ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2025 Справа № 917/1238/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши матеріали

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ", вул.Свіштовська, 2, м.Кременчук, Полтавська область, 39610

до відповідача Кременчуцького фахового коледжу транспортної інфраструктури та технологій, вул. Юрія Руфа (Леонова), 14, м.Кременчук, Полтавська область, 39612

про стягнення 350 543,28 грн,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Без виклику учасників справи,

установив :

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" просить суд стягнути з Кременчуцького фахового коледжу транспортної інфраструктури та технологій 350 543,28 грн заборгованості за спожиту у грудні 2021 року теплову енергію, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 10.03.2021 року між сторонами Договору № 5100 з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії.

Правовими підставами позову зазначено ст. 526 Цивільного кодексу України.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази : копія Договору з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії № 5100 від 10.03.2021 року; копія Додаткової угоди № 1 від 27.07.2021 про внесення змін (доповнень) до Договору з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії від 10.03.2021 року № 5100; копія Договору № 5100/2021 від 12.03.2021 про закупівлю послуги з постачання теплової енергії; копія Додаткової угоди № 1 від 27.07.2021 про внесення змін (доповнень) до Договору про закупівлю послуги з постачання теплової енергії від 12.03.2021 року № 5100/2021; Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 10.06.2025 року стосовно відповідача; копія рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 568 від 19.04.2019 року; Детальний розрахунок заборгованості за спожиту теплову енергію; Дублікати рахунків за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року; копії реєстрів про надсилання (надання) рахунків та Актів про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року; копії Актів про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року; копії Відомостей про фактичні покази засобів обліку теплової енергії за період з жовтня 2021 року по квітень 2022 року; копії претензії № 06/3510 від 19.09.2024, доказів направлення її разом з додатками на адресу відповідача та вручення; копія відповіді на претензію № 530/02-24 від 08.10.2024; копії супровідного листа № 06/4274 від 26.11.2024, доказів направлення його разом з додатками на адресу відповідача та вручення; копії листа № 06/1187 від 09.04.2025, доказів направлення його на адресу відповідача та вручення; копія листа Відповідача № 229/02-24 від 18.04.2025; копії платіжних документів про сплату за спожиту теплову енергію; копії наказів ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" від 31.12.2020 року № 329, від 31.12.2020 року № 330, від 25.10.2021 року № 229, від 13.12.2021 року № 259 та від 30.12.2021 року № 273; копія Статуту ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 09.05.2024 № 295; Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Позивача.

Відповідач у відзиві на позов (вх. № 9483 від 17.07.2025) заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що між сторонами укладено Договір про закупівлю послуги з постачання теплової енергії № 5100/2021 від 12.03.2021 умовами якого передбачені ризики невиконання відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати за надані позивачем послуги, оскільки джерелом фінансування є кошти місцевого бюджету в межах затверджених видатків замовника, так, згідно п.11.4. Договору відповідач як замовник здійснює платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України.

Також в обґрунтування заперечень проти позову відповідач посилається на ст. 23, 48 та 49 Бюджетного кодексу України, "Порядок реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 № 309 та відсутність підпису відповідача на Акті про обсяги спожитої (поставленої) Споживачу (субспоживачу) теплової енергії.

На підтвердження заперечень проти позову відповідач надав наступні докази : копію листа від 24.12.2021 № 811/02-24.

Позивач у відповіді на відзив (вх. № 9605 від 21.07.2025) заперечив проти доводів відповідача, зокрема, з огляду на наступне :

- 11.2 Договору про закупівлю послуги з постачання теплової енергії № 5100/2021 від 12.03.2021 визначає, що умови постачання теплової енергії, не передбачені цим Договором, регулюються між Сторонами чинним законодавством України та Договором з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії від 10.03.2021 року № 5100.

При цьому, позивач наголошує, що саме в Договорі з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії № 5100 від 10.03.2021 року обумовлені конкретні і необхідні для господарських відносин умови;

- відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтвердженими належними та допустимими доказами та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив (вх. № 9870 від 28.07.2025) в яких, зокрема, зазначає, що Позивач в межах бюджетного року (у грудні 2021) не направив Відповідачу рахунку на оплату за цей місяць разом з актом про обсяг спожитої теплової енергії.

Позивач надав додаткові пояснення (9981 від 30.07.2025), які фактично є запереченнями на вищезазначені заперечення відповідача.

