ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2025 р. Справа№ 911/1175/18 (911/908/24)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання Басараби К.Ю.

у присутності представника позивача Згоди О.О. згідно ордера

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2025 року

у справі №911/1175/18(911/908/24) (суддя Лутак Т.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід"

до 1.Обслуговуючого кооперативу "Набережний квартал-Жаботинського"

2. ОСОБА_1

третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Транс"

про визнання недійсною додаткової угоди до договору

у відокремленому провадженні в межах справи №911/1175/18

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Наяда-Сервіс"

до Обслуговуючого кооперативу "Набережний квартал-Жаботинського"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 19.06.2025 у справі №911/1175/18(911/908/24) позов задоволено, визнано недійсною Додаткову угоду від 20.06.2017 року до договору №15.02.1.491 про сплату пайових внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року, укладену між ОК "Набережний квартал-Жаботинського", в особі представника Комара Г.М., та ОСОБА_1 . Здійснено розподіл витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2025 року у справі №911/1175/18(911/908/24) та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Витягом з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 24.07.2025 року вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Кравчук Г.А., Сітайло Л.Г.

Ухвалою суду від 24.07.2025 року відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2025 у справі №911/1175/18(911/908/24), повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1175/18(911/908/24).

27.08.2025 супровідним листом Господарського суду Київської області №02-04/911/1175/18(911/908/24) від 25.08.2025 року витребувані матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Слід зазначити, що головуючий суддя Остапенко О.М. з 28.07.2025 року по 29.08.2025 року перебував у відпустці, а тому фактично справу передано головуючому судді 01.09.2025 року.

У зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2025 року для розгляду справи №911/1175/18(911/908/24) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Сітайло Л.Г.

Ухвалою суду від 08.09.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2025 року у справі №911/1175/18(911/908/24), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 09.10.2025 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданих відзивах на апеляційну скаргу ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, судові витрати покласти на відповідача-2.

03.10.2025 року через систему "Електронний суд" представником ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" подано заяву, в якій останній зазначив, що докази на понесення судових витрат по даній справі будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення постанови суду апеляційної інстанції.

04.10.2025 року через систему "Електронний суд" представником ОСОБА_1 адвокатом Шелковим С.Г. подано клопотання про участь у судовому засіданні 09.10.2025 року та у всіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції, проведення яких просить забезпечити поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.

У зв`язку з перебуванням судді Сітайло Л.Г. у відпустці, витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2025 року для розгляду справи №911/1175/18(911/908/24) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М.,судді:Cотніков С.В., Отрюх Б.В.

Ухвалою суду від 07.10.2025 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №911/1175/18(911/908/24) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2025 та задоволено клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Шелкова С.Г. про участь в судовому засіданні 09.10.2025 року та у всіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції.

08.10.2025 року через систему "Електронний суд" ТОВ "Олімпекс Транс" подало пояснення на апеляційну скаргу, в яких останнє просило суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2025 року у справі №911/1175/18(911/908/24).

Представник скаржника адвокат Шелков С.Г. в судове засідання 09.10.2025 в режимі відеоконференції на зв`язок не вийшов, що зафіксовано у протоколі судового засідання.

Представник ОК "Набережний квартал-Жаботинського" в судове засідання не з`явився, подавши до його початку клопотання про розгляд справи без їх участі.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

09.10.2025 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення суду першої інстанції від 19.06.2025 року у даній справі - залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів, у провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа №911/1175/18 за заявою ТОВ "Наяда-Сервіс" до боржника ОК "Набережний квартал-Жаботинського" про банкрутство. Повноваження ліквідатора здійснює арбітражний керуючий Тимошенко А.А.

У квітні 2024 року ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою про визнання недійсною додаткової угоди до договору, у якій заявник просить суд визнати недійсною додаткову угоду від 20.06.2017 року до договору №15.02.1.491 про сплату пайових внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року, укладену між ОК "Набережний квартал-Жаботинського", в особі представника Комара Г.М., та ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що при укладенні вищезазначеної додаткової угоди від 20.06.2017 року до договору №15.02.1.491 про сплату внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року її сторонами порушено умови договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року (зокрема, відповідно до умов договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, з урахуванням додаткової угоди №2 від 30.07.2015 року до даного договору, майнові права на квартиру №184 у 1 секції будівництва закріплені за ТОВ "Олімпекс Транс", а тому ОК "Набережний квартал-Жаботинського" не мав права їх відчужувати), а також порушено положення статуту ОК "Набережний квартал-Жаботинського" та норми матеріального права (зокрема, оспорювана додаткова угода укладена ОСОБА_2 від імені ОК "Набережний квартал-Жаботинського", який діяв на підставі нібито виданої довіреності, з перевищенням повноважень та порушенням норм статей 92, 237, 246 ЦК України, оскільки повноваження розпоряджатися майном кооперативу є лише у загальних зборів, водночас, статутом ОК "Набережний квартал-Жаботинського" не передбачено можливості делегування вказаних повноважень будь-кому, а загальні збори не надавали згоди на відчуження вищезазначеного майна). Разом з тим, позивач зазначає, що вказана додаткова угода порушує його права як власника на даний час майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , а тому він звернувся з даним позовом до суду та просить визнати недійсною додаткову угоду від 20.06.2017 року до договору №15.02.1.491 про сплату внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року.

За наслідками розгляду заявлених позовних вимог рішенням Господарського суду Київської області від 19.06.2025 у справі №911/11758/18 (911/908/24) позов задоволено, визнано недійсною Додаткову угоду від 20.06.2017 року до договору №15.02.1.491 про сплату пайових внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року, укладену між ОК "Набережний квартал-Жаботинського", в особі представника ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 . Здійснено розподіл витрат по сплаті судового збору.

Прийняте судове рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що позивачем доведено, що на момент укладення оспорюваної додаткової угоди майнові права на квартиру №184 у 1 секції будівництва були закріплені за ТОВ "Олімпекс Транс", а тому ОК "Набережний квартал-Жаботинського" не мав права їх відчужувати, що свідчить про наявність підстав для визнання недійсною додаткової угоди від 20.06.2017 року до договору №15.02.1.491 про сплату пайових внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року.

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що хоча позивач і не є стороною оспорюваної додаткової угоди, однак він має самостійний (власний) охоронюваний законом інтерес у спірних правовідносинах щодо квартири АДРЕСА_3 , який полягає у наявності у нього майнових прав на вказану квартиру згідно договору купівлі-продажу майнових прав №26/01 від 26.01.2023 року та можливості набуття її у власність після завершення будівництва.

ОСОБА_1 з даним рішенням місцевого господарського суду не погоджується та в поданій апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Викладені в апеляційній скарзі доводи скаржника у якості підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення фактично ідентичні доводам поданих суду першої інстанції відзиві на позовну заяву та пояснень по справі.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність ухвалення вказаного рішення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування такого рішення з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ТОВ "Олімпекс Транс", згідно договору оренди землі від 10.12.2008 року укладеного з Одеською міською радою (орендодавець) та додаткових угод до нього, отримало в 2009 році у строкове, платне користування земельну ділянку площею 4775 кв.м. для проектування та будівництва 2-секційного 20-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, до завершення будівництва.

Відповідно до довідки з адресного реєстру м. Одеси №356443/1 від 08.01.2014 року вищевказаній земельній ділянці присвоєно адресу: АДРЕСА_3.

З матеріалів справи №911/1175/18 судом встановлено, що Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради видано ТОВ "Олімпекс Транс" містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №01-06/119 від 10.10.2013 року для будівництва 2-секційного 22-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

На замовлення ТОВ "Олімпекс Транс" було розроблено проектну документацію з будівництва 2-секційного 22-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_3 (АДРЕСА_3), яка пройшла експертизу, про що свідчить позитивний експертний висновок ТОВ "Українська будівельна експертиза" №3-027-14-ЕП/ОО від 18.11.2014 року.

Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 02.12.2014 року видано ТОВ "Олімпекс Транс" дозвіл на виконання будівельних робіт №ІУ 56, а саме на будівництво 2-секційного 22-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Отже, ТОВ "Олімпекс Транс" одержало статус замовника нового будівництва 2-секційного 22-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом за адресою АДРЕСА_3 (АДРЕСА_3).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що для участі в будівництві багатоквартирного житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_3 09.10.2014 року було створено ОК "Набережний квартал-Жаботинського".

17.10.2014 року між ТОВ "Олімпекс Транс" (сторона-1 - третя особа) та ОК "Набережний квартал-Жаботинського" (сторона-2 - відповідач-1) укладено договір про співпрацю №14/10-17.

Сторони домовились, що предметом договору про співпрацю №14/10-17 є діяльність сторін, спрямована на будівництво об`єкта (2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, що буде побудований на земельній ділянці загальною площею 4775 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_3 (в районі 6 ст. Великого Фонтану) та отримання у ньому приміщень в порядку, встановленому даним договором (п. 1.1договору).

Умовами договору співпраці визначено, що після завершення будівництва об`єкту сторони повинні розподілити житлові та нежитлові приміщення між собою та набути на них право власності в порядку, визначеному угодою сторін та законодавством України в частині, що не врегульована укладеним договором.

Відповідно до п. 1.3 договору №14/10-17 строк початку будівництва об`єкту - не пізніше 01.12.2014 року.

Згідно з п. 1.4 договору №14/10-17 строк закінчення будівництва об`єкту - не пізніше 01.05.2016 року.

Пунктом 1.5 договору №14/10-17 передбачено, що для досягнення цілі, зазначеної в п. 1.1 договору, сторони домовилися про здійснення: фактичних та юридичних дій з приводу отримання дозволу на будівництво об`єкту; організаційних та фінансових заходів по здійсненню будівництва, проведення розрахунків з третіми особами, введенню об`єкту в експлуатацію і розподілу частин об`єкта кожної із сторін даного договору.

Розділом 2 договору про співпрацю №14/10-17 сторони передбачили порядок розподілу приміщень об`єкту.

