ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/2523/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Божко Є.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до 1. Виконавчого комітету Ізюмської міської ради (64300, Харківська обл., місто Ізюм, площа Центральна, буд. 1), 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Оіл" (64303, Харківська обл., місто Ізюм, просп. Незалежності, буд. 66-А)
про зобов`язання вчинити певні дії
за участю представників:

позивача - не з`явився,

першого відповідача (Виконавчого комітету Ізюмської міської ради) - не з`явився,

другого відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Оіл") - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Оіл", в якій просить суд:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду.

2. Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 (Паспорт серії НОМЕР_1 виданий Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області 26.05.2006 року; Код НОМЕР_2 ) до ТОВ «ІНТЕР ОІЛ» (64303, Харківська обл., місто Ізюм, проспект Незалежності, будинок 66 А, Код 34630128), про визнання припиненими трудових відносин та до відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради щодо зобов`язання вчинити дії.

3. Визнати припиненими трудові відносини ОСОБА_1 (Паспорт серії НОМЕР_1 виданий Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області 26.05.2006 року; Код НОМЕР_2 ) з ТОВ «ІНТЕР ОІЛ» (64303, Харківська обл., місто Ізюм, проспект Незалежності, будинок 66 А, Код 34630128) з 23 червня 2025 року, у зв`язку зі звільненням за власним бажанням за ч.1 ст. 38 КЗпП України.

4. Зобов`язати державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації Ізюмської міської ради як частину Управління «Центру надання адміністративних послуг», який є структурним підрозділом апарату виконавчого комітету Ізюмської міської ради внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом виключення запису про ОСОБА_1 (Паспорт серії НОМЕР_1 виданий Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області 26.05.2006 року; Код НОМЕР_2 ) в графі «Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» ТОВ «ІНТЕР ОІЛ» (64303, Харківська обл., місто Ізюм, проспект Незалежності, будинок 66 А, Код 34630128).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.07.2025 позовну заяву ОСОБА_1 (вх.№ 2523/25) залишено без руху. Встановлено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено ОСОБА_1 спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: уточнення місця проживання чи перебування позивача, зокрема, поштового індексу; уточнення позовної вимоги щодо виключення запису з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, або уточнення складу учасників справи.

29.07.2025 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків (вх.№ 17447/25), де позивач повідомляє, що повна адреса позивача за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , повна адреса позивача за місцем реєстрації перебування/проживання: АДРЕСА_2 . У зв`язку з допущеною неточністю у прохальній частині позовної заяви, позивач уточнює позовні вимоги та просить суд:

Визнати припиненими трудові відносини ОСОБА_1 (Паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області 26.05.2006 року; Код НОМЕР_2 ) з ТОВ «ІНТЕР ОІЛ» (64303, Харківська обл., місто Ізюм, проспект Незалежності, будинок 66 А, Код 34630128) з 23 червня 2025 року, у зв`язку зі звільненням за власним бажанням за ч.1 ст. 38 КЗпП України.

Зобов`язати Виконавчий комітет Ізюмської міської ради внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом виключення запису про ОСОБА_1 (Паспорт серії НОМЕР_1 виданий Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області 26.05.2006 року; Код НОМЕР_2 ) в графі «Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» ТОВ «ІНТЕР ОІЛ» (64303, Харківська обл., місто Ізюм, проспект Незалежності, будинок 66 А, Код 34630128).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2523/25. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Почато підготовче провадження і призначити підготовче засідання 19 серпня 2025 року о 12:00.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.08.2025 підготовче засідання відкладено на 16 вересня 2025 року об 11:00.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.09.2025 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 14 жовтня 2025 року об 11:00.

14.10.2025 від позивача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача (вх.№ 23813/25).

У судове засідання, призначене на 14.10.2025 на 11:00, учасники справи не з`явились.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити клопотання позивача про розгляд справи без його участі, оскільки брати участь у судовому засіданні, відповідно до ст. 42 ГПК України, є правом учасника справи, а не обов`язком, а обов`язковість явки в судове засідання позивача судом не визнавалась.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Виконавчий комітет Ізюмської міської ради ухвалу Господарського суду Харківської області від 16.09.2025 отримав шляхом доставки в Електронний кабінет 17.09.2025, що підтверджується квитанцією, яка міститься в матеріалах справи.

