УХВАЛА

14 жовтня 2025 року

м. Київ

cправа № 904/4530/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат"

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Парусніков Ю. Б., Іванов О. Г., Мороз В. Ф.

від 04.09.2025

за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат": Товариство з обмеженою відповідальністю "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат"

про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат"

до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат": Товариство з обмеженою відповідальністю "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат"

про визнання відсутнім права та визнання відсутнім обов`язку,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, зокрема, просить скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 04.09.2025 про повернення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2025 у справі № 904/4530/24; справу № 904/4530/24 передати до Центрального апеляційного господарського суду для продовження розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2025 у справі № 904/4530/24. Товариство з обмеженою відповідальністю "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" вважає, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з порушенням частин 4, 5 статті 236, статті 255, пункту 4 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України та неврахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 13.11.2024 у справі № 757/47946/19-ц.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Ухвалою від 23.07.2025 у справі № 904/4530/24 Господарський суд Дніпропетровської області, зокрема, залишив без розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" від 22.07.2025 про залучення третьої особи, про призначення експертизи та про колегіальний розгляд справи у порядку статті 207 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вказане клопотання подане після закриття підготовчого провадження без наведення поважних причин, що перешкоджали заявити його у визначений процесуальний строк.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2025 у справі № 904/4530/24.

Ухвалою від 04.09.2025 Центральний апеляційний господарський суд повернув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2025 у справі № 904/4530/24.

Повертаючи апеляційну скаргу, Центральний апеляційний господарський суд вказав, що предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції, якою залишено без розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" від 22.07.2025 про залучення третьої особи, призначення експертизи та про колегіальний розгляд справи, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду, оскільки така ухвала відсутня в переліку, наведеному в частині 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України, та є такою, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі. При цьому, Центральний апеляційний господарський суд врахував висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 13.11.2024 у справі № 757/47946/19-ц, а також висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 18.10.2018 у справі № 912/1398/18, від 12.03.2019 у справі № 918/361/18, від 14.09.2020 у справі № 910/404/20, від 10.11.2021 у справі № 922/1543/19, від 14.12.2022 у справі № 920/1346/21, та ухвалі від 22.12.2022 у справі № 908/1966/22.

В ухвалі від 04.09.2025 суд апеляційної інстанції також роз`яснив, що учасник справи має право включити заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду згідно з приписами Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги на судове рішення (ухвалу, рішення), яке є наступним після ухвали, яка не може бути оскаржена окремо, або рішення, яке є логічно та за наслідками пов`язаним із такою ухвалою (п. 76 постанови Верховного Суду від 16.08.2023 у справі № 920/162/23).

Порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у справі регламентовано відповідним процесуальним законом - Господарським процесуальним кодексом України, відповідно до частини 2 статті 254 якого учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Статтею 255 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції:

1) про відмову у видачі судового наказу;

2) про забезпечення доказів, відмову в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів;

3) про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову;

4) про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову;

5) про зустрічне забезпечення, зміну чи скасування зустрічного забезпечення;

6) про повернення заяви позивачеві (заявникові);

7) про відмову у відкритті провадження у справі;

8) про передачу справи на розгляд іншого суду;

9) про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк;

10) про затвердження мирової угоди;

11) про призначення експертизи;

12) про зупинення провадження у справі;

13) про закриття провадження у справі;

14) про залишення позову (заяви) без розгляду;

15) окрема ухвала;

16) про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу;

17) у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства;

18) про внесення, відмову у внесенні виправлень у рішення;

19) про відмову ухвалити додаткове рішення;

20) про роз`яснення чи відмову у роз`ясненні судового рішення;

21) про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами;

22) про поновлення, відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання;

23) про внесення чи відмову у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

24) щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання;

25) про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця;

26) про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження;

27) про поворот виконання чи відмову у повороті виконання;

28) про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку;

29) щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України;

30) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами;

31) про відмову у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду;

32) про повернення заяви про скасування рішення третейського суду;

33) про повернення заяви про видачу наказу за рішенням третейського суду без розгляду;

34) про залишення без розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження;

35) про відновлення чи відмову у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження;

36) про відмову у задоволенні заяви про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення;

