострочена». 17.12.2024 року відомість узгоджена представником ПКПД.

За розрахунком позивача заборгованість відповідача за Договором згідно накопичувальної картки форми ФДУ-92 № 12111030 та відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а № 25110103 становить 499415 грн. 79 коп. (599298 грн. 94 коп. з ПДВ), з якої:

по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №12111030 - за подачу вагону локомотивом залізниці - 1064 грн 80 коп.; збір за зберігання за 94 діб - 131394 грн; за охорону вантажу (2233 год) - 275409 грн 29 коп.; плата за користування власними вагонами по актам затримки 90482 грн 90 коп;

по відомості плати за подавання, забирання вагонів форми ГУ-46 №25110103 подача та забирання вагону локомотивом залізниці 1064 грн.80 коп (т.1 а.с. 83-84).

25.12.2024 року позивач звернувся до відповідача з претензією № Д-02-06/737, в якій повідомив, що за результатами наданих послуг працівниками станції Лівобережна по Договору відповідачу нараховано платежі на загальну суму 599298 грн. 94 коп. з ПДВ, які вимагав перерахувати на рахунки позивача, враховуючи відсутність коштів на особовому рахунку платника, що гарантував їх сплату. У разі несплати повідомив про намір звернення до суду з відповідною вимогою (т.1 а.с.72-75, докази направлення а.с. 75).

Вимога позивача відповідачем залишена без відповіді та виконання, що і стало підставою для звернення позивача до суду у визначений ним спосіб.

Таким чином, предметом спору у справі, що розглядається, є вимога позивача про стягнення з відповідача на підставі договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8219842 від 09.06.2020 року, 2555 грн 52 коп. плати за подачу вагону локомотивом залізниці, 157672 грн 80 коп. збору за зберігання вантажу, 330491 грн 14 коп. плати за охорону вантажу, 108579 грн 48 коп. плати за користування вагонами.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, припинення правовідношення, відшкодування збитків та іншим способом відшкодування майнової шкоди або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Норми глави 16 розділу IV книги І ЦК України врегульовують загальні положення про правочини, правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону.

Розділ I книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про зобов`язання, зокрема:

зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509);

сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч.ч. 1, 3 ст. 510);

одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525);

зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526);

якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530);

виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ч. 1 ст. 546);

неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549);

зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 598);

зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599);

порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610);

у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611);

особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч.ч. 1, 2 ст. 614);

у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється (ст. 615).

Розділ IІ книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про договір, зокрема:

договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626);

відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627);

зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628);

договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629);

договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору (ст. 634);

договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638).

Підрозділом І розділу ІІІ книги 5 ЦК України визначено окремі види договірних зобов`язань.

перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них (ст. 908) ;

за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу(ст. 909) ;

у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст. 920).

Стаття 3 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачає, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України «Про транспорт», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

За приписами ст.8 Закону України «Про залізничний транспорт» перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється перспективне та поточне планування перевезень. Умови та порядок організації перевезень, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 затверджений Статут залізниць України (далі - Статут).

Відповідно до ст.ст. 2, 3 Статуту, ним визначаються обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом залізниць регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту. Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.

Стаття 6 Статуту визначає, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Стаття 46 Статуту встановлює, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 76 Статуту час перебування вагонів під навантаженням і вивантаженням у разі обслуговування залізничної під`їзної колії локомотивом залізниці визначається з моменту фактичної подачі вагонів на місце навантаження або вивантаження до моменту одержання станцією від підприємства повідомлення про готовність вагонів до забирання. Час знаходження вагонів на залізничних під`їзних коліях, що обслуговуються їх локомотивами, визначається з моменту передачі вагонів на передавальних коліях.

Положення ст. 119 Статуту визначають, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати. Якщо подання вантажовідправнику на його замовлення порожніх спеціальних вагонів затримується з вини вантажовідправника, з нього стягується плата за весь час затримки вагонів на станції навантаження.

Відповідно до положень ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Збір за зберігання вантажу розраховується відповідно до п. 2 Розділу III Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифне керівництво № 1).

Плата за користування вагонами нараховується відповідно до Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року №113.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ зазначених Правил користування вагонами і контейнерами облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Згідно з пунктами 2, 4 Правил користування вагонами та контейнерами за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під`їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності (далі - вантажовласники) вносять плату. Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам`ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій.

Відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями. Відомість плати за користування вагонами (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для залізниці і один для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Термін користування вагонами, що подаються залізницею, обчислюється не раніше часу, зазначеного у повідомленні (п. 4 р. ІІ Правил користування вагонами і контейнерами).

Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника (п. 6 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами).

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (п. 8 р. ІІ Правил користування вагонами і контейнерами).

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів (п. 12 р. ІІ Правил користування вагонами і контейнерами).

Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці (п. 13 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами).