Інших заяв по суті спору не надходило.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

24.06.2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" до відповідача Кременчуцького фахового коледжу транспортної інфраструктури та технологій про стягнення про стягнення 350 543,28 грн вартості спожитої у грудні 2021 року теплової енергії.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2025 справу № 917/1238/25 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 30.06.2025 року відкрив провадження у справі № 917/1238/25 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У даній ухвалі встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позов - 15 днів з дня вручення даної ухвали

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд також зазначає, що з урахуванням умов воєнного стану в Україні, загальної ситуації в Україні та особливого режиму роботи суду, спрямованого на необхідності збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, суд здійснює розгляд справи №917/1238/25 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

Згідно рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 568 від 19.04.2019 року ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" визначено виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води по лівобережній частині міста Кременчука від джерела ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ".

Відповідно до рішення № 568 від 19.04.2019 року ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" з 25.04.2019 року надавало послуги з теплопостачання.

10.03.2021 між ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" (далі - Виконавець) та Державним вищим навчальним закладом "Кременчуцький коледж транспортної інфраструктури", а після зміни найменування Кременчуцький фаховий коледж транспортної інфраструктури та технологій (далі - Споживач) було укладено Договір з власником (користувачем будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії № 5100 від 10.03.2021 року (далі - Договір № 5100; арк.с. 9-13).

У Договорі сторони узгодили, зокрема, наступне :

- Виконавець зобов`язувався надавати Споживачеві послугу з постачання теплової енергії на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження, а Споживач зобов`язувався своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором (п.1.1 Договору № 5100);

- пунктом 1.3 Договору № 5100 встановлено опалювальну площу та теплове навантаження будівель Споживача, наявність приладів обліку на об`єктах

- обсяг спожитої у будівлі послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будівлі за показаннями вузла (вузлів) комерційного обліку. Якщо будівлю оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії обсяг (кількість) спожитої послуги у будинку визначається як сума показників таких вузлів обліку. Одиницею виміру обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал) (п. 3.1 Договору № 5100);

- Споживач вносить плату Виконавцю, яка складається з плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги. Внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку послуги включаються до плати виконавцю і в рахунку відображаються окремо. У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду) та обсягу споживання або за нормою споживання, встановленою органом місцевого самоврядування, що підлягає щомісячному коригуванню виконавцем послуги за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря (у випадку, визначеному Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання"), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року) (п. 4.1 Договору № 5100);

- ціною послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на послугу. Станом на дату укладення нього договору тарифна послугу становить 1 774,60 гривень за 1 Гкал з ПДВ. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на зазначену послугу Виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це Споживачу з посиланням на рішення відповідних органів. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору (п. 4.2 Договору № 5100);

- тривалість розрахункового періоду для визначення обсягу спожитої послуги, здійснення розподілу обсягу спожитих послуг, оплати послуги виконавцю становить з першого по останнє число місяця, але не може перевищувати місяць (п. 4.3 Договору №5100);

- Виконавець формує та надсилає (надає) не пізніше десятого числа місяця, наступного за розрахунковим, рахунок на оплату послуги та Акт про обсяги спожитої (поставленої) Споживачу (субспоживачу) теплової енергії. Рахунок надається на паперовому носії/в електронному вигляді, зокрема за допомогою електронних систем обліку розрахунків споживача (необхідне підкреслити). Рахунок на оплату спожитої послуги надсилається (надається) не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу (п. 4.5 Договору № 5100);

- Споживач здійснює оплату за цим договором за спожиту послугу протягом 10 календарних днів з моменту їх надсилання (надання) (п. 4.6 Договору № 5100);

- Договір набуває чинності з дати підписання і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п. 8.1 Договору № 5100);

- Договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за один місяць до закінчення строку його дії жодною зі сторін не буде повідомлено про відмову від договору (п. 8.2 Договору № 5100).

27.07.2021 сторони уклали додаткову угоду № 1 до Договору № 5100 (арк.с. 14), згідно якої у тексті договору та додатках до нього змінено назву відповідача, а саме : з "Державний вищий навчальний заклад "Кременчуцький коледж транспортної інфраструктури" на "Кременчуцький фаховий коледж транспортної інфраструктури та технологій".

На виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі" між позивачем та відповідачем укладався Договір № 5100/2021 від 12.03.2021 про закупівлю послуги з постачання теплової енергії (арк.с. 15-16).

