УХВАЛА

16 жовтня 2025 року

м. Київ

cправа № 911/408/17

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Погребняка В.Я.

перевіривши касаційну скаргу Корякіна Дмитра Вадимовича

на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.12.2024

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2025

на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.02.2025

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025

у справі №911/408/17

за заявою боржника Дочірнього підприємства "Рожниторф" Державного підприємства "Київторф"

про банкрутство

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.12.2024 відмовлено у задоволенні клопотання комітету кредиторів про відсторонення та припинення повноважень арбітражного керуючого Филика А.І. у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Рожниторф" Державного підприємства "Київторф".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.12.2024 у справі №911/408/17 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Київської області від 16.12.2024, залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.02.2025 задоволено заяву арбітражного керуючого Филика А.І. про дострокове припинення повноважень ліквідатора у справі №911/408/17 про банкрутство ДП "Рожниторф" ДП "Київторф", залишено без розгляду заяву ФОП Корякіна Д.В. про відсторонення арбітражного керуючого Филика А.І. від виконання повноважень ліквідатора банкрута, відсторонено арбітражного керуючого Филика А.І. від виконання повноважень ліквідатора у справі №911/408/17 про банкрутство ДП "Рожниторф" ДП "Київторф", постановлено визначити кандидатуру арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора ДП "Рожниторф" ДП "Київторф" шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору та зобов`язано арбітражного керуючого Филика А.І. виконувати повноваження ліквідатора ДП "Рожниторф" ДП "Київторф" до призначення Господарським судом Київської області нового ліквідатора у справі №911/408/17 про банкрутство ДП "Рожниторф" ДП "Київторф" у встановленому КУзПБ порядку.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.02.2025 у справі №911/408/17 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Київської області від 13.02.2025 в оскаржуваній частині (п.п. 2, 4 резолютивної частини) залишено без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 задоволено клопотання ліквідатора ДП "Рожниторф" ДП "Київторф" Демчана О.І. про закриття апеляційного провадження. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Корякіна Дмитра Вадимовича на ухвалу господарського суду Київської області від 19.05.2025 закрито.

27.09.2025 через систему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Корякіна Дмитра Вадимовича з доданими до неї матеріалами на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.12.2024 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.02.2025 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 у справі №911/408/17, в якій просить суд поновити строк на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2025, постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025; скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 16.12.2024, постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, зупинити дію; скасувати п.2,4 ухвали Господарського суду Київської області від 13.02.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, зупинити дію; скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 та передати справу на розгляд суду апеляційної інстанції.

При цьому скаржник просить касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 розглядати як таку, що в порядку абзацу 2 частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства включена до касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025, що підлягає оскарженню.

З аналізу статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція ЄСПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Суд зазначає, що право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ та повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (Рішення ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі "Беллє проти Франції"). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції ЄСПЛ, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд. Водночас, право на доступ до суду, закріплене у статті 6, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції ЄСПЛ, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Розглянувши касаційну скаргу, Суд дійшов до висновку про відмову у прийнятті касаційної скарги Корякіна Дмитра Вадимовича в частині оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 якою ухвалу Господарського суду Київської області від 16.12.2024 залишено без змін та постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 якою ухвалу Господарського суду Київської області від 13.02.2025 залишено без змін, з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною шостою статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Тобто норми процесуального закону можливість касаційного оскарження судових рішень у справі про банкрутство ставлять у пряму залежність від особливостей (випадків), передбачених законодавством про банкрутство.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства (в редакції, чинній на момент звернення скаржника з касаційною скаргою) у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), ухвали попереднього засідання, ухвал за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, поданих після закінчення строку, встановленого для їх подання, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника та рішень, прийнятих за результатами розгляду заяв, поданих у межах провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність).

Скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство (неплатоспроможність), що підлягають оскарженню.

Заявник просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 якою закрито апеляційне провадження.

