ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/2776/25

Господарський суд Харківської області у складі

судді Чистякової І.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, ідентифікаційний код 31557119)
до Арутюнова Едуарда Робертовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
про стягнення 33717,86 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Арутюнова Едуарда Робертовича (відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 33 717,86 грн за бездоговірне користування тепловою енергією.

Позивач також просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати, пов`язані з відправкою відповідачу позовної заяви з додатками.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору оренди № 4194 від 29.03.2018, укладеного між відповідачем як фізичною особою-підприємцем та Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, відповідач орендував нежитлові приміщення підвалу №1, 2, 2а, 2б, 83, 83а, 84, 84а, загальною площею 65,9 кв.м, які розташовані за адресою: м. Харків, проспект Свободи Людвіга, 35, літ. "А-12". Згідно листа Управління від 15.07.2022 №1190 вказаний договір оренди був розірваний 28.02.2021 та 18.05.2021 відповідачем повернуто майно. За твердженням позивача, споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення вказаних приміщень здійснювалось без укладання письмового договору та станом на 11.08.2025 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за спожиту теплову енергію на потреби опалення вказаних приміщень в сумі 33 717,86 грн, яка утворилась у період листопада 2018 року по квітень 2021 року.

Оскільки підприємницька діяльність Арутюнова Едуарда Робертовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) припинена за власним рішенням 07.03.2024, номер запису: 003125370, суд на підставі ч. 8 ст. 176 ГПК України звернувся з відповідним запитом до Єдиного державного демографічного реєстру щодо відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування) та інших персональних даних, що містяться в Єдиному державному демографічному реєстрі щодо фізичної особи Арутюнова Едуарда Робертовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Згідно відповіді №1661758 від 12.08.2025 з Єдиного демографічного реєстру місцем реєстрації фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) є: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.08.2025 залишено позовну заяву Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" без руху. Встановлено позивачу для усунення недоліків позовної заяви 10-денний строк з дня вручення цієї ухвали. Позивачу у встановлений строк запропоновано подати до Господарського суду Харківської області:

- заяву про зазначення місце проживання відповідача, що відповідає відомостям, що містяться у Єдиному державному демографічному реєстрі, а саме: АДРЕСА_1 ;

- докази надіслання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів на адресу зазначену у Єдиному державному демографічному реєстрі, а саме: 61038, м. Харків, вул. Глобинська, буд. 22, кв. 1Б.

19.08.2025 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшли заяви про усунення недоліків позовної заяви (вх.№№19092, 19095).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2776/25. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Роз`яснено відповідачу, що згідно ст.251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Попереджено відповідача про те, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений строк, справа згідно з ч.9 ст.165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами. Встановлено позивачу строк для подання до суду відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечення із урахуванням вимог ст.167 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив.

Суд звертає увагу, що 05.10.2022 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд" підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Пунктом 17 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення) визначено, що особам, які зареєстрували Електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з п. 37 наведеного розділу Положення підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

Як вбачається з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" позивач зареєстрував "Електронний кабінет" в Єдиній судовій інформаційно - телекомунікаційній системі.

З довідки про доставку документа в кабінет електронного суду, яку отримано з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що документ в електронному вигляді "Ухвала про відкриття провадження (спрощене)" від 20.08.2025 по справі № 922/2776/25 (суддя Чистякова І.О.) було надіслано одержувачу Комунальному підприємству "Харківські теплові мережі" до його Електронного кабінету: 27.08.2025 о 16:42.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно абз. 2 ч. 6 цієї статті, якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, таке рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отож датою вручення позивачу ухвали суду від 20.08.2025 про відкриття провадження у справі - є 27.08.2025.

Тож позивач повідомлений про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" відповідач не зареєстрував "Електронний кабінет" в Єдиній судовій інформаційно - телекомунікаційній системі.

Копію ухвали суду від 20.08.2025 про відкриття провадження у цій справі було надіслано судом за відомою адресою місця реєстрації відповідача згідно відомостей з Єдиного демографічного реєстру: 61038, м. Харків, вул. Глобинська, 22, кв. 1Б, проте відповідно до відомостей з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження поштових відправлень (штрих-кодовий ідентифікатор 158) її не було отримано відповідачем та 05.09.2025 повернуто відділенням поштового зв`язку до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання", що також підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою поштового відділення.

Суд зазначає, що порядок направлення та вручення судових рішень визначений у ст. 242 ГПК України.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (ч.5 ст.242 ГПК України).

У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч.11 ст.242 ГПК України).

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ч.6 ст.242 ГПК України).