Типова форма означених договорів є затвердженою на законодавчому рівні і сторони зобов`язані їх укладати.

У Договорі № 5100/2021 сторони узгодили, зокрема, наступне :

- Учасник зобов`язується з 01.01.2021 по 31.12.2021 року надати Замовникові послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді для забезпечення потреб теплових установок Замовника, а Замовник - прийняти і оплатити вартість використаної (купленої) теплової енергії в гарячій воді та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 1.1 Договору № 5100/2021);

- найменування послуги : ДК 021:2015 - 09320000-8 - "Пара, гаряча вода та пов`язана продукція"; кількість послуг : Очікувані обсяги постачання теплової енергії з 01.01.2021 по 31.12.2021 року становлять 500,000 Гкал (п. 1.2 Договору № 5100/2021);

- сума цього Договору становить 990 000,00 грн (у тому числі: ПДВ 20% - 165 000,00 грн). Сума цього Договору є орієнтовною і буде визначатися виходячи з тарифів, які встановлюються уповноваженими органами для Учасника, та фактичного обсягу спожитої Замовником послуги. Сума цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою Сторін (п. 3.1-3.2 Договору № 5100/2021);

- розрахунки проводяться шляхом перерахування коштів на рахунок Учасника, з урахуванням ПДВ, на умовах, зазначених у Договорі зі власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії від 10.03.2021 № 5100 та у цьому Договорі (п. 4.1 Договору № 5100/2021);

- Оплату за спожиту теплову енергію Замовник здійснює на підставі наданих Учасником рахунків не пізніше 10 календарних днів з моменту їх надсилання (надання). До рахунків додаються акти про обсяги спожитої (поставленої) Споживачем (Субспоживачу) теплової енергії (п. 4.2 Договору № 5100/2021);

- у разі оплати з порушенням строків, визначених розділом 4 Договору з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії, до Сторони, яка здійснила несвоєчасну оплату, застосовується відповідальність, визначена умовами Договору з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії від 10.03.2021 № 5100 (п. 4.4 Договору № 5100/2021);

- місце поставки (передачі) послуги - об`єкти Замовника, визначені умовами Договору з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії від 10.03.2021 № 5100 (п. 5.2 Договору № 5100/2021);

- умови постачання теплової енергії, не передбачені цим Договором, регулюються між Сторонами чинним законодавством України та Договором з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії від 10.03.2021 року № 5100 (п. 11.2 Договору № 5100/2021);

- замовник (розпорядник бюджетних коштів) здійснює платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України (п. 11.4 Договору № 5100/2021).

Позивач стверджує, що на виконання умов визначених Договором № 5100 він постачав теплову енергію до приміщень відповідача, рахунки та акти приймання-передачі наданих послуг за кожен місяць надсилались відповідачу.

Факт отримання послуг відповідачем у грудні 2021 підтверджується наявними у матеріалах справи Відомостями про фактичні покази засобів обліку теплової енергії та актами про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії (арк.с. 29, 33) та не спростовується відповідачем.

На підставі наданих відповідачем відомостей про фактичні показники засобів обліку теплової енергії за грудень 2021 за відпущену теплову енергію позивач нарахував відповідачу до сплати 350 543,28 грн.

В порушення умов Договору № 5100 відповідачем не здійснювалися своєчасні розрахунки за теплоспоживання. Це призвело до виникнення у відповідача заборгованості за отриману від позивача у грудні 2021 року теплову енергію у розмірі 350 543,28 грн.

23.09.2024 позивачем на адресу відповідача разом з підтверджуючими документами було направлено претензію № 06/3510 від 19.09.2024 з вимогою сплатити вищевказану заборгованість не пізніше 7-ми днів з дня її отримання (копія претензії та докази її направлення разом з додатками наявні у матеріалах справи, арк.с. 36-38).

17.10.2024 на адресу ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" надійшла відповідь на претензію в якій відповідач зазначав про відсутність усіх документів, необхідних для розгляду претензії та прохав надати їх для повного та всебічного розгляду претензії (арк.с. 39).