Копія ухвали суду від 16.09.2025 направлялась відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтер Оіл" засобами поштового зв`язку на адресу, зазначену у позовній заяві, що кореспондується із даними, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та повернулась до суду без вручення з довідкою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Верховний Суд у постанові від 22.10.2024 у справі №910/18480/20 дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДРПОУ прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 25.06.2018 у справі №904/9904/17, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 30.03.2023 у справі №910/2654/22.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, вимоги процесуального законодавства та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку - суду (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, у постановах Верховного Суду від 14.06.2024 у справі №910/8002/23, від 11.06.2024 у справі №922/1988/23).

Судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідачі не були позбавлені права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, суд належним чином виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо направлення процесуальних документів учасникам справи та здійснив всі необхідні дії з метою належного їх повідомлення про розгляд справи; відповідачі визнаються такими, що належним чином повідомлені про розгляд справи.

Разом з цим, Виконавчий комітет Ізюмської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Оіл" наданими відповідачу процесуальними правами не скористалися; у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відзиви на позовну заяву до суду не подали.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідачі своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористалися, повноважних представників для участі у судовому засіданні не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, заяв та клопотань від них не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників відповідачів за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

У судовому засіданні 14.10.2025 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 призначена на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Оіл" загальними зборами засновниками Товариства на підставі протоколу №1 від 12.07.2016 року та наказу ТОВ «ІНТЕР ОІЛ» №1 від 15 липня 2016 року, про що був внесений відповідним запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Оіл" є юридичною особою, зареєстрованою 03.10.2016, номер запису: 0029456, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно зі Статутом Товариства, затвердженим протоколом Загальних зборів Засновників (Учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Оіл" №1 від 27 березня 2019 року (далі - Статут) учасниками товариства є:

ОСОБА_2 , проживає: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 , проживає: АДРЕСА_4 .

Згідно з даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками (учасниками) юридичної особи та її бенефіціарними власниками є:

ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_5 .

Позивач виявив бажання звільнитися із займаної посади директора Товариства.

Відповідно до п. 7.1 Статуту Вищим органом Товариства є Загальні Збори Засновників (Учасників).

Згідно з п. 7.5 Статуту Загальні Збори Учасника правомочні приймати рішення з будь-якого питання діяльності Товариства.

Учасники Товариства мають право вимагати розгляду будь-якого питання на Загальних Зборах Учасників за умови, якщо воно було ним поставлено не пізніше як за 25 днів до початку Загальних Зборів (п. 7.6 Статуту).

За положеннями п. 7.7, 7.8 Статуту Загальні Збори Учасників скликають по мірі необхідності, але не рідше двох разів на рік. Позачергові збори Учасників скликаються Головою Товариства.

До виключної компетенції Загальних Зборів Засновників (Учасників) Товариства належить: визначення основних напрямків діяльності Товариства та підтвердження його планів і звітів про їх виконання; внесення змін в статут Товариства, зміна розміру його статутного капіталу; створення та відкликання виконавчого органу Товариства і ревізійної комісії; визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів; затвердження річних результатів діяльності Товариства, включаючи його дочірні підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, порядку розподілу прибутку, визначення порядку покриття збитків; утворення, реорганізація і ліквідація дочірніх підприємств, філіалів і представництв, затвердження їх статутів і положень; прийняття рішень про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб Товариства; затвердження правил процедури і інших внутрішніх документів Товариства, визначення організаційної структури Товариства; визначення умов оплати праці директора Товариства, його дочірніх підприємств, філіалів і представництв; прийняття рішення про укладання договорів (угод) щодо: отримання позики та кредитів Товариством; надання майна Товариства у заставу, іпотеку; відчуження рухомого та нерухомого майна Товариства у будь-який спосіб, за винятком товарів в обороті на суму, що перевищує встановлений загальними зборами розмір. Прийняття рішення про припинення діяльності Товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу; Обрання Голови зборів; Встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових внесків; Рішення питань про придбання Товариством частки Учасника; Збільшення складу Учасників; Виключення Учасників з Товариства (п. 7.10 Статуту).

Відповідно до п. 7.18 Статуту Виконавчим органом Товариства, який керує поточною його діяльністю є Директор.

Директор Товариства призначається Загальними Зборами Засновників (Учасників) (п. 7.19 Статуту).

Директор Товариства має право без доручення діяти від імені Товариства (п. 7.20 Статуту).

Директор Товариства вирішує усі питання діяльності Товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетентності Загальних Зборів Учасників (п. 7.21 Статуту).