Статтею 46 Статуту залізниць України встановлено, що вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. В свою чергу Збірником тарифів передбачено нарахування збору за зберігання рухомого складу на своїх осях за кожну добу перебування на місцях загального користування Порядок зберігання вантажів визначається Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 №644.

Статтею 121 Статуту залізниць України та п.16 Правил користування вагонами та контейнерами визначено перелік обставин, за яких вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами.

Так, пунктом 16 Правил користування вагонами передбачено випадки, за якими вантажовласники звільняються від сплати плати за користування вагонами, а саме:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність.

в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежить від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Згідно із наказом Міністерства транспорту України №18 від 20.01.1997 Про охорону і супроводження вантажів, що перевозяться залізничним транспортом України зі змінами та доповненнями (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.02.1997 за № 36/1840), вантаж Олія соєва підлягає супроводженню особовим складом відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті. Плата за охорону вантажу, який затримано на станції з причин, не залежних від залізниці, нараховується відповідно до пункту 31.5 розділу II Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356) та Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (затверджено наказом Міністерства інфраструктури України від 29.03.2009 № 317, у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 22.06.2022 № 441, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 341/16357).

Згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів (затверджено наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 866/5087), встановлено, що збір за зберігання вантажів на місцях загального користування та на коліях станції, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію і до моменту закінчення затримки. Плата за зберігання вантажу, який затримано на станції з причин, не залежних від залізниці, нараховується відповідно до пункту 2.1 розділу III Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356) та Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (затверджено наказом Міністерства інфраструктури України від 29.03.2009 № 317, у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 22.06.2022 № 441, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 341/16357)

Відповідно до викладених обставин справи суд вбачає, що 09.06.2020 року Акціонерне товариство Українська залізниця, як перевізник, і Товариство з обмеженою відповідальністю Атлантик Груп, як замовник, уклали договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8219842 шляхом подачі замовником 05.06.2020 року Заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладання договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 40641829/2020-0003 та її погодження перевізником, який ними виконувався.

Пунктами 3.4., 5.3, 10.3. Договору сторони погодили, що замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування вагонами перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях не загального користування; затриманих на станціях в очікування подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від перевізника (далі - плата за користування власними вагонами перевізника). Сторона, що залучила третю особу до виконання зобов`язання за договором, несе перед іншою стороною відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов`язнь цією третьою особою, як за свої власні; Документи направлені перевізником замовнику для підписання і не підписані останнім (у т.ч. з внесеними зауваженнями але не підписаними) вважаються беззаперечно прийнятими та погодженими замовником у строк встановлений нормативно-правовими актами або договором, а якщо не встановлено, то після спливу 15 календарних днів з дня їх направлення окрім випадків надання до них заперечень Замовником в такий строк. Такі строки починають свій перебіг з дня направлення перевізником документів замовнику, у т.ч. автоматизованими системами перевізника і із застосуванням спеціалізованого інтерфейсу користувача.

30.07.2024 року відповідач з урахуванням договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії за № П/М-19130 від 24.12.2019 року в редакції додаткової угоди №П/М-1919130 від 05.09.2022 року та угоди №0503-1 від 05.03.2024 року, проводив навантаження вантажу - олії соєвої на під`їзній колії Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідросент» при станції Лівобережна на виконання плану № 345 від 24.07.2024 року у поданий позивачем вагон №51079028 про що складено складена пам`ятка форми ГУ-45 № 250 від 30.07.2024 року на подачу вагона, який того ж дня о 15 год 00 хв. забраний з під`їзної колії, про що складена пам`ятка форми ГУ-45 № 229 від 31.07.2024 року. Вагон виставлено на 4 станційну колію для проходження митного контролю, про що складено акт загальної форми ГУ-23 № 692 від 31.07.2024 року, в якому зафіксовано факт затримки вагонів, у зв`язку з оформленням вантажу після забирання їх з місць навантаження , час затримки 31.07.2024 року -15 год 00 хв.

Відомість плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу за 31.07.2024 року форми ГУ-46а № 31070091 на суму 1064 грн. 80 коп, представник відповідача погодив, підписав та оплатив, разом з тим, залізничної накладної відповідач не сформував на виконання п.1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року та не передав її позивачу.

14.10.2024 року Кропивницька митниця Державної митної служби України листом № 7.22-1/17.1/14/3726 повідомила позивача за його зверненням № НЗ-1-34/2219 від 10.10.2024 року, що митна декларація №24 UA93U9 від 31.07.2024 року щодо залізничного вагону № 51079028 з вантажем олія соєва сира нерафінована, за зверненням ТОВ «Органік Терра», визнання недійсною 10.09.2024 року у зв`язку з порушенням строків поставки та відміною зовнішньоекономічної операції.