37) про прийняття або відмову у прийнятті звіту боржника про виконання судового рішення.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Кодексу України з процедур банкрутства.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.11.2024 у справі № 757/47946/19-ц дійшла висновку про те, що, "Перелік ухвал, на які апеляційна скарга може бути подана окремо від рішення суду, наведений у частині першій статті 353 ЦПК України (статті 255 ГПК України). Велика Палата Верховного Суду зауважує, що законодавець цілеспрямовано обмежив коло процесуальних питань, результат вирішення яких - ухвали суду - підлягають самостійному апеляційному оскарженню, з огляду на пріоритетність вирішення тих чи інших процесуальних питань. Надання учасникам судового процесу права на апеляційне оскарження всіх ухвал суду першої інстанції окремо від рішення суду незалежно від їх процесуальної суті і значення стало б передумовою для зловживання учасниками справи процесуальними правами та безпідставного затягування розгляду справи, що не відповідало б основним завданням судочинства. Водночас, на переконання Великої Палати Верховного Суду, наведений у частині першій статті 353 ЦПК України (статті 255 ГПК України) перелік судових рішень не є вичерпним: ухвала, зазначена в цій нормі процесуального права, безумовно може бути оскаржена в апеляційному порядку; за відсутності ухвали в зазначеному переліку встановленню та оцінці судом підлягає те, чи перешкоджає ця ухвала подальшому провадженню в справі та/або чи може вона бути оскаржена разом із рішенням суду (тобто чи є в особи, яка подає апеляційну скаргу, можливість поновити свої права в інший спосіб).".

Також, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.11.2024 у справі № 757/47946/19-ц дійшла висновку про те, що "Як зазначалося, для правильної оцінки ухвали місцевого суду як такої, що підлягає або не підлягає самостійному апеляційному оскарженню, потрібно встановити, чи перешкоджає така ухвала подальшому провадженню у справі та/або чи має особа, яка подає апеляційну скаргу, можливість відновити свої права в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду. Водночас залишення без розгляду заяв, перелік яких міститься у частині другій статті 161 ГПК України (крім позовної), жодним чином не перешкоджає подальшому провадженню у справі, оскільки учасники справи не позбавлені права довести до відома суду свою позицію у будь-який інший передбачений процесуальним законом спосіб (зокрема, шляхом надання усних чи письмових пояснень по суті спору). До того ж право особи на виклад своєї позиції у заяві по суті справи може бути захищене шляхом включення заперечень на відповідну ухвалу суду до апеляційної скарги на рішення суду, ухвалене за результатами вирішення спору. За іншого підходу, тобто надання учасникам процесу права на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції про залишення без розгляду відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень чи пояснень третьої особи окремо від рішення суду, створюються ризики та передумови для зловживання учасниками справи наданими їм процесуальними правами, що може негативно позначитися на ефективності судового процесу.".

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 02.07.2025 Господарський суд Дніпропетровської області, зокрема, закрив підготовче провадження у справі № 904/4530/24; справу призначив до розгляду по суті на 23.07.2025.

Відповідно до статті 207 Господарського процесуального кодексу України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Як вже було зазначено вище, ухвалою від 23.07.2025 Господарський суд Дніпропетровської області, зокрема, залишив без розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" від 22.07.2025 про залучення третьої особи, про призначення експертизи та про колегіальний розгляд справи у порядку статті 207 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, ухвала суду першої інстанції якою, зокрема, залишено без розгляду клопотання про залучення третьої особи, призначення експертизи та про колегіальний розгляд справи - відсутня у переліку ухвал, наведеному у частині 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України, як таких, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду. Таким чином вказана ухвала не може бути оскаржена окремо від рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Суд при цьому враховує, що ухвала місцевого суду про залишення без розгляду клопотання про залучення третьої особи, призначення експертизи та про колегіальний розгляд справи не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Враховуючи викладене Центральний апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2025 у справі № 904/4530/24 згідно із пунктом 4 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, адже остання подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany").

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Відповідно до частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням вищевикладеного Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 04.09.2025 у справі № 904/4530/24 та відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки в ухвалі апеляційного суду про перегляд якої подано касаційну скаргу, правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 904/4530/24 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Межиріченський гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 04.09.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді Г. О. Вронська

І. Д. Кондратова