Згідно з п. 7.22 Статуту Директор Товариства: розробляє поточні плани діяльності Товариства і заходи, що є необхідними для вирішення його завдань; затверджує щорічний кошторис, штатний розклад і посадові оклади співробітників, встановлює показники, строки та розмір їх преміювання; приймає на роботу та звільняє з роботи співробітників Товариства і застосовує до них заходи заохочення і накладає стягнення; затверджує тарифи на послуги та цін на продукцію; видає накази, затверджує нормативні акти, що визначають відносини між підрозділами і філіями Товариства; подає на затвердження Загальних Зборів Учасників річний звіт та баланс Товариства; забезпечує виконання рішень Загальних Зборів Учасників; представляє інтереси Товариства у взаємовідносинах з іншими підприємствами, установами, закладами, організаціями, державними органами влади, органами місцевого самоврядування, громадянами, іноземними контрагентами без довіреності; укладає будь-які правочини, в тому числі кредитні договори, договори застави, а також ті, що пов`язані з іпотекою, та інші нормативні та ненормативні акти, видає довіреності, відкриває в банках поточні та інші рахунки; користується правом підпису фінансових документів Товариства; обгрунтовує порядок розподілу прибутку, дивідендів, засобів покриття збитків; здійснює інші дії, спрямовані на досягнення мети Товариства в межах його компетенції.

Директор підзвітний Загальним Зборам Учасників і організує виконання їх рішень (п. 7.23 Товариства).

Позивач, керуючись п. 7.8. Статуту, як одноособовий виконавчий орган Товариства, ініціював скликання загальних зборів засновників Товариства на 23.06.2025 року із запропонованим порядком денним, вказаним у повідомленні. Повідомлення №б/н від 21.05.2025 року разом із заявою про звільнення позивача із займаної посади направлене 22.05.2025 року послугами поштового зв`язку цінними листами з описами вкладення на адреси ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Так, позивачем у повідомленні від 21.05.2025 затверджено наступний порядок денний:

1) Про призначення Головою загальних зборів учасників Товариства ОСОБА_5 ;

2) Про звільнення з посади директора Товариства ОСОБА_5 з 23 червня 2025 року (останній день роботи);

3) Про призначення на посаду директора Товариства ОСОБА_3 з 24 червня 2025 року (перший день роботи);

4) Про уповноваження директора Товариства або уповноважену ним особу на підставі нотаріальної довіреності, вчинити усі дії, необхідні для державної реєстрації змін до відомостей про Товариство, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивач зазначає, що за результатами відстеження тренінгу листів поштового відправлення виявлено, що лист, адресований учаснику Товариства ОСОБА_3 , прибув до відділення 24.05.2025 року, проте не був отриманий ані учасником ОСОБА_3 , ані його уповноваженим представником, та був повернутий відправнику по закінченню встановлено терміну зберігання 07.06.2025 року. Лист іншому учаснику ОСОБА_4 прибув до відділення 24.05.2025 року та у зв`язку з закінченням терміну зберігання теж був повернутий відправнику 07.06.2025 року.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку з тим, що позивач не має можливості реалізовувати свої права як найманого працівника, він просить суд прийняти рішення про припинення трудових відносин між ОСОБА_1 та ТОВ «ІНТЕР ОІЛ» з 23 червня 2025 року, виходячи з наступного. Крім того, позивач просить зобов`язати Виконавчий комітет Ізюмської міської ради внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом виключення запису про ОСОБА_1 в графі «Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Оіл".

Вказані обставини стали підставою звернення позивача до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Так, для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права й охоронювані законом інтереси (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №910/7164/19).

Згідно зі статтею 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Частиною першою статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" унормовано, що загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства, крім питань, віднесених до виключної компетенції інших органів товариства законом або статутом товариства.

До компетенції загальних зборів учасників належать, зокрема, обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (ч. 2 ст. 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

Питання, віднесені законом до компетенції вищого органу товариства, не можуть бути віднесені до компетенції інших органів товариства.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Відповідно до частин першої - третьої статті 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Якщо статутом товариства з обмеженою відповідальністю питання звільнення директора віднесено до компетенції загальних зборів, то він не має повноважень вирішувати самостійно питання про своє звільнення. Такий висновок зробив Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 19 січня 2022 року у справі № 911/719/21.

Водночас, у випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 758/1861/18.

