РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.10.2025Справа № 910/9917/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Девіжн констракшн"

про стягнення 55 261,40 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Девіжн констракшн" про стягнення 55 261,40 грн., у тому числі 36 878,4 грн. основного боргу, 5 263,75 грн. пені, 10 276,31 грн. інфляційних втрат та 2 842,94 грн. трьох процентів річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором № 1681 від 12.05.2011.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк усунення недоліків.

Позивачем 20.08.2025 подано до Господарського суду міста Києва документи на виконання вимог ухвали суду від 18.08.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін, встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Ухвалу про відкриття провадження у даній справі направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцезнаходженням відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідачем отримано ухвалу суду 27.08.2025, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення № 700.

Виходячи зі змісту статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений про судовий розгляд спору належним чином. Крім того, відповідач мав можливість ознайомитись з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідачем відзив суду не надано та позовні вимоги не заперечено. Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 12.05.2011 укладено договір банківського рахунка № 1681, за умовами пункту 1.1 якого позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги з розрахунково-касового обслуговування, пов`язані із переказом грошей з рахунка (на рахунок) відповідача, видачою йому грошей у готівковій формі, а також здійснення інших операцій, передбачених договором, а відповідач - оплачувати їх вартість.

Згідно з пунктом 2.1 договору позивач зобов`язався протягом трьох робочих днів після надання всіх необхідних документів відкрити відповідачу поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Відкриття інших банківських рахунків договором не передбачено.

За умовою пункту 2.3 договору № 1681 від 12.05.2011 позивач надає відповідачу платні послуги відповідно до переліку операцій з розрахунково-касового обслуговування, визначеному у тарифах (додаток № 1 до цього договору).

Договір набуває чинності з дати підписання та діє протягом одного календарного року. Дія договору автоматично продовжується на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не попередить в письмовій формі іншу сторону про припинення його дії не менше ніж за один місяць до закінчення строку договору.

За твердженням позовної заяви відповідачем порушувались умови укладеного сторонами у справі договору № 1681 від 12.05.2011 в частині сплати комісії за обслуговування, що мало наслідком виникнення заборгованості за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 36 878,40 грн.

Відповідно до доданих до позовної заяви розрахунків 14.04.2015 позивачем нараховано початкову заборгованість у розмірі 1 197,40 грн.

Починаючи з цієї дати позивачем додатково нараховувалось щомісячно 299,00 грн. до 06.05.2025.

Загалом нарахована позивачем сума боргу відповідача більш як за 10 років складає 36 778,40 грн.

Доказів фактично користування відповідачем банківським рахунком, відкритим позивачем, та доказів фактичного надання позивачем послуг з розрахунково-касового обслуговування у визначених пунктом 1.1 укладеного сторонами у справі договору межах (переказ грошей з рахунка/на рахунок, видача готівки чи здійснення інших операцій) матеріали справи не містять.

За приписами частини третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України та частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

За процесуально-правовими приписами статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Таким чином, позивач у даному випадку має прямий процесуальний обов`язок довести суду поза розумним сумнівом належними доказами факт наявності у нього права отримати та наявність кореспондованого юридичного обов`язку відповідача сплатити 36 778,40 грн. за розрахунково-касове обслуговування.

В якості доказів позивачем долучено до матеріалів справи:

1)копію договору № 1681 від 12.05.2011;

2)копію додатку №1 не підписаною жодною стороною у справі та який взагалі не

визначає будь-якої належності до договору № 1681 від 12.05.2011;

3)таблицю «Історія рахунку №4137…», яка складена невідомою особою та не містить жодного підпису (1 сторінка);

4)таблицю «Історія рахунку №0559…», яка складена невідомою особою та не містить жодного підпису (3 сторінки);

5)виписку по рахунку виконавця №9859040 (21 сторінка).

Додані позивачем таблиці та виписку по рахунку суд не може визнати належними доказами у даній справі, оскільки за відсутності підписів відповідальних посадових осіб ці додатки до позовної заяви є лише носіями непідтвердженої інформації і не відповідають вимогам статті 73 Господарського процесуального кодексу України.

З тих же підстав суд не може прийняти до уваги при винесенні рішення у справі і наданий позивачем додаток №1 до невизначеного ним договору та який не містить жодного підпису (у перш за все - відповідача).

Частиною першою статті 1066 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Як зазначалось раніше, відкриття інших банківських рахунків ніж № 27 укладеним сторонами у справі договором № 1681 від 12.05.2011 не передбачено.

У позовній заяві позивач стверджує про відкриття відповідачу банківського рахунку № 27 IBAN: 3011427, №UA1524137, №UAN 0011514 тощо.

За твердженням останнього абзацу сторінки третьої позовної заяви рахунок UAN 0011514 відкрито 21.06.2011 згідно договору на виконання розрахункових операцій системою дистанційного обслуговування програмним комплексом "клієнт - банк" № 1684 від 20.05.2011.

Оригінал або копія договору № 1684 від 20.05.2011 відсутні у матеріалах справи.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що позивачем не доведено суду поза розумним сумнівом належними доказами наявність у нього права отримати та наявність кореспондованого юридичного обов`язку відповідача сплатити 36 778,40 грн. нарахованої плати за розрахунково-касове обслуговування більш як за 10 років.

Недоведеність наявності права унеможливлює задоволення відповідних позовних вимог.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення основного боргу.

Відмова у задоволені вимоги про стягнення основного боргу зумовлює правову неможливість задоволення пов`язаних вимог про стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат.

З огляду на наведені висновки суд відмовляє у задоволенні даного позову повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 74, 76-79, 86, 123, 129, 232-233, 237- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.10.2025.

Суддя Т.Ю. Кирилюк