Оскарження ухвали про закриття апеляційного провадження передбачено пунктом 3 частини 1 статті 287 ГПК України.

Водночас відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 9 КУзПБ заявник також просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2025, якою ухвалу Господарського суду Київської області від 16.12.2024 (відсторонення та припинення повноважень арбітражного керуючого) у справі №911/408/17 залишено без змін та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025, якою ухвалу Господарського суду Київської області від 13.02.2025 (щодо відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень ліквідатора та визначення кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень ліквідатора) у справі №911/408/17 залишено без змін.

Можливість окремого оскарження вказаних постанов суду апеляційної інстанції не передбачено частиною 3 статті 9 КУзПБ.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Корякіна Дмитра Вадимовича в частині вимог щодо оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 в порядку абзацу 2 частини 3 статті 9 КУзПБ, Верховний Суд зазначає, що судові рішення за скаргою на судові рішення, які за приписами статті 9 КУзПБ підлягають оскарженню, так і включеної/приєднаної до неї скарги на судові рішення, які за приписами статті 9 КУзПБ не підлягають оскарженню окремо, повинні бути (як правило) сутнісно (змістовно, логічно) поєднані підставами і доводами, стосуватися прав і охоронюваних законом інтересів особи щодо якої прийняте судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню окремо.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 9 КУзПБ, скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню за таких умов:

- судовими рішеннями, що підлягають касаційному оскарженню в порядку абзацу 2 частини 3 статті 9 КУзПБ можуть бути тільки постанови апеляційного господарського суду;

- процесуальна можливість спільного касаційного оскарження в порядку абзацу 2 частини 3 статті 9 КУзПБ внаслідок включення скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню може бути застосована тільки щодо касаційного оскарження тих судових рішень (постанов апеляційного господарського суду) у процедурах банкрутства, які стосуються не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства;

-КУзПБ не передбачає процесуальну можливість включення скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал, рішень господарського суду в порядку статті 7 КУзПБ за результатами розгляду заяв (в порядку позовного провадження) у межах справи про банкрутство до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню в порядку частини 3 статті 9 КУзПБ, і навпаки.

Таким чином, абзац 2 частини 3 статті 9 КУзПБ не передбачає процесуальної можливості приєднання/включення скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 можливість окремого оскарження яких не передбачено частиною 3 статті 9 КУзПБ, до вимог касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 про закриття апеляційного провадження можливість оскарження якої передбачено виключно положеннями статті 287 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зважаючи на викладене, встановивши відсутність підстав для застосування абзацу 2 частини третьої статті 9 КУзПБ, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Корякіна Дмитра Вадимовича в частині оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 16.12.2024, постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2025, ухвали Господарського суду Київської області від 13.02.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025, у справі №911/408/17, з підстав передбачених пунктом 1 частиною 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги Корякіна Дмитра Вадимовича в частині оскарження ухвали Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга відповідає вимогам щодо її форми та змісту згідно зі статтею 290, 291 Господарського процесуального кодексу України.

Так, на виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржник зазначає, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

На момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними.

Згідно з частиною 5 статті 301 ГПК України перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанції (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Керуючись статтями 234, 235, 290, 293, 294, 295, 301 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Корякіна Дмитра Вадимовича на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.12.2024 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2025, на ухвалу Господарського суду Київської області від 13.02.2025 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 у справі №911/408/17.

2.Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Корякіна Дмитра Вадимовича на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 у справі №911/408/17 та здійснити перегляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

3.Повідомити учасників справи про їх право, передбачене ст. 295 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на касаційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання ухвали Верховного Суду про відкриття касаційного провадження. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судових рішень.

4.Витребувати з Господарського суду Київської області та Північного апеляційного господарського суду матеріали справи №911/408/17.

5. Копію цієї ухвали надіслати Господарському суду Київської області та Північному апеляційному господарському суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.

Судді Жуков С.В.

Погребняк В.Я.