ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2025 р. Справа№ 910/13705/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Демидової А.М.

розглянув у порядку письмового провадження заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Фотуре "Стара Ушиця"

про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат

у справі № 910/13705/24 господарського суду міста Києва (суддя Ломака В. С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Фотуре "Стара Ушиця"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 10 143 698, 31 грн

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Фотуре "Стара Ушиця" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 10 143 698,31 грн, з яких: 8 813 493,82 грн - основний борг, 339 787,52 грн - 3 % річних та 990 416,97 грн - інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.03.2025 у справі № 910/13705/24 позов задоволено частково. Стягнуто з ДП "Гарантований покупець" на користь ТОВ "Еко-Фотуре "Стара Ушиця" 6 173 537,90 грн основного боргу, 339 787,52 грн 3 % річних, 990 416,97 грн інфляційних втрат, а також 90 044,91 грн витрат по сплаті судового збору. Провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ "Еко-Фотуре "Стара Ушиця" до ДП "Гарантований покупець" про стягнення 2 639 955,92 грн закрито, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Додатковим рішенням господарського суду міста Києва від 02.04.2025 задоволено частково клопотання ТОВ "Еко-Фотуре "Стара Ушиця" від 21.03.2025 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/13705/24. Стягнуто з ДП "Гарантований покупець" на користь ТОВ "Еко-Фотуре "Стара Ушиця" 25 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Відмовлено у задоволенні решти вимог клопотання ТОВ "Еко-Фотуре "Стара Ушиця" від 21.03.2025 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/13705/24.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2025 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Демидова А. М. апеляційну скаргу ДП "Гарантований покупець" залишено без задоволення. Рішення господарського суду міста Києва від 19.03.2025 у справі №910/13705/24 залишено без змін. Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладено на скаржника.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2025 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Демидова А.М. у цій справі апеляційну скаргу ТОВ "Еко-Фотуре "Стара Ушиця" залишено без задоволення. Додаткове рішення господарського суду міста Києва від 02.04.2025 у справі №910/13705/24 залишено без змін.

29.09.2025 через систему "Електронний суд" на адресу суду від ТОВ "Еко-Фотуре "Стара Ушиця" надійшла заява, в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ДП "Гарантований покупець" на користь ТОВ "ЕКО-ФОТУРЕ "СТАРА УШИЦЯ" витрати на правничу допомогу у розмірі 288 517,50 грн, включаючи ПДВ, у зв`язку із розглядом справи № 910/13705/24 у суді апеляційної інстанції.

09.10.2025 відповідач подав через систему "Електронний суд" заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, просив обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача, посилаючись на те, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованим, не є співмірним з категорією справи та витраченим адвокатом часом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 (колегія суддів: головуючий Ходаківська І. П., судді Владимиренко С. В., Демидова А. М.) прийнято до розгляду заяву ТОВ "Еко-Фотуре "Стара Ушиця" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 910/13705/24 господарського суду міста Києва. Розгляд заяви постановлено здійснювати у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (частина третя статті 244 в редакції Закону України № 4508-IX від 18.06.2025).

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та відповідні заперечення, суд апеляційної інстанції вважає, що заява підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Згідно з статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Отже, у розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В заяві про розподіл судових витрат позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 288 517, 50 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Із змісту поданої відповідачем заяви вбачається, що на підтвердження понесення витрат надано суду копії: укладеного з Адвокатським об`єднанням "ЕВЕРЛІҐАЛ" (далі - Адвокатське об`єднання, виконавець) договору про надання юридичних послуг від 06.08.2024 № 24/08-03; додаткової угоди № 2 від 10.06.2025 до вказаного договору; рахунки на оплату від адвокатського об`єднання на загальну суму 288 517, 50 грн та платіжних інструкцій № 2206 та № 3202 про оплату вказаної суми на користь адвокатського об`єднання; акту приймання-передачі наданих послуг за додатковою угодою № 2.

Відповідно до пункту 1.3 договору детальний перелік послуг, який надається виконавцем в межах, визначених пунктом 1.2 цього договору, та розмір винагороди виконавця за надання юридичних послуг та порядок їх оплати замовником, а також компенсації замовником фактичних витрат виконавця, пов`язаних з наданням юридичних послуг, визначається у додатках (додаткових угодах) до договору.

Пунктами 2.1, 2.2 договору передбачено, що вартість юридичних послуг за цим Договором визначається в гривневому еквіваленті за офіційним курсом гривні до євро, встановленим Національним банком України на дату виставлення виконавцем рахунку на оплату, що не включає будь-які податки, збори та інші обов`язкові платежі.

Оплата юридичних послуг, передбачених цим договором, здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця, згідно з виставленими рахунками на оплату, протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту одержання рахунку.

Відповідно до додаткової угоди № 2 до договору Адвокатське об`єднання зобов`язалось, забезпечити представництво інтересів замовника в суді апеляційної інстанції інстанції в межах справи № 910/13705/24, в тому числі підготування відзиву на апеляційну скаргу та інших процесуальних документів (за необхідності), а замовник - оплатити надані виконавцем юридичні послуги.

Пунктом 2 додаткової угоди № 2 до договору визначено, що вартість передбачених нею юридичних послуг становить грошову суму в національній валюті України (гривні), еквівалентну 5 000 (п`яти тисячам) Євро. Замовник сплачує винагороду виконавцю в національній валюті України (гривні) за офіційним курсом гривні до Євро, встановленим Національним банком України на день виставлення відповідного рахунку на оплату.

Суд враховує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України). Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Апеляційний господарський суд в даному випадку зважає на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п. 24 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21).

Дослідивши надані заявником докази, якими підтверджуються витрати на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним з обсягом наданих послуг та не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Колегія суддів зважає на те, що стягнення судових витрат відбувається за апеляційний перегляд рішення. При цьому на даній стадії правова позиція позивача щодо спору у справі № 910/13705/24 є сформованою.

Колегія суддів акцентує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

За висновком суду апеляційної інстанції, враховуючи рівень складності спору у даній справі, наявність відповідної судової практики, враховуючи предмет спору, не доведення заявником, що судові витрати у заявленому розмірі є дійсно необхідними та неминучими, а також враховуючи заяву відповідача про зменшення розміру витрат, колегія суддів вважає обґрунтованою сумою витрат на правничу допомогу - 15 000 грн.

Керуючись статтями 129, 244, 281, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Фотуре "Стара Ушиця" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 27; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Фотуре "Стара Ушиця" (32385, Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, селище міського типу Стара Ушиця, вулиця Миру, будинок 4/1; ) 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

У задоволенні іншої частини заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Фотуре "Стара Ушиця" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат відмовити.

Доручити господарському суду міста Києва видати наказ.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

А.М. Демидова