Відповідно до ст. 39 Закону № 2275-VIII виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства (ч. 1). До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення) (ч. 2). Виконавчий орган товариства підзвітний загальним зборам учасників і наглядовій раді товариства (у разі утворення) та організовує виконання їхніх рішень (ч. 3). Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва (ч. 4). Статутом може бути встановлено, що виконавчий орган товариства є колегіальним, та визначено його кількісний склад. Назвою колегіального виконавчого органу є "дирекція", а його голови - "генеральний директор", якщо статутом не передбачені інші назви (ч. 5). Обрання членів колегіального виконавчого органу та його голови здійснюється голосуванням щодо кожного кандидата окремо, якщо статутом не передбачено обрання членів виконавчого органу та його голови списком, кумулятивним голосуванням чи в іншому порядку (ч. 6). Для прийняття рішень з питань, які віднесені до компетенції виконавчого органу, але виходять за межі звичайної щоденної діяльності товариства, голова колегіального виконавчого органу зобов`язаний скликати засідання виконавчого органу. Статутом товариства можуть встановлюватися обмеження щодо суми, типу, предмета правочинів, для прийняття рішення щодо яких голова колегіального виконавчого органу має скликати засідання виконавчого органу товариства. Порушення вимог цієї частини головою виконавчого органу є підставою для розірвання з ним цивільно-правового або трудового договору (контракту) (ч. 7). Рішення колегіального виконавчого органу приймаються більшістю голосів усіх його членів. Статут товариства може містити перелік питань, прийняття рішення щодо яких вимагатиме більшої кількості голосів (ч. 8). Фізична особа, якаосподарського суду Харківської області від 25.07.2025 позовну заяву ОСОБА_1 (вх.№ 2523/25) залишено без руху. Встановлено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено ОСОБА_1 спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: уточнення місця проживання чи перебування позивача, зокрема, поштового індексу; уточнення позовної вимоги щодо виключення запису з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, або уточнення складу учасників справи.

Аналіз норм Закону № 2275-VIII дозволяє дійти висновку про те, що договір, про який ідеться в ч. 12 ст. 39 цього Закону, є цивільно-правовим або трудовим договором (контрактом).

Відтак, чинна редакція Закону № 2275-VIII встановлює обрання особи виконавчим органом товариства або до складу цього органу в межах відносин з управління товариством і окремо передбачає укладення цивільно-правового або трудового договору.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у постанові від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20.

Отже, за загальним правилом, створення (обрання) виконавчого органу товариства відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства (ч. 1 ст. 99 ЦК України, п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону № 2275-VIII) або в окремих випадках наглядової ради товариства (ч. 2 ст. 38 Закону № 2275-VIII). Це рішення породжує між особами, яких воно стосується, корпоративні відносини, у яких обрана особа наділяється повноваженнями з управління.

Ці корпоративні відносини також є підставою для виникнення відносин представництва товариства перед третіми особами, а також трудових відносин, що регулюються законодавством про працю, та виникають у зв`язку з укладенням в установленому порядку (частина дванадцята статті 39 Закону № 2275-VIII) з одноосібним виконавчим органом (членом колегіального виконавчого органу) трудового договору (контракту).

Такий трудовий договір (контракт) може визначати окремі аспекти діяльності одноосібного виконавчого органу (члена колегіального виконавчого органу) як працівника товариства, зокрема: строк здійснення ним повноважень; права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальну); умови матеріального забезпечення; умови звільнення з посади (у тому числі дострокового).

Судом в рамках справи установлено, що ОСОБА_1 була призначена на посаду директора ТОВ "Інтер Оіл" протоколом Загальних зборів учасників. Загальні збори учасників товариства не встановили обставин укладення з ОСОБА_1 трудового договору (контракту) в порядку, передбаченому ч. 12 ст. 39 Закону № 2275-VIII.

Учасники справи не повідомили суд про існування таких обставин та не надали відповідних доказів до матеріалів справи.

Оскільки сторони не надали суду трудового договору (контракту) укладеного між ТОВ "Інтер Оіл" та ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про те, що між позивачем та Товариством (другим відповідачем) не виникав спір стосовно припинення такого правочину.

Відтак, суд вважає невірними висновки та доводи позивача у цій справі про необхідність застосування у спірних правовідносинах норм КЗпП України, зокрема статті 38 цього Кодексу, яка визначає порядок розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника.

Водночас, в обох випадках коли особу обрано до складу виконавчого органу (між товариством та особою встановлені відносини управління товариством) та укладено трудовий договір (встановлені трудові відносини) і коли існують тільки відносини з управління товариством без укладення трудового договору саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність (що виникли в даному випадку між сторонами у цій справі), становлять основу відносин між товариством та цією особою.

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20 зазначила, що (дослівно):

«… 8.20. При цьому Велика Палата Верховного Суду враховує, що позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та / або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.

8.21. Цими висновками Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків Верховного Суду про застосування в подібних правовідносинах положень законодавства про працю, зокрема, статті 38 КЗпП України, викладених у постановах від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18, від 17.03.2021 у справі № 761/40378/18 та від 19.01.2022 у справі № 911/719/21, зокрема, в частині тверджень про те, що відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як і будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні, а також про те, що визначальним при вирішенні справ цієї категорії є не перевірка дотримання керівником юридичної особи порядку скликання загальних зборів учасників товариства, а волевиявлення працівника на звільнення з роботи та дотримання ним процедури звільнення, передбаченої частиною першою статті 38 КЗпП України.

Необхідність такого відступу зумовлена тим, що у справах № 761/40378/18, № 758/1861/18 та № 911/719/21 Верховний Суд застосував норми законодавства про працю та поклав їх в основу своїх висновків, зроблених у спорах за позовами директорів, які були обрані рішеннями загальних зборів учасників, за відсутності встановлених судами обставин укладення з ними трудових договорів (контрактів), що суперечить викладеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду. …».

Як вже зазначалось судом, частиною 13 ст. 39 Закону № 2275-VIII передбачено, що повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.

При цьому, слід враховувати, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону № 2275-VIII, рішення загальних зборів учасників товариства про обрання та припинення повноважень членів наглядової ради та виконавчого органу не можуть прийматись шляхом опитування.

Пунктом 1 ст. 31 Закону № 2275-VIII унормовано, що загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також: з ініціативи виконавчого органу товариства; на вимогу наглядової ради або ради директорів товариства; на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства.

Порядок скликання загальних зборів учасників товариства визначено ст. 32 Закону № 2275-VIII, частина перша якої передбачає, що загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників.

Відповідно до положення частин 2-5 та 11 ст. 32 Закону № 2275-VIII, виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства (ч. 2). Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства (ч. 3). Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення (ч. 4). У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін (ч. 5). Виконавчий орган товариства зобов`язаний надати учасникам товариства можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного на загальних зборах учасників. Виконавчий орган товариства забезпечує належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням товариства у робочий час, якщо інший порядок не передбачений статутом товариства (ч. 11).

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 , як директор та одноосібний виконавчий орган товариства (в розумінні положень Статуту), для припинення своїх повноважень як одноосібного виконавчого органу за своєю ініціативою мала скликати загальні збори учасників Товариства (п. 1 ч. 1, ч. 7 ст. 31 Закону № 2275-VIII) з включенням до порядку денного питання про припинення своїх повноважень шляхом обрання нового директора або тимчасового виконувача його обов`язків (ч. 13 ст. 39 Закону № 2275-VIII), оскільки вирішення цього питання належить до виключної компетенції загальних зборів учасників Товариства (ч. 1 ст. 99 ЦК України, п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону № 2275-VIII).

При цьому, директор мав дотримуватись вимог ст. 32 Закону № 2275-VIII та Статуту щодо порядку скликання загальних зборів учасників Товариства. Зокрема, не пізніше, ніж за 30 днів до початку зборів шляхом надсилання поштовим відправленням з описом вкладення повідомити кожного з учасників Товариства про порядок денний, дату, час і місце їх проведення, а також надати учасникам можливість ознайомитись з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного, і забезпечити належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням Товариства в робочий час.

Вказаної думки дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20.

Матеріали справи свідчать, що позивачем належним чином та у встановлені законодавством строки повідомлено учасників Товариства про скликання Загальних зборів учасників, а отже дотримано порядок скликання Загальних зборів учасників Товариства та належним чином повідомлено про мету (порядок денний) таких зборів.

Також позивачем вжито всіх залежних від нього дій задля припинення трудових відносин з Товариством в порядку, визначеному чинним законодавством.

При цьому позивач, як директор Товариства, не має самостійних повноважень щодо вирішення питання про своє звільнення з посади директора.

Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 06 вересня 2023 року у справі № 127/27466/20 зазначено, що колегія суддів погоджується з тим, що за відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника з метою захисту своїх прав він може звернутися до суду, однак вважає, що належним та ефективним способом захисту його прав та законних інтересів у такому випадку буде не вимога про визнання трудових відносин припиненими (визначення юридичного факту), про що йдеться у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 758/1861/18 та від 17 березня 2021 року у справі № 761/40378/18, а вимога припинити такі трудові відносини за рішенням суду, які (трудові відносини) будуть припинені саме з дати набрання судовим рішенням законної сили, адже констатація ретроспективно припинення трудових відносин певною датою у минулому по суті зводиться до встановлення факту припинення цих правовідносин з відповідної дати без прийняття загальними зборами товариства відповідного рішення.

Як установлено судом, позивач просить суд визнати припиненими трудові відносини з 23 червня 2025 року, тобто вказана вимога є ретроспективною, а відтак породжує невизначеність у взаємовідносинах відповідача-2 з третіми особами, які здійснюються через керівника. Окрім того, процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин з товариством супроводжується виключенням директора з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що, у свою чергу, пов`язуються із датою внесення відповідних змін.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовної вимоги, а саме: про визнання трудових відносин припиненими з дня набрання рішенням законної сили.

Щодо вимоги про зобов`язання Виконавчого комітету Ізюмської міської ради внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом виключення запису про Бузову Олену Олександрівну в графі «Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Оіл" суд встановив наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу-підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених законодавством.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

За змістом п. 3 ч. 5 ст. 25 "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого п. 2 ч. 1 цієї статті, проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (крім випадків, передбачених п.п. 1 та 2 цієї частини).

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28травня 2020 року в справі № 910/7164/19.

У постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 914/393/19 зроблено висновок, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Отже, можна дійти висновку, що процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин з підприємством має супроводжуватись виключенням директора з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, відповідно до зазначених норм чинного законодавства на підставі рішення суду, що набрало законної сили, можливо внести зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Верховний Суд у постанові від 24 грудня 2019 року у справі № 758/1861/18 зазначив, що факт припинення повноважень директора як посадової особи законодавець пов`язує саме із моментом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до роз`яснень Міністерства юстиції України від 21.03.2024 № 44324/8.4.3/32-24 щодо процедури виключення відомостей про керівника юридичної особи, відокремленого підрозділу юридичної особи з Єдиного державного реєстру, рішення суду, на підставі якого припиняються трудові чи цивільні відносини між фізичною особою, що була призначена та виконувала функції керівника юридичної особи, відокремленого підрозділу юридичної особи, та її роботодавцем, що містить зобов`язання для державного реєстратора вчинити реєстраційні дії щодо виключення відомостей про такого керівника, тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовну вимогу про зобов`язання Виконавчого комітету Ізюмської міської ради внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом виключення запису про Бузову Олену Олександрівну в графі «Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Оіл".

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною пенршою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 9 статті 129 ГПК України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У зв`язку з цим, оскільки спір у справі виник внаслідок неправильних дій другого відповідача, судовий збір слід покласти на ТОВ "Інтер Оіл" у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати припиненими трудові відносини ОСОБА_1 (Паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області 26.05.2006 року; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) з Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер Оіл" (64303, Харківська обл., місто Ізюм, просп. Незалежності, буд. 66-А; ) у зв`язку зі звільненням за власним бажанням за ч. 1 ст. 38 КЗпП України з дати набрання рішенням законної сили.

Зобов`язати Виконавчий комітет Ізюмської міської ради (64300, Харківська обл., місто Ізюм, площа Центральна, буд. 1; ) внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом виключення запису про ОСОБА_1 (Паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області 26.05.2006 року; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) в графі «Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Оіл" (64303, Харківська обл., місто Ізюм, просп. Незалежності, буд. 66-А; ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Оіл" (64303, Харківська обл., місто Ізюм, просп. Незалежності, буд. 66-А; ) на користь ОСОБА_1 (Паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області 26.05.2006 року; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 4844,80 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Виконавчий комітет Ізюмської міської ради (64300, Харківська обл., місто Ізюм, площа Центральна, буд. 1; ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Оіл" (64303, Харківська обл., місто Ізюм, просп. Незалежності, буд. 66-А; ).

Повне рішення складено "16" жовтня 2025 р.

Суддя О.О. Присяжнюк