Відповідач лише 30.10.2024 року листами № 3010-1, №3010-2 повідомив начальника станції Лівобережна про надання згоди на зміну платника всіх станційних зборів за вагон № 51079028 з коду 8219842 ТОВ «Атлантик Груп» на 8202245 ТОВ «САНА»; надав дозвіл на подачу вагону № 51079028 на під`їзні колії ТОВ «Гідросенд» після отримання оригіналу гарантійного листа від ТОВ «САНА» щодо оплати належних платежів за весь період знаходження вагону на станції Лівобережна та провізної плати за відправку вагону на іншу станцію.

З урахуванням акта загальної форми ГУ-23 від № 939 від 01.11.2024 року, відсутності коштів на рахунках ТОВ «САНА» як гаранта оплати нарахованих позивачем платежів за затримки вагона № 51079028 за період з 31.07.2024 року 15 год 00 хв по 01.11.2024 о 16 год 00 хв . - 12.11.2024 року позивач правомірно склав накопичувальну картку зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів №12111030 щодо обов`язку сплати відповідачем 498350 грн. 99 коп, з якої: за подачу вагону локомотивом залізниці - 1064 грн 80 коп.; збір за зберігання за 94 діб - 131394 грн; за охорону вантажу (2233 год) - 275409 грн 29 коп.; плата за користування власними вагонами по актам затримки 90482 грн 90 коп. Також сформував 25.11.2024 року відомість плати за подавання, забирання вагонів форми ГУ-46 №25110103 на суму 1064 грн.80 коп.

Таким чином загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 499415 грн. 79 коп.,з урахуванням 20% ПДВ- 599298 грн. 94 коп.

Суд враховує, що нарахування спірних платежів - плати за користування вагонами, збору за зберігання вантажу пов`язується з фактом перебування спірного вагону у безпосередньому розпорядженні вантажовласника на станції Лівобережна Південної залізниці у період з 31.07.2024 року по 01.11.2024 року, факти допущених порушень належним чином зафіксовані в актах загальної форми ГУ-23 на віднесення на відповідальність вантажовласника Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлантик Груп» №№: 691 від 30.07.2024 року, 692 від 31.07.2024 року, 939 від 01.11.2024 року, відповідних пам`ятках про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45: №250 від 30.07.2024 року, № 229 від 31.07.2024 року, №341 від 01.11.2024 року, № 362 від 25.11.2024 року, відомостях плати за подавання, збирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46: №№ 31070091, 25110103 та накопичувальної картки форми ФДУ-92 № 12111030.

Твердження відповідача про відсутність його обов`язку зі сплати заявлених до стягнення платежів суд оцінює критично, враховуючи умови погодженого ним Договору, обізнаність з умовами навантаження вантажу у вагон № 51079028, погодження відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу за форми ГУ-46а № 31070091від 31.07.2024 року на суму 1064 грн. 80 коп, її оплата, гарантування листом № 3010-1 від 30.10.2024 року сплати ТОВ «САНА» нарахованих платежів у період затримки.

Враховуючи несплату ТОВ «САНА» нарахованих позивачем платежів щодо встановлених порушень затримки вагона № 51079028 за період з 31.07.2024 року 15 год 00 хв по 01.11.2024 о 16 год 00 хв. Товариство з обмеженою відповідальністю Атлантик Груп є належним відповідачем у даній справі.

Щодо заяви відповідача про застосування терміну позовної давності, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 3 ст. 925 ЦК України, яка є загальною нормою, визначено, що до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Водночас ч. 1 ст. 258 ЦК України встановлює, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Частиною 5 ст. 315 ГК України встановлено, що для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

За приписами ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

У п. 7.3 Договору встановлено, що строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік.

Враховуючи погоджений сторонами строк позовної давності щодо спірних вимог в один рік, спірний період 31.07.2024 -01.11.2024 року, формування 25.11.2024 року накопичувальної картки №12111030 на суму 498350 грн. 99 коп., звернення позивача до суду з даною позовною заявою 07.03.2025 року (згідно відбитку штемпелю на конверті (т.1а.с.99) суд висновує, що позивачем не пропущено строк позовної давності.

Наявність і розмір спірної заборгованості у сумі 599298 грн. 94 коп підтверджені позивачем належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані, тому вимога про їх стягнення з відповідача судом визнається доведеною та обґрунтованою і підлягає до задоволення в повному обсязі.

Враховуючи положення ч.1ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВРКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладених обставин справи, наведених норм законодавства суд спірні вимоги позивача вважає обґрунтованими, позов задовольняє повністю. Доводи відповідача, приведені ними в обґрунтування заперечень проти позову, господарський суд відхиляє через їх невідповідність встановленим фактичним обставинам справи та вказаним вище нормам чинного законодавства.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 8989 грн. 48 коп.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлантик Груп», ідентифікаційний код юридичної особи 40641829, місцезнаходження: 18031, м. Черкаси, вул. Університетська, 33 на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця», ідентифікаційний код юридичної особи 40075815, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5 599 579 грн. 48 коп. боргу, 8989 грн. 48 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 13.10.2025 року

Суддя В.М. Грачов