28.11.2024 на адресу відповідача разом з супровідним листом № 06/4274 від 26.11.2024 додатково були направлені належним чином завірені копії документів, які підтверджують наявність боргу за теплову енергію спожиту в грудні 2021 року у розмірі 350 543,28 грн, а саме : копія Відомості про фактичні покази засобів обліку теплової енергії по Кременчуцькому фаховому коледжу транспортної інфраструктури та технологій, знятих 30.12.2021; дублікат рахунку № 5100 від 31.12.2021; копія Акта про обсяги спожитої (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії від 31.12.2021; копія Реєстру про направлення рахунку та Акту про обсяги спожитої: (поставленої) споживачу (субспоживачу) теплової енергії за грудень 2021 року; Обґрунтування щодо обсягу спожитої теплової енергії та нарахувань за грудень 2021 по Договору з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії № 5100 від 10:03.2021; копія Рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 1421 "Про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для категорій споживачів" від 25.10.2021; копія Рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцьке є району Полтавської області № 1723 "Про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" скоригованих тарифів на теплову енергію, виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для категорій споживачів з 13.12.2021" від 13.12.2021.

Докази направлення позивачем та отримання відповідачем листа № 06/4274 від 26.11.2024 наявні у матеріалах справи (арк.с. 41-42).

Позивач зазначає, що оскільки за результатами розгляду додатково наданих документів, відповідь на претензію відповідачем надано не було, 10.04.2025 на адресу останнього направлено лист-нагадування № 06/1187 від 09.04.2025 (арк.с. 43-45).

01.05.2025 на адресу позивача надійшов лист № 229/02-24 від 18.04.2025, яким відповідач повідомив про відсутність заборгованості за спожиту теплову енергію, посилаючись на Договір № 5100/2021 від 12.03.2021 про закупівлю послуги з постачання теплової енергії та ст. 48 Бюджетного кодексу України.

За даними позивача, на момент звернення з даним позовом до суду у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за відпущену теплову енергію за грудень 2021 в розмірі 350 543,28 грн.

Доказів виконання взятих на себе договірних зобов`язань по сплаті заборгованості за спожиту теплову енергію у грудні 2021 відповідачем не надано.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 350 543,28 грн вартості спожитої у грудні 2021 року теплової енергії.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є : договори та інші правочини.

За приписами ст. 509 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст. 173 ГК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

В силу положень ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України унормовано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджено, що 10.03.2021 між позивачем та відповідачем було укладено Договір з власником (користувачем будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії № 5100 від 10.03.2021 року (а.с. 9-13).

12.03.2021 на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі" між позивачем та відповідачем укладався Договір № 5100/2021 від 12.03.2021 про закупівлю послуги з постачання теплової енергії (а.с. 15-16).

Предметом спору у цій справі є вимога позивача про стягнення з відповідача вартості наданих послуг постачання теплової енергії Договором з власником (користувачем будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії № 5100 від 10.03.2021 року.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Законом України "Про теплопостачання", який визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії, захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.

За приписами статті 1 Закону України "Про теплопостачання" постачання теплової енергії господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору. Сфера теплопостачання є сферою діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам.

Споживачем теплової енергії є, зокрема, юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

У відповідності до ст. 2 Закону України "Про теплопостачання" цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форми власності.

Згідно норм ст. 3 Закону України "Про теплопостачання" відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про теплопостачання" теплопостачальні організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

Цьому обов`язку кореспондує обов`язок споживачів теплової енергії визначений статтею 19 Закону України «"Про теплопостачання", згідно якого споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно ст. 24 Закону України "Про теплопостачання", одним з основних обов`язків споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

На виконання умов Договору № 5100 у грудні 2021 позивач постачав відповідачу теплову енергію загальною вартістю 350 685,44 грн. Ця обставина відповідачем не спростовується.

В дотримання умов Договору позивачем двічі було направлено відповідачу рахунок та акт приймання-передачі наданих послуг. Ця обставина підтверджується наявними у матеріалах справи копією реєстру кореспонденції позивача про направлення споживачам рахунків та актів (арк. с. 26), а також накладною АТ "Укрпошта", фіскальним чеком, описом вкладення у цінний лист та повідомленням про вручення поштового відправлення (арк.с. 41-42). Доказів у спростування викладеного відповідачем не надано.

Спору між сторонами щодо обсягу отриманої теплової енергії за вказаний період немає. При цьому, обсяги отриманої теплової енергії за вказаний період підтверджуються відомостями про фактичні покази засобів теплової енергії по відповідачу, що додані до матеріалів позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, за грудень 2021 за відпущену теплову енергію позивач відповідачу нарахував до сплати 350 543,28 грн.