Виходячи зі змісту ст. 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил №270 (в редакції на день видачі та направлення ухвали суду), у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №908/1724/19, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19 та від 13.01.2020 у справі №910/22873/17.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20).

Суд також зазначає, що вказані вище ухвали суду про відкриття провадження у справі оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

За таких обставин суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у даній справі та призначення її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ураховуючи те, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 ГПК України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно зі ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Розглянувши подані документи і матеріали, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 29.03.2022 між Фізичною особою - підприємцем Арутюновим Едуардом Робертовичем (орендарем) та Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (орендодавцем) укладено договір оренди № 4194.

Відповідно до п. 1.1. договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення підвалу № 1, 2, 2а, 26, 83, 83а, 84, 84а загальною площею 65,9кв.м в житловому будинку (технічний паспорт від 13.06.2017, інвентаризаційна справа № 81876), (далі - Майно), яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, проспект Людвіга Свободи, будинок 35, літ. "А-12" та знаходиться на балансі КП "Жилкомсервіс".

Відповідно до п. 4.10. договору орендар зобов`язаний здійснити в термін не більше шести місяців із дати підписання акта приймання-передачі укладання договорів на отримання комунальних послуг (газо-, водо-, теплопостачання, послуги водовідведення та електрифікації), договорів на оплату експлуатаційних витрат та договору на пропорційну частину відшкодувань на утримання прилеглої до будівлі території у термін, визначений відповідними розпорядчими документами обслуговуючих підприємств.

Завірені належним чином копії укладених договорів надати Орендодавцю протягом десяти днів із дати укладення.

За умовами п. 4.15. договору орендар зобов`язаний відшкодовувати збитки, завдані третім особам у зв`язку з користуванням орендованим Майном, на загальних підставах.

Згідно з п. 10.1. договору цей Договір діє з «29» березня 2018 до «28» лютого 2021.

Згідно листа Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 15.07.2022 №1190 вказаний договір оренди № 4194 від 29.03.2018 припинив свою дію 28.02.2021 у зв`язку з закінченням терміну його дії та 18.05.2021 приміщення орендарем звільнені та передані Управлінню по акту приймання-передачі від 18.05.2021.

Вищезазначені нежитлові приміщення розташовані в житловому будинку з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП Харківські теплові мережі. Система опалення зазначених приміщень є невід`ємною частиною централізованої системи опалення будинку в цілому, про що свідчить акт обстеження системи теплоспоживання об`єкта від 21.03.2019 №1733934.

Житловий будинок обладнаний приладом обліку споживання теплової енергії, тому розрахунки вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснюються відповідно до показників приладу обліку.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки та об`єкти соціальної сфери позивач здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а постачання гарячої води - цілодобово.

За твердженням позивача, споживання теплової енергії на потреби опалення приміщень за адресою: м. Харків, просп. Людвіга Свободи, 35 здійснювалося відповідачем без укладання письмового договору, про що свідчить акт обстеження системи теплоспоживання об`єкта від 21.03.2019 №1733934, в якому зазначено, що ФОП Арутюнов Едуард Робертович користується тепловою енергією на опалення без договору та без оплати.

Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення вказаних приміщень підтверджується актами про підключення та відключення опалення на початку та прикінці опалюваного сезону 2018-2021р.р. до будівель в цілому за № 173/20220 від 26.10.2018, №173/21454 від 10.04.2019, №173/23211 від 16.11.2019, №173/25936 від 09.04.2020, №173/26332 від 30.10.2020, №173/28796 від 12.04.2021.

Вищезазначені акти на підключення та відключення опалення підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП "Харківські теплові мережі" та балансоутримувача будинку.

У позові зазначено, що відповідачу направлялися відповідні рахунки-фактури за спожиту теплову енергію, однак станом на 11.08.2025 у відповідача утворилась заборгованість в сумі 33 717,86 грн за бездоговірне користування тепловою енергією у період листопада 2018 року по квітень 2021 року.

26.06.2025 позивач направив відповідачу на адресу: м. Харків, просп. Людвіга Свободи, 35 досудове повідомленням від 26.06.2025 за вих.№106 разом з рахунками-фактурами та актом звірки, з вимогою перерахувати на рахунок позивача заборгованість за теплову енергію в сумі 33 717,86 грн, яка утворилась у період листопада 2018 року по квітень 2021 року, та просив про результати розгляду просив повідомити письмово у 7 денний строк з дня його отримання.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем заборгованості та відповіді на вказане досудове повідомлення.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 33 717,86 грн за бездоговірне користування тепловою енергією, яка утворилась у період листопада 2018 року по квітень 2021 року.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, позовні вимоги позивача не спростував.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони відповідно до статті 6 цього Кодексу є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Постачання теплової енергії - це господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії визначені Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007 (далі - Правила), відповідно до п.3 яких споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Пунктом 4 Правил визначено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Як вказано позивачем договір постачання теплової енергії до зазначених приміщень між позивачем та відповідачем не укладався.

Згідно зі статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п. 40 Правил споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

За приписами ст. 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019, споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору.

Тобто, закон не передбачає безоплатного споживання теплової енергії та зобов`язує споживачів здійснювати оплату за фактично отриману теплову енергію.

У постанові від 21.08.2019 зі справи №922/4239/16 Велика Палата Верховного Суду виклала висновок про те, що відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє осіб, які використовують теплову енергію без укладення договору на теплопостачання, від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.

За приписами ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зв ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Факт споживання відповідачем як фізичною особою - підприємцем теплової енергії на потреби опалення вказаних приміщень у спірний період з листопада 2018 року по квітень 2021 року підтверджується вказаним вище матеріалами справи.

Оскільки сторони не перебували у період листопада 2018 року по квітень 2021 року в договірних відносинах, які б регулювали відносини щодо постачання теплової енергії, як того вимагають норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що спожита відповідачем теплова енергія у період листопада 2018 року по квітень 2021 року на зазначену позивачем суму 33 717,86 грн є безпідставно набутою, а отже до даних правовідносин повинні застосовуватись положення ст. 1212, 1213 ЦК України.

Відповідно до вимог статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже обов`язковою умовою, з якою законодавець пов`язує виникнення даного виду зобов`язань, є відсутність правової підстави для набуття, збереження майна однією особою за рахунок іншої особи.

Також, приписами статті 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Як свідчать матеріали справи, 26.06.2025 позивач направив відповідачу на адресу: м. Харків, просп. Свободи Людвіга, 35 досудове повідомленням від 26.06.2025 за вих.№106 разом з рахунками-фактурами та актом звірки, з вимогою перерахувати на рахунок позивача заборгованість за теплову енергію в сумі 33 717,86 грн, яка утворилась у період листопада 2018 року по квітень 2021 року, та про результати розгляду просив повідомити письмово у 7 денний строк з дня його отримання.

Утім матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем заборгованості та відповіді на вказане досудове повідомлення, а відтак у відповідача виникло прострочення сплати заборгованості в сумі 33717,86 грн за бездоговірне користування тепловою енергією у період з листопада 2018 року по квітень 2021 року.

Разом з тим, як установлено судом, згідно отриманого судом витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, підприємницька діяльність Арутюнова Едуарда Робертовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) припинена за власним рішенням 07.03.2024, номер запису: 003125370. Види економічної діяльності: 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у. (основний), 37.00 Каналізація, відведення й очищення стічних вод.

Отже відповідач припинив свою підприємницьку діяльність 07.03.2024, тобто після того як вказаний договір оренди припинив свою дію 28.02.2021 та після повернення відповідачем орендованого майна Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради згідно акту приймання-передачі від 18.05.2021.

Доказів спростування факту використання спірних нежитлових приміщень для здійснення підприємницької діяльності відповідачем не надано, а в матеріалах справи такі докази відсутні.

Згідно зі ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Відповідно до ч. 9 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

При цьому, згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) у разі припинення суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (виключення з відповідного реєстру) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки остання не перестає існувати; фізична особа-підприємець відповідає за її зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Відтак, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою як її права, так і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 9 жовтня 2019 року у справі № 127/23144/18.

Отже у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою як її права, так і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Ураховуючи вищенаведене та беручи до уваги те, що відповідачем у встановленому законом порядку не спростовано позовні вимоги позивача, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 33 717,86 грн за бездоговірне користування тепловою енергією законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Стаття 123 ГПК України визначає види судових витрат, до яких належать судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Ураховуючи те, що позов задоволено повністю, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129, п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, витрати щодо сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: поштові витрати за відправлення копії позовної заяви з доданими документами в сумі 55,00 грн покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 6, 11, 509, 525, 526, 530, 599, 610-612, 627-628, 714, 1212, 1213 Цивільного кодексу України, ст. 1, 7, 9, 13, 14, 17 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 1, 19, 25 Закону України "Про теплопостачання" та ст. 4, 20, 73, 74, 77, 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Арутюнова Едуарда Робертовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, ідентифікаційний код 31557119) заборгованість в сумі 33 717,86 грн за бездоговірне користування тепловою енергією, а також судовий збір в сумі 2 422,40 грн та витрати, пов`язані з відправкою відповідачу позовної заяви з додатками в сумі 55,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "20" жовтня 2025 р.

Суддя І.О. Чистякова