Так, відповідно до п. 2.1.1 договору №14/10-17 сторона-1 надає стороні-2 право на використання будівельного майданчику на умовах та в порядку, визначеними даним договором, надає стороні-2 проектну та дозвільну документацію на будівництво об`єкта, передає стороні-2 право на виконання функцій замовника та право будівництва об`єкту на період його будівництва.

Згідно з п. 2.1.2 договору №14/10-17 сторона-2 в повній мірі фінансує будівництво об`єкту, надає трудові ресурси, а також професійні знання, навики і вміння, необхідні для будівництва об`єкта.

Відповідно до п. 2.2 договору №14/10-17 сторони домовилися, що розподіл об`єкта здійснюється в таких долях:

- доля сторони-1 складається лише із житлових приміщень (квартир) об`єкта, загальна площа яких визначена в додатку №3, який є невід`ємною частиною даного договору (п. 2.2.1 договору);

- долю сторони-2 складають всі інші приміщення об`єкта, за виключенням приміщень, вказаних в п. 2.2.1 даного договору (п. 2.2.2 договору).

Згідно з п. 2.5 договору №14/10-17 кожна із сторін має право самостійно і без будь-якої згоди з іншою стороною на свій розсуд розпоряджатися майновими правами на приміщення в об`єкті, закріпленими за нею згідно порядку, встановленому даним договором.

Пунктом 2.7.3 договору №14/10-17 передбачено, що кожна із сторін має право продавати/передавати лише ті приміщення і майнові права на приміщення (зазначені в додатку "Акт розподілу площі (приміщень) в об`єкті"), які закріплені за нею в порядку, визначеному цим договором. Порушення сторонами даного положення договору є безумною підставою для автоматичного припинення (розірвання) цього договору з дня, наступного за днем, коли одній із сторін стало відомо про факт такого порушення іншою стороною. При цьому винна сторона зобов`язана відшкодувати іншій стороні грошові кошти, отримані від продажу/передачі приміщення у подвійному розмірі.

Об`єм та строк фінансування визначено розділом 3 договору про співпрацю №14/10-17.

Розділом 4 договору про співпрацю №14/10-17 визначено права та обов`язки сторін.

Відповідальність, яку несуть сторони за невиконання або неналежне виконання умов договору про співпрацю №14/10-17 передбачена розділом 5 вказаного договору.

Відповідно до п. 8.1 договору про співпрацю №14/10-17 даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків за даним договором.

Додатком №1 до договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року сторони визначили план-схему будівельного майданчику.

Додатком №2 до договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року наведено текст довіреності, яку ТОВ "Олімпекс Транс" зобов`язалося передати ОК "Набережний квартал-Жаботинського" згідно з п. 4.1.2 договору.

Додатком №3 до договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року сторони передбачили загальну площу приміщень (квартир), які становлять частку ТОВ "Олімпекс Транс".

17.10.2014 року між сторонами було підписано акт приймання-передачі до договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, у відповідності до якого ТОВ "Олімпекс Транс" передало, а ОК "Набережний квартал-Жаботинського" прийняв наступні документи: копії технічних умов на водопостачання 2-секційного 22-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 (АДРЕСА_3) №84 від 21.03.2014 року; копії технічних умов №851-13 приєднання до електричних мереж і електроустановок від 04.10.2013 року; копію містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки (АДРЕСА_3 (АДРЕСА_3) №01-06/119 від 10.10.2013 року; копію довідки з Адресного реєстру м. Одеси про резервування адреси об`єкта нерухомості №356443/1 від 08.01.2014 року; проект "Крышная котельная". Тепловой пункт. Том 7.1.; проект "Крышная котельная". Тепловой пункт. Том 7.2.; робочу документацію 2-секційного 22-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 (АДРЕСА_3), том 7; проект "Архітектурні рішення", том 3; проект "Конструкції залізобетонні (секція А)", том 4.1.; проект "Опалення", том 5; проект "Водопостачання і каналізація", том 6; проект "Внутрішні мережі електрообладнання та електроосвітлення", том 8.

Крім того, 17.10.2014 року між ОК "Набережний квартал-Жаботинського" та ТОВ "Олімпекс Транс" підписано акт приймання-передачі будівельного майданчика, відповідно до якого ОК "Набережний квартал-Жаботинського" було прийнято будівельний майданчик для виконання будівельних робіт з будівництва 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, розташований за адресою: АДРЕСА_3 (в районі 6 ст. Великого Фонтану).

Додатковою угодою №1/1 від 14.11.2014 року сторони доповнили п. 2.1.1 договору співпраці п. "d", відповідно до якого ТОВ "Олімпекс Транс" передає ОК "Набережний квартал-Жаботинського" авторські права на предпроектну та проектну документацію, а саме: проект (стадія П) на проектування і будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_3 (в районі 6 ст. Великого Фонтану).

30.07.2015 року між ТОВ "Олімпекс Транс" та ОК "Набережний квартал-Жаботинського" укладено додаткову угоду №2 до договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, згідно якої вони внесли доповнення до положень розділів 2 та 5 договору, а також змінили розподіл часток приміщень у завершеному будівництві.

Так, п. 2.2.1 договору №14/10-17 викладено у такій редакції: "доля ТОВ "Олімпекс Транс" складається лише із житлових приміщень (квартир) першої секції об`єкта, в розмірі, визначеному у додатку №3, який являється невід`ємною частиною даного договору".

Розділ 5 договору про співпрацю №14/10-17 доповнено, зокрема, пунктами 5.9 та 5.10 такого змісту: у випадку продажу або резервування ОК "Набережний квартал-Жаботинського" приміщень та/або майнових прав на приміщення, що закріплені за ТОВ "Олімпекс Транс" згідно даного договору, третім особам, приміщення/майнові права на них залишаються у ТОВ "Олімпекс Транс", а відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань перед третіми особами (покупцями) несе ОК "Набережний квартал-Жаботинського" (п. 5.9 договору). ТОВ "Олімпекс Транс" не несе відповідальності перед третіми особами, яким ОК "Набережний квартал-Жаботинського" реалізував закріплені за ним (ТОВ "Олімпекс Транс") приміщення/майнові права на приміщення (п. 5.10 договору).

Також, у додатковій угоді №2 від 30.07.2015 сторони вирішили доповнити договір про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року додатком №4 "Акт розподілу площі (приміщень) об`єкту", який є невід`ємною частиною договору.

Так, у вказаному акті сторонами узгоджено, що частка ТОВ "Олімпекс Транс" становить 3 711,86 кв.м. житлових площ у першій секції об`єкту будівництва у вигляді 80 квартир, а частка ОК "Набережний квартал-Жаботинського" становить 9 492,39 кв.м. житлових площ у першій секції об`єкту будівництва у вигляді 195 квартир.

Серед визначеного переліку квартир, які розподілені на користь ТОВ "Олімпекс Транс", також зазначена і квартира №184 в 1 секції проектною площею 40,09 кв.м.

З огляду на вищевикладене судом встановлено, що договором про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року сторони передбачили спільні дії для досягнення мети - будівництво об`єкта та отримання у ньому приміщень. Так, згідно договору кредитор надає боржнику будівельний майданчик та документацію для здійснення будівництва (п. 2.1.1 договору), а боржник фінансує та здійснює будівництво об`єкту (п. 2.1.2 договору). В результаті виконання договору про співпрацю №14/10-17 сторони отримують певну визначену ними частину приміщень (квартир) в об`єкті будівництва (п. 2.2-2.4 договору), якими вони мають право розпоряджатися самостійно і без будь-якої згоди з іншою стороною (п. 2.5 договору).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що на підставі договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 ОК "Набережний квартал-Жаботинського" було укладено ряд договорів із його пайовиками.

Так, 11.03.2016 року між ОК "Набережний квартал-Жаботинського", в особі представника Зубко Д.В. згідно довіреності від 19.11.2015 року, (ОК - відповідач-1) та асоційованим членом кооперативу ОСОБА_1 (учасник - відповідач-2) укладено договір №15.02.1.491 про сплату внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського", за умовами якого ОК зобов`язався організувати будівництво житлового будинку у м. Одеса (АДРЕСА_3) (далі за текстом - об`єкт будівництва) за рахунок внесків учасника та внесків інших асоційованих членів ОК, здати його в експлуатацію, передати учаснику приміщення в об`єкті будівництва, обумовлене цим договором (далі за текстом - об`єкт нерухомості) та всі документи, необхідні учаснику для реєстрації права власності на нього, а учасник зобов`язався сплатити до ОК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним договором та додатками до нього, та має право отримати об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним договором для учасника.

Відповідно до п. 1.2 договору №15.02.1.491 даний договір вважається заявою учасника про вступ до асоційованих членів ОК. Після зарахування вступного та цільового внеску на рахунок ОК даний договір вважається рішенням голови ОК про прийняття учасника до асоційованих членів ОК.

Згідно з п. 1.3 договору №15.02.1.491 сторони домовляються, що розмір внеску залежить від вартості будівництва одного квадратного метра площі об`єкту нерухомості та остаточної загальної приведеної площі, яка фактично побудована.

Пунктом 1.4 договору №15.02.1.491 передбачено, що внесок, який підлягає сплаті учасником, розподіляється наступним чином:

- вступний внесок - разовий грошовий чи інший майновий неповоротний внесок, який зобов`язана сплатити особа при вступі до ОК. Розмір вступного внеску становить 3% від загального розміру внеску, встановленого п. 1.3 договору, та сплачується в складі першої суми, що вноситься учасником;

- цільовий внесок - разовий грошовий чи інший майновий неповоротний внесок члена кооперативу, що вноситься понад пай до спеціального фонду кооперативу для забезпечення статутної діяльності ОК. Розмір цільового внеску становить 2% від загального розміру внеску, встановленого п. 1.3 договору, та сплачується в складі першої суми, що вноситься учасником;

- пай - грошовий чи інший майновий поворотний внесок, який сплачує особа за будівництво об`єкту нерухомості. Розмір паю становить 95% від внеску, встановленого п. 1.3 договору, та сплачується частинами згідно графіку, встановленого додатком 1 до цього договору.

Відповідно до п. 1.5 договору №15.02.1.491 сторони домовились, що об`єкт нерухомості розташований за адресою АДРЕСА_3 та передається з наступними характеристиками: квартира, 2 секція, 17 поверх, загальна площа 41,20 кв.м., №167 з приміткою, що вказана площа проектна, номер будівельний (2 секція).

Згідно з п. 1.7 договору №15.02.1.491 загальна площа об`єкту нерухомості, що вказана в п. 1.5 договору, є проектною та підлягає уточненню за даними технічної інвентаризації об`єкту нерухомості, проведеної незалежним замірювачем.

Пунктом 1.8 договору №15.02.1.491 передбачено, що учасник здійснює оплату внеску по спорудженню об`єкта нерухомості і може отримати його лише за умови оплати у розмірі 100 відсотків внеску з врахуванням положень пунктів 2.6, 2.9 даного договору.

Відповідно до п. 1.9 договору №15.02.1.491 план та розміщення об`єкту нерухомості на поверсі зазначено в додатку №2 до даного договору.

Згідно з п. 2.6 договору №15.02.1.491 учасник сплачує повний розмір внеску в строки та в розмірах, визначених у додатку №1 до даного договору, але, у будь-якому випадку, зобов`язаний сплатити внесок в повному обсязі до здачі будинку в експлуатацію.

Пунктом 2.9 договору №15.02.1.491 передбачено, що після сплати учасником повного розміру внеску (з урахуванням технічної інвентаризації) ОК надає учаснику довідку про асоційоване членство у ОК та довідку про внесення пайового внеску в повному обсязі.

Відповідно до п. 2.10 договору №15.02.1.491 обов`язок учасника по сплаті внеску по даному договору вважається виконаним в день зарахування коштів на рахунок ОК, зазначений у реквізитах даного договору.

Згідно з п. 3.1.6 договору №15.02.1.491 до моменту введення об`єкту будівництва в експлуатацію, за умови отримання письмової згоди від ОК, учасник має право відмовитися від об`єкту нерухомості шляхом розірвання цього договору або змінити об`єкт нерухомості на інший з переліку об`єктів нерухомості, що є у пропозиції ОК.

Пунктом 3.2.5 договору №15.02.1.491 передбачено, що ОК має право укладати з третіми особами договори підряду, субпідряду та інші договори, необхідні для спорудження об`єкту будівництва та виконання ОК своїх зобов`язань перед пайовиками.

Відповідно до п. 4.1.10 договору №15.02.1.491 учасник зобов`язався, у випадку відмови від об`єкту нерухомості або його зміни, виконати всі вимоги ОК щодо письмового оформлення цих дій.

Згідно з п. 4.2.1 договору №15.02.1.491 ОК зобов`язався організувати будівництво об`єкту будівництва та закінчити будівельно-монтажні роботи у строк до 4 квартал 2016 року при умові дотримання учасниками порядку та строків сплати внесків.

Пунктом 4.2.2 договору №15.02.1.491 передбачено, що ОК зобов`язався не пізніше 15 календарних днів з моменту введення об`єкту будівництва в експлуатацію, оформлення всіх необхідних документів та сплати внеску (за наслідками технічної інвентаризації) передати учаснику за актом прийому-передачі об`єкт нерухомості.

Відповідно до п. 7.1 договору №15.02.1.491 цей договір вступає в силу з моменту підписання і діє до його повного виконання сторонами.

Згідно з п. 8.8 договору 15.02.1.491 всі додатки до даного договору є його невід`ємною частиною.

Додатком №1 до договору №15.02.1.491 про сплату внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року сторони визначили порядок сплати та вартість внесків, яка становить 659 200, 00 грн.

На виконання умов договору №15.02.1.491 про сплату внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року учасником сплачено на рахунок ОК "Набережний квартал-Жаботинського" внески на загальну суму 659 200,00 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжним дорученням №002 від 16.03.2016 року та банківською випискою по рахунку ОК "Набережний квартал-Жаботинського".

Отже, уклавши договір №15.02.1.491 про сплату внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року відповідач-1 - ОК "Набережний квартал-Жаботинського" не лише засвідчив вступ відповідача-2 - ОСОБА_1 у члени кооперативу, а і розпорядився своїми майновими правами на об`єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_4 .

20.06.2017 року між ОК "Набережний Квартал-Жаботинського", в особі представника Комара Г.М. згідно довіреності від 14.06.2017 року, (ОК - відповідач-1) та асоційованим членом кооперативу ОСОБА_1 (учасник - відповідач-2) укладено додаткову угоду до договору №15.02.1.491 про сплату внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року, якою, згідно заяви від 19.06.2017 року асоційованого члену ОК "Набережний квартал-Жаботинського" та відповідно до п. 3.1.6 договору №15.02.1.491, сторони дійшли згоди змінити об`єкт нерухомості та внести такі зміни до договору №15.02.1.491, а саме викласти п. 1.5 договору №15.02.1.491 в такій новій редакції: "сторони домовились, що об`єкт нерухомості розташований за адресою АДРЕСА_5 та передається з наступними характеристиками: квартира, 1 секція, 17 поверх, загальна площа 40,09 кв.м., №184 з приміткою, що вказана площа проектна, номер будівельний (1 секція)".

Відповідно до п. 2 додаткової угоди від 20.06.2017 року сторони вирішили додаток №2 до договору №15.02.1.491 викласти у новій редакції. Додаток №2 додається до даної угоди і є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. 3 додаткової угоди від 20.06.2017 року сторони дійшли згоди, що відповідно до п. 2.7 договору №15.02.1.491 "у випадку коли за результатами технічної інвентаризації об`єкту нерухомості, здійсненої незалежним замірювачем, загальна площа об`єкту нерухомості виявиться більшою ніж проектна площа, яка визначена п. 1.5 договору №15.02.1.491, учасник зобов`язується додатково сплатити вартість будівництва об`єкту нерухомості згідно площі, встановленої за результатами технічної інвентаризації, необхідну суму протягом 15 календарних днів з моменту отримання від ОК повідомлення про фактичну загальну площу об`єкту нерухомості".

Пунктом 4 додаткової угоди від 20.06.2017 року передбачено, що сторони передбачили, що відповідно до п. 2.8 договору №15.02.1.491 "у випадку коли за результатами технічної інвентаризації об`єкту нерухомості, здійсненої незалежним замірювачем, загальна площа об`єкту нерухомості виявиться меншою ніж проектна площа, яка визначена п. 1.5 №15.02.1.491, а учасник сплатив внесок з розрахунку площі об`єкту нерухомості у розмірі згідно додатку №1 до даного договору і така сума перевищує суму фактичної вартості будівництва об`єкту нерухомості згідно площі, встановленої за результатами технічної інвентаризації, ОК повертає у безготівковій формі надлишково сплачені учасником кошти протягом 15 календарних днів з моменту отримання від учасника заяви про повернення надлишково сплачених коштів та надання довідки з банківської установи про відкриття рахунку. Вартість одного квадратного метра, яка підлягає поверненню учаснику дорівнює вартості квадратного метра на момент здійснення учасником останнього внеску згідно додатку №1 порядку сплати внеску". Розмір пайового внеску, який має бути повернений при зміні об`єкта будівництва згідно проектної площі від ОК "Набережний квартал-Жаботинського" учаснику буде встановлений за результатами технічної інвентаризації, про що буде складено відповідний акт, укладені додаткові угоди.

Ця додаткова угода набуває чинності з моменту підписання та діє до повного виконання сторонами. Додаткова угода є невід`ємною частиною договору №15.02.1.491 про сплату внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року.

Отже, з вищезазначеного вбачається, що у додатковій угоді від 20.06.2017 року відповідачами змінено об`єкт нерухомості, який підлягає передачі ОСОБА_1 згідно договору №15.02.1.491 про сплату внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року, та визначено, що передачі підлягає приміщення (квартира), яке відповідно до договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року та додаткових угод і додатків до нього, закріплене за ТОВ "Олімпекс Транс".

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.08.2017 року у справі №916/3315/16, з урахуванням постанови Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 року та постанови Верховного Суду від 13.06.2018 року, розірвано договір співпраці №14/10-17 від 17.10.2014 року, укладений між ТОВ "Олімпекс Транс" та ОК "Набережний квартал-Жаботинського"; зобов`язано ОК "Набережний квартал-Жаботинського" протягом 10 днів з дня набрання рішенням законної сили повернути ТОВ "Олімпекс Транс" за актом прийому-передачі (повернення) наступні документи: копії технічних умов на водопостачання 2-секційного 22-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 (АДРЕСА_3) №84 від 21.03.2014 року; копії технічних умов №851-13 приєднання до електричних мереж і електроустановок від 04.10.2013 року; копію містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки (АДРЕСА_3 (АДРЕСА_3) №01-06/119 від 10.10.2013 року; копію довідки з Адресного реєстру м. Одеси про резервування адреси об`єкта нерухомості №356443/1 від 08.01.2014 року; проект "Крышная котельная". Тепловой пункт. Том 7.1.; проект "Крышная котельная". Тепловой пункт. Том 7.2.; робочу документацію 2-секційного 22-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 (АДРЕСА_3), том 7; проект "Архітектурні рішення", том 3; проект "Конструкції залізобетонні (секція А)", том 4.1.; проект "Опалення", том 5; проект "Водопостачання і каналізація", том 6; проект "Внутрішні мережі електрообладнання та електроосвітлення", том 8; зобов`язано ОК "Набережний квартал-Жаботинського" повернути ТОВ "Олімпекс Транс" за актом прийому-передачі будівельний майданчик, який вказаний у додатку №1 до договору №14/10-17 від 17.10.2014 року та розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 (в районі 6-ої ст. Великого Фонтану), протягом 10 днів з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення господарських судів у справі №916/3315/16 мотивовані істотним порушенням ОК "Набережний квартал-Жаботинського" прийнятих на себе зобов`язань за договором співпраці №14/10-17 від 17.10.2014 року, зокрема, щодо своєчасного введення об`єкта в експлуатацію (до 01.05.2016 року), що фактично включає в себе як здійснення фінансування об`єкта будівництва, так і здійснення будівництва об`єкту та нагляду за проведенням робіт із капітального будівництва.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.06.2018 відкрито провадження у справі №911/1175/18 про банкрутство ОК "Набережний квартал-Жаботинського".

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.07.2019 року у справі №911/1175/18 визнано кредиторські вимоги ОСОБА_1 до ОК "Набережний квартал-Жаботинського" на загальну суму 922 324,00 грн., з яких: 891 800,00 грн. - (в тому числі 659 200,00 грн сплачених пайових внесків згідно договору №15.02.1.491 про сплату внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року) - четверта черга задоволення вимог кредиторів, 27 000,00 грн. (штраф) - шоста черга задоволення вимог кредиторів та 3 524,00 грн. (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів.

Судом встановлено, що в порушення взятих на себе договірних зобов`язань, ОК "Набережний квартал-Жаботинського" умови договору №15.02.1.491 про сплату внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року не виконав, будівництво житлового будинку не завершив, в експлуатацію його не здав, приміщення, обумовлене вказаним договором, та документи, необхідні для реєстрації права власності на це приміщення, ОСОБА_1 не передав, а тому останній у заяві про визнання грошових вимог до ОК "Набережний квартал-Жаботинського" фактично виразив свої майнові вимоги до боржника щодо передачі приміщень в об`єкті будівництва в грошових одиницях.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.11.2018 року у справі №911/1175/18 визнано частково кредиторські вимоги ТОВ "Олімпекс Транс" до ОК "Набережний квартал-Жаботинського" на загальну суму 438 919, 00 грн, з яких: 435 395, 00 грн (компенсація орендної плати та штрафних санкцій, накладених органами архітектурно-будівельного контролю, а також судові витрати, понесені у справі №916/3315/16) - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 3524,00 грн (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів, інші вимоги ТОВ "Олімпекс Транс", а саме вимоги щодо збитків, завданих невиконанням та істотним порушенням ОК "Набережний квартал-Жаботинського" умов договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, відхилено.

Також, у провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа №911/1175/18(911/3005/20) за позовом ОК "Набережний квартал-Жаботинського" про стягнення з ТОВ "Олімпекс Транс" 227 096 824,85 грн - відшкодування вартості понесених витрат, пов`язаних з будівництвом двосекційного багатоповерхового житлового будинку, який розташований АДРЕСА_3 за адресою: АДРЕСА_3,як це передбачено пунктами 5.5, 5.7 договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року.

Як вже зазначалося, судовими рішеннями у справі №916/3315/16 розірвано договір про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року у зв`язку з його неналежним виконанням ОК "Набережний квартал-Жаботинського", зобов`язано останнього повернути ТОВ "Олімпекс Транс" всю документацію для здійснення будівництва та будівельний майданчик.

Отже, суд першої інстанції вірно встановив, що згідно вказаних рішень право на документацію для здійснення будівництва та будівельний майданчик разом із об`єктом будівництва за адресою: АДРЕСА_3 (АДРЕСА_3), належить ТОВ "Олімпекс Транс", з обов`язком компенсації ОК "Набережний квартал-Жаботинського" вартості понесених ним затрат, пов`язаних з будівництвом, у відповідності до пунктів 5.5, 5.7 договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, що також встановлено в ухвалі Господарського суду Київської області від 08.11.2018 року у справі №911/1175/18, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 року.

17.08.2021 року майнові права на об`єкти нерухомості, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 (АДРЕСА_3), зокрема, на квартиру №184, загальною площею 40,09 кв.м., розташовану на 17 поверсі 1 секції в об`єкті незавершеного будівництва, зареєстровано за ТОВ "Олімпекс Транс", що підтверджується наявною у матеріалах справи інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №326041988 від 16.03.2023 року.

26.01.2023 року між ТОВ "Олімпекс Транс" (продавець - третя особа) та ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" (покупець - позивач) укладено договір купівлі-продажу майнових прав №26/01, за умовами якого продавець продає, а покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості у 2-х секційному багатоквартирному житловому будинку з підземним паркінгом, з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення і даховою котельнею (перша та друга черги будівництва), що буде розташований за адресою: АДРЕСА_3 (АДРЕСА_3), на земельній ділянці з кадастровим номером :12:016:0017 (далі - житловий будинок).

Предметом даного договору, згідно п. 2.2, є майнові права на об`єкти нерухомості в житловому будинку, які продавець продає, а покупець купує, у зв`язку з чим покупець зобов`язується зокрема, але не виключно, оплатити повну вартість майнових прав, а продавець зобов`язується зокрема, але не виключно, передати їх у порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 2.3 договору №26/01 об`єкт будівництва - це житловий будинок, замовником та забудовником якого є продавець. Продавець здійснить та завершить будівництво житлового будинку в тому числі, але не виключно: на підставі договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :12:016:0017), укладеного 10.12.2008 року між продавцем та Одеською міською радою, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., номер 5681 (далі - договір оренди землі), на підставі дозволу на виконання будівельних робіт №ІУ 65, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 20.08.2019 року (далі - дозвіл на будівництво), а також на підставі вихідних даних та затвердженої продавцем проектної документації.

Запланований строк введення в експлуатацію першої секції (секція №1) житлового будинку - не пізніше ніж 30.04.2023 року.

Строк введення в експлуатацію може бути змінений продавцем в односторонньому порядку, але не більше ніж на 180 днів, з письмовим попередженням покупця про прийняття такого рішення.

Згідно з п. 2.4 договору №26/01 об`єкт нерухомості - це складова та невід`ємна (вбудована) частина житлового будинку, введеного в експлуатацію згідно з чинним законодавством України, виражена у вигляді квартири, комори, офісу, паркомісця тощо, будівництво якої здійснює продавець у складі житлового будинку як замовник та забудовник.

Опис об`єктів нерухомості (загальна площа 2198,5 кв.м.) також наведено у п. 2.4 договору №26/01, до яких відноситься, зокрема, квартира, будівельний номер 184, загальною площею 40,09 кв.м. відповідно до акту розподілу площ (приміщень), який є додатком №4 до договору №14/10-17 про співпрацю від 17.10.2014 року, укладеного між ТОВ "Олімпекс Транс" та ОК "Набережний квартал-Жаботинського", та 39,8 кв.м. відповідно до технічного паспорта житлового будинку, підготовленого 06.07.2018 року, яка знаходиться на 18 поверсі 1 секції житлового будинку.

Відповідно до п. 2.5 договору №26/01 майнові права - це всі права на об`єкт нерухомості, що належать продавцю як забудовнику та замовнику будівництва житлового будинку, в тому числі, але не виключно на підставі договору оренди землі, дозволу на будівництво, а також договору №14/10-17 про співпрацю від 17.10.2014 року, укладеного між ТОВ "Олімпекс Транс" та ОК "Набережний квартал-Жаботинського", і полягають у праві продавця як забудовника та замовника будівництва житлового будинку, після введення його в експлуатацію, набути права власності на об`єкт нерухомості як на завершене будівництвом об`єкт нерухомого майна. Майнові права відчужуються покупцеві відповідно до вимог цього договору, а покупець, у зв`язку з цим, проводить дії з реєстрації таких прав після підписання акту приймання-передачі майнових прав на об`єкт нерухомості, і надалі з оформлення права власності на об`єкт нерухомості одразу на себе після закінчення будівництва.

Майнові права передаються продавцем покупцеві, на кожний об`єкт нерухомості окремо, за письмовим актом приймання-передачі майнових прав на об`єкт нерухомості, який складається та підписується протягом 30 робочих днів після укладення даного договору.

Пунктом 2.6 договору №26/01 передбачено, що загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості за основним договором становить 15 000,00 грн за 1 кв.м., а всього на суму 39573 000,00 грн. Оплата здійснюється у строки та в розмірах, визначених у додатку №1 до цього договору.

Відповідно до п. 2.7.1 договору №26/01 майнові права на об`єкт нерухомості є неподільною річчю (об`єктом цивільного обороту). Майнові права переходять до покупця після складання та підписання акту приймання-передачі майнових прав на об`єкт нерухомості.

Згідно з п. 2.7.7 договору №26/01 підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі майнових прав на об`єкт нерухомості має відбутися протягом 30 робочих днів після укладення даного договору.

Пунктом 11 договору №26/01 передбачено, що цей договір діє до повного виконання сторонами їхніх зобов`язань, окрім випадків його дострокового розірвання згідно з установленими правилами.

Додатком №1 до договору купівлі-продажу майнових прав №26/01 від 26.01.2023 року сторони передбачили порядок розрахунків, відповідно до якого покупець сплачує продавцю загальну вартість майнових прав на об`єкт нерухомості, що становить 15 000, 00 грн за 1 кв.м., а всього 39 573 000, 00 грн, до 20.03.2023 року.

На виконання умов договору купівлі-продажу майнових прав №26/01 від 26.01.2023 року ТОВ "Олімпекс Транс" передало, а ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" прийняло майнові права на об`єкт нерухомості вартістю 716 400, 00 грн, а саме квартиру №184, загальною площею 39,8 кв.м. на 18 поверсі у 1 секція за адресою: АДРЕСА_3 (АДРЕСА_3), про що сторони склали акт №45 приймання-передачі від 23.02.2023 року.

Також, на виконання умов договору купівлі-продажу майнових прав №26/01 від 26.01.2023 року ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" оплатило ТОВ "Олімпекс Транс" вищезазначені отримані майнові права, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжною інструкцією №1885 від 14.07.2023 року на суму 716 400,00 грн та банківською довідкою №В6/19-2569 від 26.03.2024 року.

Отже, з вищезазначеного вбачається, що позивач згідно договору купівлі-продажу майнових прав №26/01 від 26.01.2023 року отримав майнові права на об`єкт нерухомості - квартиру №184 в 1 секції проектною площею 39,8 кв.м., яка відповідно до акту розподілу площ (приміщень), що є додатком №4 до договору №14/10-17 про співпрацю від 17.10.2014 року, першочергово належали ТОВ "Олімпекс Транс".

Тому місцевим судом було правильно встановлено що:

- ТОВ "Олімпекс Транс" є орендарем земельної ділянки для проектування та будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3;

- ТОВ "Олімпекс Транс" є замовником будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3;

- договором про співпрацю №14/10-17 ТОВ "Олімпекс Транс" та ОК "Набережний квартал-Жаботинського" передбачили спільні дії для досягнення мети - будівництво об`єкта та отримання у ньому приміщень;

- згідно додаткової угоди №2 від 30.07.2015 року та акту розподілу площі (приміщень) об`єкту (додаток №4) до договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, серед визначеного переліку квартир, які розподілені на користь ТОВ "Олімпекс Транс", також зазначена і квартира №184 в 1 секції проектною площею 40,09 кв.м.;

- згідно рішень господарських судів у справі №916/3315/16 встановлено порушення ОК "Набережний квартал-Жаботинського" прийнятих на себе зобов`язання за договором співпраці №14/10-17 від 17.10.2014 року, зокрема, щодо фінансування та своєчасного введення об`єкта в експлуатацію, розірвано договір співпраці №14/10-17 від 17.10.2014 року та визначено, що право на документацію для здійснення будівництва та будівельний майданчик разом із об`єктом будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, належить ТОВ "Олімпекс Транс".

Отже, ТОВ "Олімпекс Транс" є забудовником та замовником будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, якому належать права на документацію для здійснення будівництва та будівельний майданчик разом із об`єктом будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3;

- згідно договору №15.02.1.491 про сплату внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року, укладеного між ОК "Набережний квартал-Жаботинського" та ОСОБА_1 , останній було визначено квартиру №167 у 2 секції, 17 поверх, загальною площею 41,20 кв.м.;

- згідно додаткової угоди від 20.06.2017 року до договору №15.02.1.491 про сплату внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року, укладеної між ОК "Набережний квартал-Жаботинського" та ОСОБА_1 , змінено об`єкт нерухомості, який мав бути переданий відповідачу-2, на квартиру №184 у 1 секції, 17 поверх, загальною площею 40,09 кв.м.

Отже, відповідно до додаткової угоди №2 від 30.07.2015 року та акту розподілу площі (приміщень) об`єкту (додаток №4) до договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, квартира №184 в 1 секції проектною площею 40,09 кв.м. закріплена за ТОВ "Олімпекс Транс", а згідно додаткової угоди від 20.06.2017 року до договору №15.02.1.491 про сплату внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року вказана квартира розподілена ОСОБА_1 ;

- об`єкт нерухомості - житловий будинок з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , в тому числі і права на будь-які квартири, ОК "Набережний квартал-Жаботинського" не належить та до складу його ліквідаційної маси не включено, водночас, на даний час триває судовий розгляд справи про стягнення з ТОВ "Олімпекс Транс" на користь ОК "Набережний квартал-Жаботинського" відшкодування вартості понесених витрат, пов`язаних з будівництвом об`єкту нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 ;

- у межах справи №911/1175/18 про банкрутство ОК "Набережний квартал-Жаботинського" ОСОБА_1 виразив свої майнові вимоги до боржника щодо передачі приміщення в об`єктів будівництва, згідно договору №15.02.1.491 про сплату внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року, в грошових одиницях;

- 17.08.2021 року майнові права на об`єкти нерухомості, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8 , зокрема, на квартиру АДРЕСА_9 , зареєстровано за ТОВ "Олімпекс Транс";

- згідно договору купівлі-продажу майнових прав №26/01 від 26.01.2023 майнові права на об`єкт нерухомості - квартиру №184 в 1 секції загальною площею 40,09 кв.м. - відповідно до акту розподілу площ (приміщень), який є додатком №4 до договору №14/10-17 про співпрацю від 17.10.2014 року, та 39,8 кв.м. - відповідно до технічного паспорта житлового будинку, підготовленого 06.07.2018, ТОВ "Олімпекс Транс" продано ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід".

Колегія суддів погоджується з правомірними твердженням суду, що у оспорюваній додатковій угоді від 20.06.2017 року до договору №15.02.1.491 про сплату внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року ОК "Набережний квартал-Жаботинського" розпорядився та передав ОСОБА_1 майнові права на об`єкт нерухомості - квартиру №184 в 1 секції проектною площею 40,09 кв.м., які першочергово належали ТОВ "Олімпекс Транс", а на даний час продані ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід".

Суд звертає увагу, що договором про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, зокрема його пунктами 2.2, 2.3, 2.4 передбачений певний порядок розподілу між сторонами об`єкту будівництва, згідно якого доля ТОВ "Олімпекс Транс" складається тільки із житлових приміщень, визначених у додатку до даного договору, розподіл майнових прав на всі приміщення об`єкта будівництва здійснюється сторонами шляхом жеребкування та закріплюється шляхом підписання додатку "Акт розподілу площі (приміщень) в об`єкті".

Так, додатковою угодою №2 від 30.07.2015 року сторони внесли певні зміни до договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року та доповнили вказаний договір додатком №4 "Акт розподілу площі (приміщень) об`єкту".

Разом з тим, умовами договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року передбачена можливість вносити зміни та доповнення до нього, які в подальшому являються його невід`ємною частиною, а тому посилання відповідача-2 на те, що додаткова угода №2 від 30.07.2015 року до вказаного договору не відповідає порядку розподілу між сторонами об`єкту будівництва та умовам договору є необґрунтованим.

Водночас, відповідач-2 стверджує, що відсутність оригіналу додаткової угоди №2 від 30.07.2015 року та додатків до неї пов`язані з тим, що дані докази були підроблені, що також підтверджується заявою свідка ОСОБА_3 , а отже їх не можна брати до уваги.

Відповідно до пояснень третьої особи - ТОВ "Олімпекс Транс" на даний час у останнього відсутні оригінали договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, а також додаткових угод та додатків до нього у зв`язку із захопленням 29.05.2021 року групою невстановлених осіб об`єкту будівництва, будівельного майданчика та офісного приміщення, у якому знаходилися вказані документи, про що здійснено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань про наявність кримінального провадження №0001375.

Зі змісту додаткової угоди №2 від 30.07.2015 року до договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року вбачається, що її було укладено між ТОВ "Олімпекс Транс" в особі директора ОСОБА_4 та ОК "Набережний квартал-Жаботинського" в особі представника кооперативу ОСОБА_3, що діяв на підставі довіреності №30-07/15.

До матеріалів даної справи сторонами долучено заяви свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також судом першої інстанції здійснено допит вказаних осіб у судовому засіданні під час розгляду даної справи.

Так, згідно поданої відповідачем-2 нотаріально засвідченої заяви свідка ОСОБА_3 від 16.06.2024 року, а також наданих ним показань у судовому засіданні вказаний свідок заявляв, що ніколи не був керівником (головою) ОК "Набережний квартал-Жаботинського", не підписував додаткову угоду №2 від 30.07.2015 року до договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року та додаток №4 "Акт розподілу площі (приміщень) об`єкту" з боку ОК "Набережний квартал-Жаботинського", підпис на цих документах від його імені є підробленим, про існування вказаних документів він дізнався під час обшуку його будинку в межах кримінального провадження.

Також, у судовому засіданні 04.11.2024 року вказаний свідок зазначив, що в момент підписання додаткової угоди №2 від 30.07.2015 року та додатку №4 "Акт розподілу площі (приміщень) об`єкту" він перебував закордоном і ним було подано заяву до правоохоронних органів щодо факту підроблення його підписів на документах, пов`язаних із діяльністю ОК "Набережний квартал-Жаботинського".

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи не надано, зокрема, доказів перебування ОСОБА_3 закордоном станом на 30.07.2015 року, доказів звернення ОСОБА_3 до правоохоронних органів щодо факту підроблення його підписів на документах або вчинення будь-яких інших дій щодо цього з моменту як він дізнався про такі факти (2016 рік) до даного часу. При цьому, в матеріалах справи наявні докази того, що ОСОБА_3 був головою ОК "Набережний квартал-Жаботинського" з 07.08.2015 року по 16.11.2015 року, а саме протоколи загальних зборів учасників ОК "Набережний квартал-Жаботинського", та відсутні докази оспорювання таких протоколів.

Відповідно до поданої позивачем нотаріально засвідченої заяви свідка ОСОБА_4 від 16.10.2024 року, а також наданих останнім показань у судовому засіданні під час розгляду в суді першої інстанції вказаний свідок заявляє про підписання ним зі сторони ТОВ "Олімпекс Транс" та безпосередньо в його присутності у місті Одеса ОСОБА_3 зі сторони ОК "Набережний квартал-Жаботинського" додаткової угоди №2 від 30.07.2015 року до договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року та акту розподілу площі (приміщень) об`єкту.

Отже, з вищезазначеного вбачається, що наявні у справі показання свідків різняться, при цьому обставини, викладені свідком ОСОБА_3 жодним чином не підтвердженні.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що обставини підробки підпису встановлюються лише шляхом експертного дослідження, водночас, додаткова угода №2 від 30.07.2015 року до договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року та додаток №4 "Акт розподілу площі (приміщень) об`єкту" містять печатку ОК "Набережний квартал-Жаботинського", однак документально підтверджені відомості щодо протиправного використання цієї печатки, її втрати чи викрадення відсутні.

Разом з тим, враховуючи, що додаткова угода №2 від 30.07.2015 року до договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року не є предметом спору у даній справі, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Отже, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (такий висновок сформульовано в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №916/5073/15, від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010).

Судом не встановлено визнання недійсними договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, додаткової угоди №2 від 30.07.2015 року та додатку №4 "Акт розподілу площі (приміщень) об`єкту", у матеріалах даної справи відсутні докази на підтвердження спростування презумпції правомірності вказаних правочинів, також відсутнє відповідне рішення суду, а тому такі правочини наділяють його сторін правами та обов`язками.

Водночас, суд звертає увагу, що оригінали договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, а також додаткові угоди та додатки до нього було оглянуто судом першої інстанції під час розгляду справи №911/1175/18, зокрема, під час розгляду у межах справи №911/1175/18 кредиторських вимог ТОВ "Олімпекс Транс" до ОК "Набережний квартал-Жаботинського".

Так, ухвалою Господарського суду Київської області від 30.07.2018 року у справі №911/1175/18 розгляд кредиторської заяви ТОВ "Олімпекс Транс" б/н від 19.07.2018 року (вх. №14140/18 від 23.07.2018 року) про визнання грошових вимог до ОК "Набережний квартал-Жаботинського" було призначено на 06.09.2018 року та зобов`язано останнього надати суду оригінали (для огляду) доданих до заяви б/н від 19.07.2018 року (вх. №14140/18 від 23.07.2018 року) документів. В подальшому розгляд вказаної кредиторської заяви відкладався на 20.09.2018 року, 18.10.2018 року та 08.11.2018 року.

У судовому засіданні 18.10.2018 року судом першої інстанції оглядалися оригінали договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, а також усі додаткові угоди та додатки до нього, що підтверджується протоколом та технічним записом судового засідання від 18.10.2018 року і про що було зазначено в ухвалі Господарського суду Київської області від 08.11.2018 року у справі №911/1175/18, в якій підсумовано всі засідання з розгляду кредиторської заяви ТОВ "Олімпекс Транс" б/н від 19.07.2018 року (вх. №14140/18 від 23.07.2018 року) про визнання грошових вимог до ОК "Набережний квартал-Жаботинського" та викладено розгляд по суті вказаних кредиторських вимог.

Наведене у сукупності свідчить про безпідставність посилання скаржника на лист ТОВ "Олімпекс Транс" від 08.06.2017 року та технічний запис судового засідання 08.11.2018 року у справі №911/1175/18.

Крім того, на підтвердження обставин реального існування договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року до матеріалів справи надана копія постанови Верховного Суду від 21.06.2022 року у справі №947/25617/19, в якій Верховний Суд послався на наявність вказаного договору, зазначивши, що після його укладення та підписання "Акту розподілу площ (приміщень) об`єкту" до вказаного договору сторони отримали майнові права на приміщення та не втратили їх після розірвання договору.

Такі ж обставини з посиланням на існування додаткової угоди №2 від 30.07.2015 року та додатку №4 "Акт розподілу площі (приміщень) об`єкту" зазначені в справі №947/25597/19, при цьому, постанови Верховного Суду у вказаній справі та в справі №947/25617/19 приймались за результатами досліджених (судами попередніх інстанцій) доказів, в тому числі вказаної додаткової угоди №2 від 30.07.2015 року та додатку №4 "Акт розподілу площі (приміщень) об`єкту".

Також, як вже зазначалося вище, договір про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 був предметом спору в справі №916/3315/16, за результатами розгляду якої на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 01.08.2017 (з урахуванням постанови Одеського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 та постанови Верховного Суду від 13.06.2018), вказаний договір було розірвано.

Справа №916/3315/16 розглядалася за позовом ТОВ "Олімпекс Транс" від 01.12.2016 року, до якого було долучено як додатки копії договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, додаткової угоди №2 від 30.07.2015 року та додатку №4 "Акт розподілу площі (приміщень) об`єкту" завірені належним чином 17.10.2016 року, тобто до укладення оспорюваної додаткових угод від 20.06.2017 року. При цьому, зміст поданих документів співпадає зі змістом документів, які надані позивачем до матеріалів даної справи.

Водночас, з матеріалів даної справи вбачається, що під час розгляду справи №916/3315/16 ОК "Набережний квартал-Жаботинського" надавалися додаткові пояснення до апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 01.08.2017 року, до яких було долучено копії додаткової угоди №2 від 30.07.2015 року до договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року та додатку №4 "Акт розподілу площі (приміщень) об`єкту" засвідчені належним чином цією юридичною особою, шляхом зазначення на копіях "копія вірна", підпису голови кооперативу та печатки кооперативу. Зміст вказаних поданих документів співпадає зі змістом документів, які надані позивачем до матеріалів даної справи.

Отже, безпосередньо ОК "Набережний квартал-Жаботинського" визнано реальне існування вищевказаних документів і підтверджено їх відповідним засвідченням.

Слід зазначити, що суд у своїй практиці послідовно застосовує доктрину заборони суперечливої поведінки, яка ґрунтується ще на римській максимі "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), в основу якої покладено принцип добросовісності, складовою якого є, зокрема, заборона суперечливої поведінки та заборона зловживання процесуальними правами. Головне завдання застосування принципу добросовісності полягає в тому, щоб перешкодити стороні отримати переваги та вигоду від її недобросовісних дій.

Одним із способів захисту добросовісної сторони є правовий принцип, згідно з яким особа втрачає право посилатися на будь-які факти на обґрунтування своєї позиції, якщо її попередня поведінка свідчила про те, що вона дотримується протилежної позиції (принцип естопеля). Під принципом естопеля розуміється неможливість суперечливої (непослідовної) поведінки, яка може проявлятися як в матеріальних правовідносинах, так і в судовому процесі.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці також застосовував принцип "естопель", тобто принцип, який означає категоричне заперечення такої поведінки сторони в процесі, якою вона перекреслює те, що попередньо було нею визнано в цьому та/або іншому судовому процесі ("Хохліч проти України", заява №41707/98).

Отже, судом під час розгляду даної справи береться до уваги послідовність поведінки сторін та доктрина заборони суперечливої поведінки.

Згідно з ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Суд враховує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини. Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 року у справі "Дж.К. та інші проти Швеції" суд наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні Європейського суду з прав людини від 15.11.2007 року у справі "Бендерський проти України", в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, враховуючи послідовність поведінки сторін, застосовуючи стандарт балансу вірогідностей, суд вважає спростованими твердження скаржника про те, що договір про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, додаткова угода №2 від 30.07.2015 року і додаток №4 "Акт розподілу площі (приміщень) об`єкту" не можуть бути взяти до уваги та приймає вказані документи як належні письмові докази у даній справі.

Статтею 3 ЦК України передбачені загальні засади цивільного законодавства, якими є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Також у вказаному нормативному акті передбачено підстави виникнення цивільних прав та обов`язків. Зокрема, у ст. 11 ЦК України вказано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

У загальних положеннях про зобов`язання передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 ЦК України.

Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вже зазначалося, договором про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року сторони передбачили спільні дії для досягнення мети - будівництво об`єкта та отримання у ньому приміщень. Разом з тим, у додатковій угоді №2 від 30.07.2015 року до договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року сторони чітко узгодили, яка частина приміщень та конкретно яка квартира за ким із них закріплена.

В результаті виконання договору про співпрацю №14/10-17 сторони отримують певну визначену ними частину приміщень (квартир) в об`єкті будівництва (п. 2.2-2.4 договору), якими вони мають право розпоряджатися самостійно і без будь-якої згоди з іншою стороною (п. 2.5 договору).

Для виконання договору про співпрацю №14/10-17 сторони передбачили права та обов`язки кожного із них (пункти 4.1 та 4.2 договору), а також взаємні обов`язки сторін (п. 4.3 договору).

Пунктом 2.7.3 договору №14/10-17 передбачено, що кожна із сторін має право продавати/передавати лише ті приміщення і майнові права на приміщення (зазначені в додатку "Акт розподілу площі (приміщень) в об`єкті"), які закріплені за нею в порядку, визначеному цим договором. Порушення сторонами даного положення договору є безумною підставою для автоматичного припинення (розірвання) цього договору з дня, наступного за днем, коли одній із сторін стало відомо про факт такого порушення іншою стороною. При цьому винна сторона зобов`язана відшкодувати іншій стороні грошові кошти, отримані від продажу/передачі приміщення у подвійному розмірі.

За невиконання або неналежне виконання договору сторони передбачили відповідальність, умови про що містяться в розділі 5 договору про співпрацю №14/10-17.

Відповідно до п. 5.9 договору №14/10-17 у випадку продажу або резервування ОК "Набережний квартал-Жаботинського" приміщень та/або майнових прав на приміщення, що закріплені за ТОВ "Олімпекс Транс" згідно даного договору, третім особам, приміщення/майнові права на них залишаються у ТОВ "Олімпекс Транс", а відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань перед третіми особами (покупцями) несе ОК "Набережний квартал-Жаботинського".

Згідно з п. 5.10 договору №14/10-17 ТОВ "Олімпекс Транс" не несе відповідальності перед третіми особами, яким ОК "Набережний квартал-Жаботинського" реалізував закріплені за ним (ТОВ "Олімпекс Транс") приміщення/майнові права на приміщення.

Отже, відповідно до умов договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року майнові права на квартиру №184 в 1 секції об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_3 належали ТОВ "Олімпекс Транс" і лише ним могли бути продані або передані третім особам.

Відповідно до ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага.

Згідно з ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Статтею 190 ЦК України передбачено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

З аналізу вказаних норм можна зробити висновок, що у ЦК України визначення майнового права відсутнє, оскільки у ст. 190 ЦК України міститься вказівка лише про те, що майнові права є неспоживчою річчю і визнаються речовими правами. При цьому не викликає сумніву, що майнові права є об`єктом цивільних правовідносин.

Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (право володіння, розпорядження, користування), спеціальне майнове право на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та право вимоги (ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність").

Згідно з ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Концепція "майна" в розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися "правом власності", а відтак і "майном" (п. 22 рішення ЄСПЛ від 10.03.2011 року у справі "Сук проти України", заява №10972/05).

У контексті ст. 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути, у тому числі, "легітимні очікування" та "майнові права" (рішення ЄСПЛ від 23.10.1991 року у справі "Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії", заява №12742/87).

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення від 01.06.2006 року у справі "Федоренко проти України" (№25921/02) ЄСПЛ вказав, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності.

У постанові від 30.01.2013 року у справі №6-168цс12 Верховний Суд України визначив майнове право як "право очікування", яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав.

Отже, майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому.

Вказане свідчить про те, що фізичні та юридичні особи мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

З огляду на вищевикладене вбачається, що майнові права на приміщення (квартиру), які закріплені за ТОВ "Олімпекс Транс" згідно договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року і які набуті позивачем згідно договору купівлі-продажу майнових прав №26/01 від 26.01.2023 року, - це обумовлені права на набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права.

Частиною першою ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Після завершення будівництва та здачі будинку в експлуатацію квартира як окремий об`єкт цивільних правовідносин ще не існує і набуває юридично статусу об`єкта цивільних правовідносин лише після державної реєстрації, здійсненої відповідно до закону.

Відповідно до матеріалів справи об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_3 (АДРЕСА_3) в експлуатацію не зданий та право власності на квартири, які в ньому знаходяться, як на окремий об`єкт цивільних правовідносин не зареєстровано.

Отже, ТОВ "Олімпекс Транс" згідно договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, а в подальшому позивач згідно договору купівлі-продажу майнових прав №26/01 від 26.01.2023 року, наділені речовими правами щодо квартири АДРЕСА_10 , які засвідчують правомочність їх власника отримати право власності на нерухоме майно в майбутньому.

При цьому, враховуючи встановлені вищезазначені обставини справи, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд дійшов вірно висновку, що ОК "Набережний квартал-Жаботинського" не мав права відчужувати на користь ОСОБА_1 майнові права на квартиру АДРЕСА_10 , оскільки на момент укладення додаткової угоди від 20.06.2017 року до договору №15.02.1.491 про сплату внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року майнові права на вказану квартиру належали ТОВ "Олімпекс Транс".

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Статтю 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Разом з тим, суд звертає увагу, що однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Тобто, цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.

Частиною 3 ст. 13 ЦК України визначено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Формулювання "зловживання правом" необхідно розуміти як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що:

- особа (особи) "використовувала/використовували право на зло";

- наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які "потерпають" від зловживання нею правом, або не перебувають);

- враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Суд наголошує, що правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною.

Обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника, повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора.

Отже, можна стверджувати, що учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; не допускаються дії, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. На цих засадах мають ґрунтуватися і договірні відносини.

За таких обставин, з вищезазначеного вбачається, що межею реалізації принципу свободи договору має бути неприпустимість зловживання правом.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що ОК "Набережний квартал-Жаботинського" під час укладення оспорюваної додаткової угоди перебував у правовідносинах, на підставі договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, з ТОВ "Олімпекс Транс", йому були відомі його права та обов`язки, а також ним разом з ТОВ "Олімпекс Транс" було здійснено розподіл приміщень (квартир) в об`єкті будівництва та чітко визначено, що квартира АДРЕСА_10 закріплена за ТОВ "Олімпекс Транс", у зв`язку з чим ОК "Набережний квартал-Жаботинського" не мав права укладати з ОСОБА_1 правочину щодо відчуження вказаної квартири, тому колегія суддів вважає, що у даному випадку наявні підстави для визнання додаткової угоди від 20.06.2017 року до договору №15.02.1.491 про сплату внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року недійсною.

Щодо посилання скаржника на те, що будівництво здійснювалося за кошти фізичних осіб і саме інвестор як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування, суд зазначає таке.

Так, скаржник стверджує, що ТОВ "Олімпекс Транс" не здійснювало фінансового вкладу у будівництво об`єкту, натомість фінансування будівництва було покладено виключно на ОК "Набережний квартал-Жаботинського", що залучало кошти фізичних осіб - пайовиків. Скаржник посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.09.2021 року у справі №359/5719/17 (провадження №14-8цс21) де вказано, що саме інвестор як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Вказує, що наведений висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду викладеним у постанові від 21.06.2022 року у цивільній справі №947/25617/19, в якій також підтверджено узгодженість зазначених висновків зроблених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.02.2019 року у справі із подібними правовідносинами №761/32696/13-ц, провадження №14-606цс18, та у постанові від 08.06.2022 року у справі №947/25597/19, провадження №6192768св21.

При цьому, суд оцінюючи подібність справи №359/5719/17 на постанову у якій посилається скаржник та даної справи, що розглядається, зазначає, що у справі №359/5719/17 позивачка, як інвестор житлового будівництва, звернулася з позовом про визнання за собою майнових прав на проінвестовану квартиру та витребування її у іншої особи, за якою зареєстроване право власності на цю квартиру. Відповідаючи на поставлене перед судом питання, які саме права на об`єкт інвестування виникають у інвестора та в який спосіб інвестор житлової нерухомості повинен захищати свої права на проінвестовану нерухомість, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що інвестор наділений правами, тотожними правам власника нерухомого майна, пов`язаними зі створенням об`єкту нерухомого майна, а тому в разі порушення його речових прав він має право на звернення до суду за їх захистом шляхом пред`явлення позову про визнання за ним його майнових прав та витребування своєї власності з незаконного володіння іншої особи (статті 392, 388 ЦК України). При цьому не вимагається визнання недійсними нікчемних правочинів, які спрямовані на незаконне заволодіння майном інвестора іншими особами (ст. 228 ЦК України).

Отже, предмет спору, правовідносини та правове регулювання у цій справі про визнання недійсним правочину щодо відчуження майнових прав на квартиру, які першочергово належали іншій особі та у справі №359/5719/17 не є подібними, а тому судом першої інстанції було вірно відхилено вищезазначені посилання скаржника.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 04.09.2024 у справі №911/1175/18 (911/2808/23), від 26.09.2024 у справі №911/1175/18 (911/2810/23), від 04.09.2024 у справі №911/1175/18 (911/2809/23), від 29.10.2024 у справі №911/1175/18 (911/2805/23) та від 12.11.2024 у справі №911/1175/18 (911/2260/23).

Щодо посилання скаржника на те, що ТОВ "Олімпекс Транс" передало позивачу за договором купівлі-продажу майнових прав №26/01 від 26.01.2023 року майнові права, які базуються на розірваному судом договорі про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, а тому ТОВ "Олімпекс Транс" після розірвання договору позбавлене права вимагати повернення виконаного ОК "Набережний квартал-Жаботинського" за зобов`язанням до моменту розірвання договору, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 188 ГК України якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Згідно з ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно з ч. 4 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд звертає увагу, що ТОВ "Олімпекс Транс" набуло майнові права згідно договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року до його розірвання, а судовими рішеннями у справі №916/3315/16 визначено, що право на документацію для здійснення будівництва та будівельний майданчик разом із об`єктом будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (в районі 6-ї станції Великого Фонтану), належить ТОВ "Олімпекс Транс", в свою чергу відчуження ОК "Набережний квартал-Жаботинського" на користь ОСОБА_1 майнових прав на квартиру №184 в 1 секції вказаного об`єкту будівництва не є виконанням зобов`язань за договором про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, а навпаки здійснено всупереч умов вказаного договору.

При цьому, слід врахувати те, що ОК "Набережний квартал-Жаботинського" умови договору №15.02.1.491 про сплату внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року не виконав, будівництво житлового будинку не завершив, в експлуатацію його не здав, приміщення, обумовлене вказаним договором, та документи, необхідні для реєстрації права власності на це приміщення, ОСОБА_1 не передав.

За таких обставин, суд вважає безпідставним твердження відповідача-2 про те, що ТОВ "Олімпекс Транс" після розірвання договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року вимагає повернення належно виконаного ОК "Набережний квартал-Жаботинського" за зобов`язанням до моменту розірвання договору, а те, що ТОВ "Олімпекс Транс" передало позивачу за договором купівлі-продажу майнових прав №26/01 від 26.01.2023 року майнові права, які базуються на розірваному судом договорі про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, не спростовує наявність у нього і після розірвання вказаного договору таких майнових прав.

Щодо посилання скаржника на те, що договором про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, зокрема п. 2.7.3, визначені правові наслідки відчуження стороною незакріплених за нею приміщень, які полягають у відшкодуванні подвійної вартості реалізованих приміщень, а не у визнанні відповідної угоди недійсною, суд зазначає таке.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, ст. 42 КУзПБ. Загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені ст. 215 ЦК України.

Вимогу про визнання правочину недійсним може заявити особа, яка не є стороною відповідного правочину, однак має самостійний охоронюваний законом інтерес.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач не є стороною договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, а тому не може вимагати застосування правових наслідків та заходів відповідальності, передбачених даним договором, зокрема п. 2.7.3 вказаного договору.

Водночас, хоча позивач і не є стороною договору про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, а також стороною оспорюваної додаткової угоди, однак він має самостійний (власний) охоронюваний законом інтерес у спірних правовідносинах щодо квартири АДРЕСА_3 , який полягає у наявності у нього майнових прав на вказану квартиру згідно договору купівлі-продажу майнових прав №26/01 від 26.01.2023 року та можливості набуття її у власність після завершення будівництва, тому визнання недійним додаткової угоди, згідно якої квартиру №184 в 1 секції об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_3 (в районі 6-ї станції Великого Фонтану), відчужено особою, яка не мала на це права на користь третьої особи, є ефективним і належним способом захисту прав позивача.

Щодо твердження позивача про те, що при укладенні додаткової угоди від 20.06.2017 року до договору №15.02.1.491 про сплату пайових внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року її сторонами порушено положення статуту ОК "Набережний квартал-Жаботинського" та норми матеріального права зокрема, оспорювана додаткова угода укладена ОСОБА_2 від імені ОК "Набережний квартал-Жаботинського", який діяв на підставі нібито виданої довіреності, з перевищенням повноважень та порушенням норм статей 92, 237, 246 ЦК України, оскільки повноваження розпоряджатися майном кооперативу є лише у загальних зборів, водночас, статутом ОК "Набережний квартал-Жаботинського" не передбачено можливості делегування вказаних повноважень будь-кому, а загальні збори не надавали згоди на відчуження вищезазначеного майна, суд зазначає таке.

Статтею 92 ЦК України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

В силу ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно з ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 244 ЦК України представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Статтею 246 ЦК України передбачено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Зі змісту додаткової угоди від 20.06.2017 року до договору №15.02.1.491 про сплату пайових внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року вбачається, що її укладено ОСОБА_1 та ОК "Набережний квартал-Жаботинського" в особі представника Комара Г.М. згідно довіреності від 14.06.2017 року, згідно заяви від 19.06.2017 року асоційованого члену ОК "Набережний квартал-Жаботинського".

Відповідно до п. 2 додаткової угоди від 20.06.2017 року сторони вирішили додаток №2 до договору №15.02.1.491 викласти у новій редакції. Додаток №2 додається до даної угоди і є невід`ємною частиною договору.

При цьому, суд звертає увагу, що ні оригіналу, ні копії довіреності від 14.06.2017 року, заяви від 19.06.2017 року асоційованого члену ОК "Набережний квартал-Жаботинського" та додатку №2 до договору №15.02.1.491 сторонами не надано, а позивачем ставиться під сумнів їх існування.

У судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції представник відповідача-2 зазначив, що у тексті оспорюваної додаткової угоди можливо має місце помилка щодо дати довіреності, якою ОК "Набережний квартал-Жаботинського" уповноважив Комара Г.М. діяти від імені та в інтересах кооперативу, якою ОК "Набережний квартал-Жаботинського", в особі голови Єрьоменка О.О., який діє на підставі статуту, уповноважив Комара Г.М., зокрема, на отримання усіх видів поштової кореспонденції, а також представляти інтереси ОК "Набережний квартал-Жаботинського" в усіх без винятку установах, підприємствах, організаціях незалежно від організаційно-правової форми та підпорядкування, перед фізичними та юридичними особами з питань, що пов`язані з веденням переговорів, укладанням та підписанням договорів, угод, додаткових угод та розірванням останніх від імені ОК "Набережний квартал-Жаботинського" з питань здійснення статутної діяльності кооперативу; для цього йому надано право у межах повноважень, що допускається чинним законодавством України, діяти від імені та в інтересах ОК "Набережний квартал-Жаботинського", зокрема, підписувати документи, завіряти копії документів, одержувати довідки, документи, витяги, дозволи, підписувати відповідні правочини з підприємствами та установами всіх форм підпорядкування, фізичними-особами підприємцями, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, на власний розсуд визначаючи всі істотні умови, а також, за необхідності, укладати та підписувати попередні договори, додатки до договорів, додаткові угоди, акти, специфікації, протоколи, списки, переліки, вносити зміни та доповнення до вказаних правочинів. Довіреність видана терміном на один місяць і дійсна до 19.07.2017 року або до її скасування довірителем, без права передоручення повноважень третім особам.

Відповідно до наявних у матеріалах справи протоколів загальних зборів членів ОК "Набережний квартал-Жаботинського" №5 від 21.06.2016 року, №14/09/2017 від 14.09.2017 року Єрьоменко О.О. виконував повноваження голови кооперативу з 22.06.2016 року по 14.09.2017 року та згідно пунктів 9.4.3, 9.4.6, 9.4.19 статуту ОК "Набережний квартал-Жаботинського" був наділений повноваженнями на укладення та підписання договорів і змін до них, а також повноваженнями вирішувати інші питання, пов`язані з діяльністю кооперативу, за винятком тих, що належали до виключної компетенції загальних зборів членів кооперативу.

Водночас, згідно поданої позивачем заяви свідка, а саме ОСОБА_5 , вбачається, що останній у цій заяві стверджує, що підпис проставлений на вищевказаній довіреності від 19.06.2017 року є підроблений, проставлений не ним, а іншою особою, ні цієї, ні іншої довіреності громадянину Комару Г.М. представляти інтереси ОК "Набережний квартал-Жаботинського" та права на укладення правочинів від імені ОК "Набережний квартал-Жаботинського" він не надавав та з даною особою взагалі не знайомий.

Проте, суд зазначає, що обставини підробки підпису встановлюються лише шляхом експертного дослідження. Крім того, довіреність від 19.06.2017 року містить печатку ОК "Набережний квартал-Жаботинського", а документально підтверджені відомості щодо протиправного використання цієї печатки, її втрати чи викрадення відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами того, що у Комара Г.М. були відсутні повноваження на підписання додаткової угоди від імені ОК "Набережний квартал-Жаботинського".

Відповідно до п. 7.2 статуту ОК "Набережний квартал-Жаботинського" майно кооперативу складають кошти та інші майнові цінності, вартість яких позначається на балансі кооперативу.

Згідно з п. 7.3 статуту ОК "Набережний квартал-Жаботинського" джерелами формування майна кооперативу є: вступні та цільові внески, паї та додаткові паї членів та асоційованих членів кооперативу; майно, добровільно передане кооперативу його членами та асоційованими членами.

Як вже встановлено судом вище у межах даної справи, майнові права на квартиру АДРЕСА_3 на момент укладення оспорюваної додаткової угоди належали ТОВ "Олімпекс Транс", а тому вказані права не можуть вважатися майном кооперативу.

За таких обставин, суд вважає, що посилання позивача на порушення положень статуту ОК "Набережний квартал-Жаботинського" щодо необхідності отримання рішення загальних зборів для укладення оспорюваної додаткової угоди є безпідставним, оскільки предмет додаткової угоди не належав та не належить до майна кооперативу.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Згідно з ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Відповідно до ст. 241 ЦК України якщо правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, то такий правочин створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

При цьому, положення ст. 241 ЦК України щодо наступного схвалення правочину не можуть бути застосовані до правовідносин, коли правочин укладений від імені особи іншою особою, яка взагалі не була уповноважена на таке представництво і не мала жодних повноважень діяти від імені свого довірителя, а, отже, не могла їх перевищити.

Відповідач-2 - ОСОБА_1 стверджує, що оскаржуваний правочин був схвалений ОК "Набережний квартал-Жаботинського", оскільки спірна квартира не була нікому передана та відповідач-2 фактично її займає, проте належних доказів на підтвердження вказаного нею не надано.

Також, відповідачем-2 не надано суду належних та достовірних доказів того, що ОК "Набережний квартал-Жаботинського" вчиняв будь-які дії щодо схвалення оспорюваної додаткової угоди, в тому числі і не надано доказів того, що ОК "Набережний квартал-Жаботинського" було передано ОСОБА_1 квартиру №184 в 1 секції об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_3, при цьому, подані відповідачем-2 до суду документи, а саме копії договору підряду, накладних та платіжних інструкцій на підтвердження виконання будівельно-ремонтних робіт у квартирі, жодним чином не стосуються ОК "Набережний квартал-Жаботинського", вказані документи складені та видані третіми особами без участі ОК "Набережний квартал-Жаботинського".

Відповідно до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76-79 ГПУ України передбачено, що докази, які подаються сторонами повинні бути належними, допустимими, достовірними та вірогідними.

Згідно з ст. 77 ГПУ України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, надавши оцінку наявним у справі доказам, доводам та запереченням сторін, суд першої інстанції дійшов вірно висновку, що позивачем не доведено того, що оспорювана додаткова угода укладена ОСОБА_2 від імені ОК "Набережний квартал-Жаботинського" з перевищенням повноважень та порушенням норм статей 92, 237, 246 ЦК України.

Водночас, як вже зазначалося вище, позивачем доведено, що на момент укладення оспорюваної додаткової угоди майнові права на квартиру №184 у 1 секції будівництва були закріплені за ТОВ "Олімпекс Транс", а тому ОК "Набережний квартал-Жаботинського" не мав права їх відчужувати, що свідчить про наявність підстав для визнання недійсною додаткової угоди від 20.06.2017 року до договору №15.02.1.491 про сплату пайових внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року.

При цьому, хоча позивач і не є стороною оспорюваної додаткової угоди, однак він має самостійний (власний) охоронюваний законом інтерес у спірних правовідносинах щодо квартири АДРЕСА_3 , який полягає у наявності у нього майнових прав на вказану квартиру згідно договору купівлі-продажу майнових прав №26/01 від 26.01.2023 року та можливості набуття її у власність після завершення будівництва.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" про визнання недійсною додаткової угоди від 20.06.2017 року до договору №15.02.1.491 про сплату пайових внесків у ОК "Набережний квартал-Жаботинського" від 11.03.2016 року, укладеної між ОК "Набережний квартал-Жаботинського", в особі представника Комара Г.М., та ОСОБА_1 є доведеними, а тому правомірно задоволені судом першої інстанції.

В силу положень процесуального законодавства та численної практики Верховного Суду судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти російської федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України").

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Трофимчук проти України" зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Таким чином, судом апеляційної інстанції в повній мірі досліджено та надано оцінку всім наявним у справі доказам та обставинам справи, а доводи скаржника щодо неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права і неповноти з`ясування обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Інші доводи скаржника судом апеляційної інстанції відхиляються як такі, що не впливають на суть прийнятого судового рішення і не потребують детальної відповіді з огляду на прийняте судове рішення у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення місцевого господарського суду ухвалено у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є недоведеними, безпідставними, необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційним судом не встановлено підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2025 року у даній справі, така апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Судові витрати, пов`язані із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, згідно ст.129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Крім того, ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ханнер-Схід" у відзиві на апеляційну скаргу, у поданій суду заяві від 03.10.2025 року та в судовому засіданні 09.10.2025 року у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України, тобто до закінчення судових дебатів, зроблено заяву про відшкодування судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, докази понесення яких та їх розміру останній зобов`язався подати протягом п`яти днів після ухвалення відповідного судового рішення по суті спору.

Отже, питання розподілу судових витрат сторін, пов`язаних з наданням правової допомоги, буде вирішено судом у додатковому рішенні після надання відповідних доказів.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2025 року у справі №911/1175/18(911/908/24) залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2025 року у справі №911/1175/18(911/908/24) залишити без змін.

3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Матеріали справи повернути до господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено 22.10.2025 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.В. Отрюх

С.В. Сотніков