Водночас, суд звертає увагу, що наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату, оскільки такий обов`язок виникає на підставі договору, а не на підставі рахунку. За своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти як оплату за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні ст. 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №920/1343/21 від 29.04.2020).

Рахунок та акт приймання-передачі теплової енергії за грудень 2021 підписані лише зі сторони виконавця (позивача) та відповідно не містять підписів зі сторони замовника (відповідача).

Разом з тим, у постанові від 22.08.2023 у cправі №910/14570/21 Верховний Суд зазначив, що факт здійснення господарської операції може підтверджуватися не лише первинними документами, а й іншими доказами в їх сукупності, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару (надання послуг).

Таким чином, передання і прийняття товарів (робіт, послуг) на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального надання товарів (робіт, послуг) за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття товарів (робіт, послуг) у строк, визначений договором.

За загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно продажу товару, надання послуг/виконання робіт, як зі сторони покупця (замовника), так і продавця (виконавця), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані товари (послуги, роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє покупця (замовника) від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то продаж товару (надання послуг чи виконання робіт), є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.

Водночас, неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема непідписання покупцем (замовником) актів приймання-передачі без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (поставці товару, наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальна поставка товару, надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження звернення відповідача до позивача з претензіями щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості.

Відтак, враховуючи реальність отриманих відповідачем послуг, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості відповідача перед позивачем за поставлену теплову енергію у грудні 2021 року у загальному розмірі 350 543,28 грн.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором ч.1 ст. 901 ЦК України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України).

З урахуванням приписів п. 4.6 Договору № 5100, строк оплати поставленої теплової енергії за грудень 2021 року, є таким, що настав.

Доказів сплати відповідачем заборгованості суду не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поставлену теплову енергію та гарячу воду в загальному розмірі 350 543,28 грн.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи, зокрема, є: позовна заява; відзив на позовну заяву.

Відповідач контррозрахунку ціни позову не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку у відзиві не висловив, вимогу не заперечив.

Згідно з приписами частини 4 статті 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

У відзиві на позов в обґрунтування заперечень відповідач посилається на те, що умовами п. 11.4 Договору № 5100/2021 передбачені ризики невиконання відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати за надані позивачем послуги, оскільки джерелом фінансування є кошти місцевого бюджету в межах затверджених видатків замовника, а згідно п.11.4 Договору відповідач як замовник здійснює платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України.

Судом не оцінюються як правомірні означені посилання відповідача за наступного мотивування.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Проте, згідно з ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а ст. 24 Закону України "Про теплопостачання", ст. 525, 526 ЦК України і ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст. 218 ГК України відсутність коштів не виправдовує бездіяльність боржника та не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що сама по собі відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Верховний Суд України у своїй постанові від 15.05.2012 року у справі № 3- 28гс12 зазначив, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для не проведення розрахунків, оскільки на підставі ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність відповідача та не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 15.05.2012 року у справі № 11/446 та від 22.03.2017 року у справі № 905/2358/16.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на Договір № 5100/2021 від 12.03.2021 про закупівлю послуги з постачання теплової енергії, ст. 23, 48 та 49 Бюджетного кодексу України, "Порядок реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 № 309, як на обґрунтування відсутності заборгованості за спожиту теплову енергію, є безпідставними.

Інші доводи відповідача судом почуті, проте не спростовують висновків суду.

Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 350 543,28 грн заборгованості, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При пред`явленні даного позову позивачем платіжною інструкцією № від 17.06.2025 було сплачено судовий збір в розмірі 4 206,52 грн.

Зарахування вказаної суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджується відповідною випискою.

З огляду на задоволення позову у повному обсязі та враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 4 206,52 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Кременчуцького фахового коледжу транспортної інфраструктури та технологій (вул. Юрія Руфа (Леонова), 14, м.Кременчук, Полтавська область, 39612, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" (вул.Свіштовська, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39610, , поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ "Банк Кредит Дніпро" м. Полтава, МФО 305749,) 350 543,28 грн вартості спожитої теплової енергії

3. Стягнути з Кременчуцького фахового коледжу транспортної інфраструктури та технологій (вул. Юрія Руфа (Леонова), 14, м.Кременчук, Полтавська область, 39612, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" (вул.Свіштовська, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39610, , поточний рахунок № НОМЕР_2 в Полтавському відділенні АТ "Банк Кредит Дніпро" м. Полтава, МФО 305749) судовий збір в розмірі 4 206,52 грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписане 15.10.2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик