ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/4320/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Савицького Я.Ф., Ярош А.І.

секретар судового засідання: Ісмаілова А.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Албанського Олега Богдановича , с. Куяльник Одеської області

на рішення Господарського суду Одеської області від 07.05.2025 року, суддя першої інстанції Деркач Т. Г., повний текст складено та підписано 08.05.2025 року

у справі № 916/4320/24

за позовом: Албанського Олега Богдановича , с. Куяльник Одеської області

до відповідача Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Одеса

про визнання недійсним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

У вересні 2024 року Албанський Олег Богданович , с. Куяльник Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Південного міжобласного територіального відділення антимонопольного комітету України, м.Одеса, в якій просив суд:

- визнати недійсним та скасувати пункт 1 резолютивної частини рішення № 65/67-р/к від 01.08.2024 Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 60-02/2021;

- визнати недійсним та скасувати пункт 2 резолютивної частини рішення № 65/67-р/к від 01.08.2024 Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 60-02/2021;

- визнати недійсним та скасувати пункт 3 резолютивної частини рішення № 65/67-р/к від 01.08.2024 Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 60-02/2021;

- визнати недійсним та скасувати пункт 4 резолютивної частини рішення № 65/67-р/к від 01.08.2024 Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 60-02/2021;

- визнати недійсним та скасувати пункт 5 резолютивної частини рішення № 65/67-р/к від 01.08.2024 Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 60-02/2021;

- визнати недійсним та скасувати пункт 6 резолютивної частини рішення № 65/67-р/к від 01.08.2024 Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 60-02/2021;

- визнати недійсним та скасувати пункт 7 резолютивної частини рішення № 65/67- р/к від 01.08.2024 Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 60-02/2021;

-стягнути з Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України сплачений за подання цієї позовної заяви судовий збір у розмірі 3028 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на переконання позивача, відповідач дійшов помилкового висновку про вчинення першим порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.05.2025 року у справі №916/4320/20 (суддя Деркач Т.Г.) у задоволенні позовних вимог Албанського Олега Богдановича відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідачем у межах визначених законом повноважень та відповідно до норм законодавства про захист економічної конкуренції у рішенні №65/57-р/к від 01.08.2024, прийнятому за результатами розгляду справи № 60-02/2021, зазначено низку належних та допустимих доказів спотворення Фізичною особою- підприємцем Албанським О.Б. та Фізичною особою-підприємцем Іскрою О.М. результатів торгів внаслідок пов`язаності учасників через трудові, господарські та фінансові відносини, правильно кваліфіковано їх антиконкурентні узгоджені дії.

Крім того, судом першої інстанції зазначено, що у матеріалах справи відсутні та позивачем до господарського суду не подано жодного належного та допустимого доказу, який би спростовував правомірність і обґрунтованість висновків територіального відділення Антимонопольного комітету України стосовно того, що Фізична особа-підприємець Албанський О.Б. та Фізична особа-підприємець Іскра О.М. допустили порушення, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

За наведених обставин господарський суд дійшов висновку, що рішення № 65/67-р/к від 01.08.2024 Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 60-02/2021 є правомірним, прийнятим на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому у позові відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Албанський Олег Богданович , с. Куяльник Одеської області з рішенням суду першої інстанції не погодився, тому звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив суд рішення Господарського суду Одеської області від 07.05.2025 року у справі № 916/4320/24 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Албанського Олега Богдановича задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, скаржник зазначає, що після отримання з Антимонопольного комітету України справи № 60-02/2021, Відділення, всупереч вимогам ст. ст. 35, 37 Закону, не проводило жодних заходів, направлених на інформування сторін про надходження вказаної справи, не запропонувало сторонам скористатися своїми правами, передбаченими ст. 40 Закону, та прийняла аналогічне попередньому рішення.

Тобто, на думку скаржника, фактично дії відповідача звелися лише до зміни дати та номеру в рішенні. Вказаною протиправною бездіяльністю Відділенням фактично було нівельовано інститут повернення Антимонопольним комітетом України справ на новий розгляд.

Скаржник зазначає, що він та його представник, були впевнені, що Відділення, на виконання вимог ст. 35, 37 Закону, після отримання справи винесе відповідне розпорядження про початок нового розгляду та повідомить про це, після чого на думку скаржника у них була б можливість подавати до Відділення відповідні клопотання про проведення експертиз, надавати докази та пояснення та використати інші права передбачені ст. 40 Закону, коло яких було значно розширено законом № 3295 від 09.08.2023.

Твердження відповідача про те, що сторонам у справі і так було відомо про новий розгляд справи, так як вони були ознайомлені з відповідним рішенням Антимонопольного комітету України № 151- р від 02.05.2024, на думку скаржника є хибним, так як у вказаному рішенні прийнято рішення лише щодо направлення до Відділення справи на новий розгляд. Факт отримання самім Відділенням вказаної справи не зафіксований та про нього сторони не повідомлялися.

Отже, на думку скаржника предметом даного спору є права Албанського О. Б. , які були порушені під час ухвалення Південним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України рішення № 65/67-р/к від 01.08.2024 у справі № 60-02/2021, в результаті грубих порушень вимог антимонопольного законодавства, а саме порушено право Албанського О. Б. на подання доказів, клопотань (зокрема щодо проведення експертиз), усних і письмових пояснень (заперечень), пропозицій щодо питань, які виносяться на експертизу, тощо, що призвело до неправильного вирішення справи.

Крім того, скаржник наголошує, що судом першої інстанції при прийняття рішення від 07.05.2025 не була надана оцінка письмовим доказам, які були додані позивачем при подачі позовної заяви. А саме, копії договору оренди нежитлового приміщення № 2 від 01.01.2021 та копії відповіді ТОВ «Сантоша» № 1245 від 11.10.2023.

Підсумовуючи вищевикладене скаржник наголошує, що на вказані порушення, допущені територіальним відділенням АМК, було звернута увагу суду першої інстанції. Однак, висновки суду першої інстанцій в оскаржуваному судовому рішенні не відповідають обставина справи. Обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, недоведені належними та допустимими доказами. Суд, порушуючи норми матеріального та процесуального права, в неповному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Албанського Олега Богдановича , с. Куяльник Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 07.05.2025 року у справі №916/4320/24, справу призначено до судового розгляду.

24.09.2020 року через підсистему «Електронний суд» до Південно-західного апеляційного господарського суд від Південного міжобласного територіального відділення антимонопольного комітету України, м. Одеса надійшов відзив на апеляційну скаргу Албанського Олега Богдановича , с. Куяльник Одеської області, в якому відповідач просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 07.05.2025 року у справі № 916/4320/24 залишити без змін. Судовою колегією відзив було долучено до матеріалів справи.

У відзиві відповідач зазначає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки її доводи ґрунтуються на припущеннях, суперечать чинному законодавству та правовим позиціям Верховного Суду, та загалом, позиція викладена в апеляційній скарзі є алегорією, в твердженнях представника апелянта вбачається вибірковий підхід до окремих правових норм, трактування та тлумачення їх на свою користь, та поза межами розуміння дискреційних повноважень органів державної влади.

Відповідач вважає, що рішення господарського суду Одеської області від 07.05.2025 у справі № 916/4320/24 ухвалене, враховуючи всі фактичні обставини справи, судом надано належну оцінку доказам і доводам сторін у справі, а отже, судом першої інстанції вірно застосовано норми процесуального і матеріального права, а наведені у апеляційній скарзі пояснення та міркування, не спростовують доводів ухваленого рішення.

Також, відповідач наголошує, що скаржником не надано до суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження доводів, викладених у апеляційній скарзі, які б давали правові підстави для скасування рішення суду, а лише зазначено суб`єктивне тлумачення норм законодавства України.

При цьому відповідач зазначає, що доказування у господарському судочинстві не може ґрунтуватись на припущеннях, а отже, непогодження однієї зі сторін господарського спору із рішенням суду не є підставою для скасування законного та обґрунтованого висновку суду.

Крім того, відповідач зазначає, що компетенція органів Антимонопольного комітету України закріплена законодавством про захист економічної конкуренції, що підтверджує наявність у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення.

Відділенням ретельно досліджувались обставини справи № 60-02/2021 та факти, на які посилався позивач, ще на етапі прийняття рішення про відкриття справи, всім доказам та обставинам справи надана обґрунтована та належна оцінка.

Більш того, відповідач наголошує, що позиція представника апелянта, викладена в апеляційній скарзі, спрямована на перекручування фактичних обставин справи та позиції відділення.

Відповідач наголошує, на те, що у зв`язку із неможливістю вручення подання з попередніми висновками Албанському О.Б. , на виконання пункту 26 Правил розгляду заяв і справ інформація щодо подання з попередніми висновками у справі № 60-02/2021 із зазначенням дати, часу і місця розгляду справи № 60-02/2021 розміщена на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України (https://amcu.gov.ua), а саме суб-сайті Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (https://southmtv.amcu.gov.ua) 16.07.2024. Албанський О.Б. не надав зауважень та заперечень на Подання з попередніми висновками.

Також, відповідач зазначає, що причиною спору в даній справі стало питання про наявність або відсутність підстав для скасування рішення органу Антимонопольного комітету України при вирішенні даного спору суд має вичерпано з`ясувати обставини й оцінити докази щодо наявності/відсутності підстав, передбачених статей 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції», з якими позивач пов`язував подання позову.

В судове засідання вдруге не з`явився представник скаржника про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи довідки про електронну доставку ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до судового розгляду на його електронного кабінету.

16.10.2025 року через підсистему «Електронний суд» до Південно-західного апеляційного господарського суду від представника Албанського О.Б. надійшло клопотання про відкладення слухання справи на іншу дату, у зв`язку із прийняттям участі в іншому судовому засіданні (судова справа №505/2894/25) яке призначене на 16.10.2025 року на 12:00.

Колегія суддів, розглянувши клопотання скаржника про відкладення слухання справи на іншу дату, залишає його без задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

За змістом статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона може брати участь у судовому процесі особисто або через представника. Особиста участь особи у справі не позбавляє її права мати в цій справі представника. При цьому кількість представників, яким надається право представляти особу у судовому процесі, законодавчо не обмежена.

Крім того, відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З огляду на наведені вище приписи законодавства, а також враховуючи, що позиція Албанського О.Б. щодо спірних правовідносин викладена письмово у поданій ним апеляційній скарзі, скаржник не був позбавлений можливості із залученням іншого представника або на умовах самопредставництва взяти участь у судовому засіданні, представник скаржника мав можливість приймати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції причини, викладені в клопотанні, не визнані судом поважними, та з огляду на те, що явка в судове засідання учасників справи не визнавалася обов`язковою, а відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення цього клопотання.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, у зв`язку із тим, що судом апеляційної інстанції вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників учасників справи.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Албанського Олега Богдановича , с. Куяльник Одеської області не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 07.05.2025 року у справі № 916/4320/24 є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

Рішенням Південного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 65/64-р/к від 24.10.2023 виявлено порушення, передбачені пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю продовольчих товарів проведених Управлінням освіти Подільської міської ради Подільського району Одеської області та встановлено, що:

1. Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ ОЛЕГ БОГДАНОВИЧ (ідентифікаційний номер Фізичної особи підприємця - НОМЕР_1 ) та Фізична особа-підприємець ІСКРА ОЛЬГА МИКОЛАЇВНА (РНОКПП НОМЕР_2 ) вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: ДК 021:2015:15530000-2: Вершкове масло (UA-2021-03-19-006449-b) проведених Управлінням освіти Подільської міської ради Подільського району Одеської області;

2. Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ ОЛЕГ БОГДАНОВИЧ (ідентифікаційний номер Фізичної особи підприємця - НОМЕР_1 ) та Фізична особа-підприємець ІСКРА ОЛЬГА МИКОЛАЇВНА (РНОКПП НОМЕР_2 ) вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: ДК 021:2015:156100000-7: Продукція борошномельно-круп`яної промисловості (UA2021-02-25-008701-a) проведених Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області;

3. Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ ОЛЕГ БОГДАНОВИЧ (ідентифікаційний номер Фізичної особи підприємця - НОМЕР_1 ) та Фізична особа-підприємець ІСКРА ОЛЬГА МИКОЛАЇВНА (РНОКПП НОМЕР_2 ) вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: ДК 021:2015:15220000-6: Риба, рибне філе та інше м`ясо риби морожені (UA-2021-03- 01-007881-a) проведених Управлінням освіти Подільської міської ради Подільського району Одеської області;

4. Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ ОЛЕГ БОГДАНОВИЧ (ідентифікаційний номер Фізичної особи підприємця - НОМЕР_1 ) та Фізична особа-підприємець ІСКРА ОЛЬГА МИКОЛАЇВНА (РНОКПП НОМЕР_2 ) вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: ДК 021:2015:15330000-0: Оброблені фрукти та овочі (UA-2021-03-03-000495-a) проведених Управлінням освіти Подільської міської ради Подільського району Одеської області;

5. Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ ОЛЕГ БОГДАНОВИЧ (ідентифікаційний номер Фізичної особи підприємця - НОМЕР_1 ) та Фізична особа-підприємець ІСКРА ОЛЬГА МИКОЛАЇВНА (РНОКПП НОМЕР_2 ) вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: ДК 021:2015:15540000-5: Сирні продукти (UA-2021-02-15-004956-a) проведених Управлінням освіти Подільської міської ради Подільського району Одеської області;

6. Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ ОЛЕГ БОГДАНОВИЧ (ідентифікаційний номер Фізичної особи підприємця - НОМЕР_1 ) та Фізична особа-підприємець ІСКРА ОЛЬГА МИКОЛАЇВНА (РНОКПП НОМЕР_2 ) вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: ДК 021:2015:15530000-2:Вершкове масло (UA-2021-02-15-005169-a) проведених Управлінням освіти Подільської міської ради Подільського району Одеської області;

7. Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ ОЛЕГ БОГДАНОВИЧ (ідентифікаційний номер Фізичної особи підприємця - НОМЕР_1 ) та Фізична особа-підприємець ІСКРА ОЛЬГА МИКОЛАЇВНА (РНОКПП НОМЕР_2 ) вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: ДК 021:2015:15510000-6: Молоко та вершки (UA-2021-02-12-001924-b) проведених Управлінням освіти Подільської міської ради.

У відповідь на заяву Фізичної особи-підприємця АЛБАНСЬКОГО О.Б. від 05.12.2023 про перевірку рішення територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.10.2023 № 65/64-р/к, Рішенням Антимонопольного комітету України від 02.05.2024 № 151-р «Про перевірку рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.10.2023 № 65/64-р/к у справі № 60-02/2021» вказане рішення у справі № 60-02/2021 було скасовано, а справу № 60-02/2021 передано на новий розгляд до територіального відділення Антимонопольного комітету України з підстав порушення процесуального права.

Рішенням територіального відділення Антимонопольного комітету України 01.08.2024 ухвалене оскаржуване рішення, в резолютивній частині якого повторно визнані порушення Фізичної особи-підприємця Албанського Олега Богдановича (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Фізичної особи-підприємця Іскри Ольги Миколаївни (РНОКПП НОМЕР_2 ), передбачені пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій.

Під час прийняття оскаржуваного рішення було встановлено такі обставини.

Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ О. Б. та Фізична особа-підприємець ІСКРА О. М. брали участь у відкритих торгах на закупівлю:

- «Вершкове масло», яка проведена Управлінням освіти Подільської міської ради Подільського району Одеської області відповідно до ідентифікатора UA-2021-03-19-006449-b (далі - Торги 1);

- «Продукція борошномельно-круп`яної промисловості», яка проведена Відділом освіти Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області відповідно до ідентифікатора UA-2021-02-25-008701-a (далі - Торги 2);

- «Риба, рибне філе та інше м`ясо риби морожені», яка проведена Управлінням освіти Подільської міської ради Подільського району Одеської області відповідно до ідентифікатора UA-2021-03-01-007881-a (далі - Торги 3);

- «Оброблені фрукти та овочі», яка проведена Управлінням освіти Подільської міської ради Подільського району Одеської області відповідно до ідентифікатора UA-2021-03-03-000495-a (далі - Торги 4);

- «Сирні продукти», яка проведена Управлінням освіти Подільської міської ради Подільського району Одеської області відповідно до ідентифікатора UA-2021-02-15-004956-a (далі - Торги 5);

- «Вершкове масло», яка проведена Управлінням освіти Подільської міської ради Подільського району Одеської області відповідно до ідентифікатора UA-2021-02-15-005169-a (далі - Торги 6);

- «Молоко та вершки», яка проведена Управлінням освіти Подільської міської ради Подільського району Одеської області відповідно до ідентифікатора UA-2021-02-12-001924-b (далі - Торги 7).

Прийняттю відповідачем оскаржуваного рішення передувало встановлення таких обставин.

Щодо спільного використання однієї ІР-адреси під час участі у Торгах, спільного використання ІР-адреси під час входу до аукціону Торгів.

згідно з даними листа Державного підприємства «ПРОЗОРРО» від 07.06.2021 № 206/01/1434/04 встановлено, що Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ О.Б. та Фізична особа-підприємець ІСКРА О.М. здійснювали вхід до аукціону Торгів 1 - 7, завантажували тендерну документацію з використанням одинакової ІР-адреси - НОМЕР_3 (яка зареєстрована за Фізичною особою-підприємця Албанським О.Б. на постійній основі за договором № 21-08/17 від 21.08.2017 за адресою: АДРЕСА_1 );

Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ О. Б. та Фізична особа-підприємець ІСКРА О. М. подавали документи через один авторизований майданчик ««Е-Теnder»;

Фізична особа-підприємець ІСКРА О.М. подавала звітність до податкової служби у період до та під час проведення Торгів 1 - 7 з ІР-адреси НОМЕР_4 , яка зареєстрована за Фізичною особою-підприємцем Албанським О. Б.

Щодо входу до власного електронного банківського кабінету з з ІР-адреси, що належить конкуренту у закупівлі.

Листом Акціонерне товариства «УКРСИББАНК» від 30.11.2021 № 58-2-03/51«БТ» повідомлено, що під час входу до електронного банківського кабінету протягом 2021 року, зокрема у період Торгів 1-7 Фізична особа-підприємець ІСКРА О.М. використовувала ІР-адресу НОМЕР_4 . Зазначена адреса зареєстрована за Фізичною особою-підприємцем АЛБАНСЬКИМ О.Б.

Щодо синхронності дій під час участі в торгах 1-7.

Замовниками під час проведення торгів 1 - 7 було встановлено конкретний час початку аукціонів.

Натомість, під час перших торгів Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ О. Б. та Фізична особа-підприємець ІСКРА О.М. здійснили завчасно вхід, з різницею у 4 хв з використанням однакової ІР-адреси; під час других торгів суб`єкти господарювання здійснили вхід до початку аукціону одночасно з використанням однакової ІР-адреси; під час третіх торгів - здійснили вхід до аукціону завчасно з різницею в 7 хвилин з використанням однакової ІР-адреси; під час четвертих торгів - здійснили вхід до аукціону завчасно з різницею в 4 хвилини з використанням однакової ІР-адреси; під час п`ятих торгів - здійснили вхід до аукціону завчасно з різницею в 2 хвилини з використанням однакової ІР-адреси; здійснили вхід до аукціону завчасно з різницею в 5 хвилин з використанням однакової ІР-адреси; завчасно з різницею в 6 хвилин з використанням однакової ІР-адреси.

Щодо синхронності дій під час завантаження файлів в електронну систему закупівель.

Відповідно до листа оператора авторизованого електронного майданчика Товариства з обмеженою відповідальністю «Е-ТЕНДЕР» від 22.07.2021 № 522 Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ О. Б. та Фізична особа-підприємець ІСКРА О.М. вчиняли свої дії пов`язані з подачею документів для участі у торгах 5 - 7 в один день та з незначною різницею в часі.

Щодо спільної сплати послуг майданчику.

Згідно з листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Е-ТЕНДЕР» від 22.07.2021 № 522 Фізична особа-підприємець ІСКРА О.М. та Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ О.Б. в один і той самий день, а саме: 02.03.2021 з різницею у часі понад 1 годину сплачували послуги майданчику для участі у торгах 6 та 7, окрім тогоЮ в цей день Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ О.Б. сплатив послуги майданчикам для участі у торгах 1- 4, а Фізична особа-підприємець ІСКРА О. М. задля участі у торгах 5.

Щодо спільних властивостей файлів.

Файли, надані в складі тендерних пропозицій Фізичної особи- підприємця АЛБАНСЬКОГО О.Б. та Фізичної особи-підприємця ІСКРИ О. М., мають спільні властивості, а саме: програма створення «кр оffcejetрrо», версія файлу « 1.4 (Асгоbat 5.x)»; створені в один день (документи на Торги 1, 5, 6), - 04.03.2021, на Торги 4, 7 - 01.03.2021, 02.03.2021 (Торги 7).

Щодо взаємозв`язку Фізичної особи-підприємця АЛБАНСЬКОГО О.Б. та Фізичної особи-підприємця ІСКРА О.М.

Згідно з інформацією Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 22.06.2021 № 15662/5/15-32-12-14-11, а саме: відомостями про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору (Додаток 4 ДФ), Фізична особа-підприємець ІСКРА О.М. у відомостях про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору (Додаток 4 ДФ) сплачувала дохід Албанському Олегу Борисовичу (РНОКПП - НОМЕР_1 ) за перший квартал 2021 року у сумі 2 019 288,52 грн.

Щодо наявності господарських відносин між Фізичною особою-підприємцем АЛБАНСЬКИМ О.Б. та Фізичною особою-підприємцем ІСКРОЮ О.М.

Згідно з листом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» від 30.11.2021 № 58-2-03/51«БТ» в період 2021 року, зокрема, в період торгів 1-7 між Фізичною особою-підприємцем АЛБАНСЬКИМ О.Б. та Фізичною особою-підприємцем ІСКРОЮ О.М. було проведено 20 банківських операцій на загальну суму 3 475 386 грн 10 коп.

Згідно з листом Фізичної особи-підприємця АЛБАНСЬКОГО О.Б. від 12.01.2022 б/н між Фізичною особою-підприємцем АЛБАНСЬКИМ О.Б. та Фізичною особою-підприємцем ІСКРОЮ О.М. укладено договір поставки за № 7-20 від 03.02.2020. Згідно умов договору постачальник зобов`язується поставляти і передавати у власність покупцю товар, - харчові продукти, сума грошових коштів сплачених за товар становить 3 475 386 грн 10 коп.

Щодо спільного використання однієї електронної поштової скриньки.

Згідно з листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Е-ТЕНДЕР» від 22.07.2021 № 522 інформацію про реєстраційні дані Фізичної особи-підприємця АЛБАНСЬКОГО О.Б. та Фізичної особи-підприємця ІСКРИ О.М. під час реєстрації на майданчику для участі у Торгах 1-7, Фізичної особи-підприємця АЛБАНСЬКИЙ О.Б. вказав електронну поштову скриньку ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРНЕТ» від 17.08.2021 № 470/01/01-08 контактною електронною поштовою скринькою поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2 (яку Фізичної особи-підприємця ІСКРА О.М. використала під час реєстрації на електронному майданчику) є ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом від 12.01.2022 б/н Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ О.Б. повідомив, що доступ до електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 має працівник Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ О.Б. ОСОБА_2 , яка є бухгалтером на підприємстві.

Щодо здійснення зв`язку між Фізичною особою-підприємцем АЛБАНСЬКИМ О.Б. та Фізичною особою-підприємцем ІСКРОЮ О.М.

Згідно з листом ПрАТ «ВФ УКРАЇНА» від 25.11.2021 № 02/КІ-Б/315 телефонні номери, які використовувались Фізичною особою-підприємцем АЛБАНСЬКИМ О.Б. та Фізичною особою-підприємцем ІСКРОЮ О.М. під час участі в торгах 1-7 такі: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та НОМЕР_8 .

Згідно з листом від 12.01.2022 б/н Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ О.Б. використовує у господарській діяльності номер телефону НОМЕР_8 без укладання договору з оператором мобільного зв`язку для зв`язку з контрагентами.

Відповідно до наданої ПрАТ «ВФ УКРАЇНА» інформації між особами (яким належать вказані телефонні номери (Фізичною особою-підприємцем АЛБАНСЬКОМУ О.Б. та Фізичною особою-підприємцем ІСКРІ О.М.) у період з 23.01.2021 по 10.05.2021, зокрема, в період торгів 1-7, періодично відбувались телефонні розмови.

Щодо взаємозв`язку через третіх осіб.

Згідно з інформацією, наданою Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» від 30.11.2021 № 58-2-03/51«БТ» Фізичної особи-підприємця ІСКРОЮ О.М. видано довіреність від 18.11.2020 № 1 на представництво інтересів (безстроково) в АТ «УКРСИББАНК» на ім`я ОСОБА_3 та вказано ОСОБА_3 як контактну особу під час реєстрації рахунку.

Згідно з листом Фізичної особи-підприємця АЛБАНСЬКОГО О.Б. від 12.01.2022 б/н ОСОБА_3 є юристом Фізичної особи-підприємця АЛБАНСЬКОГО О.Б. з 06.10.2016 по 30.11.2021.

Інших належних та допустимих доказів щодо спірних правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, матеріали справи не містять.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Предметом розгляду у даній справі є визнання недійсним рішення територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання вчинення позивачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захист цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

В даному випадку є підстави для розгляду справи по суті, оскільки позивач звернувся до суду за захистом свого права та законного інтересу, яке вважає порушеним відповідачем.

Тендер (торги) - це здійснення конкурентного відбору учасників з метою визначення переможця торгів згідно з процедурами, установленими чинним законодавством. Такий конкурентний відбір забезпечується лише завдяки наявності конкуренції між учасниками торгів. Метою проведення торгів є отримання замовником найкращої пропозиції, тобто одержання товару належної якості за оптимальною ціною. Змагальність учасників торгів передбачає самостійні дії (поведінку) кожного з учасників і зумовлює для здобуття перемоги пропонування кращих умов за найнижчими цінами; якщо учасники торгів домовляються між собою (узгоджуються) щодо умов своїх пропозицій конкурсних торгів, то усувається й самостійність в їх поведінці. Коли учасники торгів домовляються (узгоджують свою поведінку між собою) один з іншим щодо умов своїх конкурсних пропозицій, то усувається й самостійність в їх поведінці, а, як наслідок, і конкуренція між ними під час проведення процедур закупівель. Якщо ж учасники замінили конкуренцію між собою на координацію, то покупець не отримує той результат, який би він отримав в умовах справжньої конкуренції, тому такі узгоджені дії учасників торгів спотворюють ці ж самі торги (тендери).

Статтею 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

В силу частини другої статті 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про захист економічної конкуренції" узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання. Узгодженими діями є також створення суб`єкта господарювання, об`єднання, метою чи наслідком створення якого є координація конкурентної поведінки між суб`єктами господарювання, що створили зазначений суб`єкт господарювання, об`єднання, або між ними та новоствореним суб`єктом господарювання, або вступ до такого об`єднання. Особи, які чинять або мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій.

Відповідно до пункту 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.

За умовами частини першої, пункту 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Вчинення антиконкурентних узгоджених дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом (частина четверта статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Приписами статті 51 Закону України "Про захист економічної конкуренці" унормовано, що порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За порушення, передбачені, зокрема, пунктом 1 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі, встановленому частиною другою статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

За приписами статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються названим Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства (частини перша, друга статті 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Водночас згідно з частиною першою статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених не є обов`язковою умовою наявність негативних наслідків таких дій у вигляді завдання збитків, порушень прав та охоронюваних законом інтересів інших господарюючих суб`єктів чи споживачів, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію.

Негативним наслідком при цьому є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами). Недосягнення суб`єктами господарювання мети, з якою вони узгоджують власну конкурентну поведінку, з причин та обставин, що не залежать від їх волі, не є підставою для встановлення відсутності правопорушення, передбаченого статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції". Узгоджена поведінка учасників торгів не відповідає суті конкурсу.

Отже, для визнання органом Антимонопольного комітету порушення законодавства про захист економічної конкуренції вчиненим достатнім є встановлення й доведення наявності наміру суб`єктів господарювання погодити (скоординувати) власну конкурентну поведінку, зокрема шляхом обміну інформацією під час підготовки тендерної документації, що разом з тим призводить або може призвести до переваги одного з учасників під час конкурентного відбору з метою визначення переможця процедури закупівлі.

Змагальність під час торгів забезпечується таємністю інформації. З огляду на зміст статей 1, 5, 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" змагальність учасників процедури закупівлі передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з них, обов`язок готувати свої пропозиції окремо, без обміну інформацією.

Аналогічна стала правова позиція висловлена у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 13.03.2018 у справі №924/381/17, від 12.06.2018 у справі №922/5616/15, від 18.10.2018 у справі №916/3214/17, від 18.12.2018 у справі №922/5617/15, від 05.03.2020 у справі №924/552/19, від 11.06.2020 у справі №910/10212/19, від 22.10.2019 у справі №910/2988/18, від 05.08.2018 у справі №922/2513/18, від 07.11.2019 у справі № 914/1696/18, від 02.07.2020 у справі №927/741/19 у справі №924/492/24 від 16.01.2025 тощо.

Таким чином, у разі коли учасники торгів домовляються між собою щодо умов своїх тендерних пропозицій - усувається непевність, а тому усувається й конкуренція між ними. Отже, узгодження учасниками торгів своїх тендерних пропозицій, зокрема, через обмін інформацією, усуває конкуренцію та змагальність між ними та спотворює результат торгів, метою яких є вибір об`єктивно кращої пропозиції. Така поведінка порушує право замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, який досягається лише завдяки справжній конкуренції. Така правова позиція підтверджується постановою Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі №922/1539/19.

Тобто, змагальність продавців - учасників конкурентних процедур закупівель, ґрунтується на непевності щодо інших учасників та їх поведінки і зумовлює необхідність кожним з учасників пропонування кращих умов за найнижчими цінами.

У випадку, коли учасники торгів домовляються між собою щодо умов своїх тендерних пропозицій - усувається непевність, а відтак усувається конкуренція між ними.

Оскільки замовник обмежений у ході здійснення процедури торгів лише тими пропозиціями, які подані, то у разі якщо учасники замінять конкуренцію між собою на координацію, замовник не отримує той результат, який би він мав в умовах справжньої конкуренції, тобто вибір переможця закупівлі на принципах прозорої конкурентної процедури.

Отже, узгодження учасниками торгів своїх тендерних пропозицій усуває конкуренцію та змагальність між учасниками, а отже спотворює результат, тобто об`єктивно кращу пропозицію, порушує тим самим право замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, який досягається у зв`язку з наявністю лише справжньої конкуренції.

У даному випадку негативним наслідком є сам факт спотворення результатів торгів через узгодження поведінки конкурсантами, а докази такого спотворення відповідачем викладено у спірному рішенні адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 01.08.2024 № 65/67-р/к, і саме вони підлягали дослідженню та оцінці, а при їх підтвердженні вони є достатніми для висновків Відділення, викладених у вказаному Рішенні.

Судова колегія зауважує, що під час вирішення справ щодо визнання недійсними рішень Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, за антиконкурентні узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів та накладення штрафу, належить здійснювати оцінку обставин справи та доказів за своїм внутрішнім переконанням в порядку частини другої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, досліджувати також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у справі у їх сукупності.

Закон не ставить застосування передбачених ним наслідків узгоджених антиконкурентних дій у залежність від "спільної домовленості разом брати участь у торгах з метою усунення конкуренції". Цілком зрозуміло, що така "домовленість" навряд чи може мати своє матеріальне втілення у вигляді письмових угод чи інших документів. Саме тому питання про наявність/відсутність узгоджених антиконкурентних дій має досліджуватися судами виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, враховуючи їх вірогідність і взаємозв`язок, у відповідності до вищенаведеної норми процесуального закону.

Так, як вбачається з матеріалів господарської справи та зазначено вище за текстом постанови, керуючись статтями 7, 12, 14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», статтями 48 і 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», пунктами 3, 11 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 № 32-р, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.2001 за № 291/5482, та пунктом 32 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 06.05.1994 за № 90/299 (у редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29.06.1998 № 169-р) (зі змінами), адміністративна колегія Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у оскаржуваному рішенні:

1. визнала, що Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ ОЛЕГ БОГДАНОВИЧ (ідентифікаційний номер Фізичної особи - підприємця - НОМЕР_1 ) та Фізична особа-підприємець ІСКРА ОЛЬГА МИКОЛАЇВНА (ідентифікаційний номер Фізичної особи - підприємця - НОМЕР_2 ) вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: ДК 021:2015:15530000-2: Вершкове масло (UA-2021-03-19-006449-b), проведених Управлінням освіти Подільської міської ради Подільського району Одеської області.

2. визнала, що Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ ОЛЕГ БОГДАНОВИЧ (ідентифікаційний номер Фізичної особи - підприємця - НОМЕР_1 ) та Фізична особа-підприємець ІСКРА ОЛЬГА МИКОЛАЇВНА (ідентифікаційний номер Фізичної особи - підприємця - ) вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: ДК 021:2015:15610000-7: Продукція борошномельно-круп`яної промисловості (UA-2021-02-25-008701-a), проведених Відділом освіти Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області.

3. визнала, що Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ ОЛЕГ БОГДАНОВИЧ (ідентифікаційний номер Фізичної особи - підприємця - НОМЕР_1 ) та Фізична особа-підприємець ІСКРА ОЛЬГА МИКОЛАЇВНА (ідентифікаційний номер Фізичної особи - підприємця - НОМЕР_2 ) вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: ДК 021:2015:15220000-6: Риба, рибне філе та інше м`ясо риби морожені (UA-2021-03-01-007881-a), проведених Управлінням освіти Подільської міської ради Подільського району Одеської області.

4. визнала, що Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ ОЛЕГ БОГДАНОВИЧ (ідентифікаційний номер Фізичної особи - підприємця - НОМЕР_1 ) та Фізична особа-підприємець ІСКРА ОЛЬГА МИКОЛАЇВНА (ідентифікаційний номер Фізичної особи - підприємця - ) вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: ДК 021:2015:15330000-0: Оброблені фрукти та овочі (UA-2021-03-03-000495-a), проведених Управлінням освіти Подільської міської ради Подільського району Одеської області.

5. визнала, що Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ ОЛЕГ БОГДАНОВИЧ (ідентифікаційний номер Фізичної особи - підприємця - НОМЕР_1 ) та Фізична особа-підприємець ІСКРА ОЛЬГА МИКОЛАЇВНА (ідентифікаційний номер Фізичної особи - підприємця - НОМЕР_2 ) вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: ДК 021:2015:15540000-5: Сирні продукти (UA-2021-02-15-004956-a), проведених Управлінням освіти Подільської міської ради Подільського району Одеської області.

6. визнала, що Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ ОЛЕГ БОГДАНОВИЧ (ідентифікаційний номер Фізичної особи - підприємця - НОМЕР_1 ) та Фізична особа-підприємець ІСКРА ОЛЬГА МИКОЛАЇВНА (ідентифікаційний номер Фізичної особи - підприємця - ) вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: ДК 021:2015:15530000-2: Вершкове масло (UA-2021-02-15-005169-a), проведених Управлінням освіти Подільської міської ради Подільського району Одеської області.

7. визнала, що Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ ОЛЕГ БОГДАНОВИЧ (ідентифікаційний номер Фізичної особи - підприємця - НОМЕР_1 ) та Фізична особа-підприємець ІСКРА ОЛЬГА МИКОЛАЇВНА (ідентифікаційний номер Фізичної особи - підприємця - НОМЕР_2 ) вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: ДК 021:2015:15510000-6: Молоко та вершки (UA-2021-02-12-001924-b), проведених Управлінням освіти Подільської міської ради Подільського району Одеської області.

Отже, під час розгляду справи Відділенням у Рішенні № 65/67-р/к встановлено обставини вчинення Фізичною особою-підприємцем Албанським О.Б. та Фізичною особою-підприємцем Іскрою О.М. антиконкурентних узгоджених дій, що підтверджується сукупністю доказів, на яких ґрунтується Рішення № 65/67-р/к, жоден з яких не спростовано позивачем, а саме:

Торги 1:

спільне використання ІР-адреси під час входу до аукціону торгів; спільне використання ІР-адреси під час подання тендерних пропозицій; подання податкової звітності з ІР-адреси, що належить конкуренту у закупівлі; вхід до власного електронного банківського кабінету з ІР-адреси, що належить конкуренту у закупівлі; синхронність дій відповідачів під час входу в аукціон торгів; спільна сплата послуг майданчику; спільні властивості файлів; взаємозв`язок відповідачів; наявність господарських відносин; спільне використання однієї електронної поштової скриньки; здійснення зв`язку між відповідачами; взаємозв`язок через третіх осіб.

Торги 2:

спільне використання ІР-адреси під час входу до аукціону торгів; спільне використання ІР-адреси під час подання тендерних пропозицій; подання податкової звітності з ІР-адреси, що належить конкуренту у закупівлі; вхід до власного електронного банківського кабінету з ІР-адреси, що належить конкуренту у закупівлі; синхронність дій відповідачів під час входу в аукціон торгів; спільна сплата послуг майданчику; спільні властивості файлів; взаємозв`язок відповідачів; наявність господарських відносин; спільне використання однієї електронної поштової скриньки; здійснення зв`язку між відповідачами; взаємозв`язок через третіх осіб.

Торги 3:

спільне використання ІР-адреси під час входу до аукціону торгів; спільне використання ІР-адреси під час подання тендерних пропозицій; подання податкової звітності з ІР-адреси, що належить конкуренту у закупівлі; вхід до власного електронного банківського кабінету з ІР-адреси, що належить конкуренту у закупівлі; синхронність дій відповідачів під час входу в аукціон торгів; спільна сплата послуг майданчику; спільні властивості файлів; взаємозв`язок відповідачів; наявність господарських відносин; спільне використання однієї електронної поштової скриньки; здійснення зв`язку між відповідачами; взаємозв`язок через третіх осіб.

Торги 4:

спільне використання ІР-адреси під час входу до аукціону торгів; спільне використання ІР-адреси під час подання тендерних пропозицій; подання податкової звітності з ІР-адреси, що належить конкуренту у закупівлі; вхід до власного електронного банківського кабінету з ІР-адреси, що належить конкуренту у закупівлі; синхронність дій відповідачів під час входу в аукціон торгів; спільна сплата послуг майданчику; спільні властивості файлів; взаємозв`язок відповідачів; наявність господарських відносин; спільне використання однієї електронної поштової скриньки; здійснення зв`язку між відповідачами; взаємозв`язок через третіх осіб.

Торги 5:

спільне використання ІР-адреси під час входу до аукціону торгів; спільне використання ІР-адреси під час подання тендерних пропозицій; подання податкової звітності з ІР-адреси, що належить конкуренту у закупівлі; вхід до власного електронного банківського кабінету з ІР-адреси, що належить конкуренту у закупівлі; синхронність дій відповідачів під час входу в аукціон торгів; синхронність дій відповідачів під час завантаження файлів в електронну систему закупівель; спільні властивості файлів; взаємозв`язок відповідачів; наявність господарських відносин; спільне використання однієї електронної поштової скриньки; здійснення зв`язку між відповідачами; взаємозв`язок через третіх осіб

Торги 6:

спільне використання ІР-адреси під час входу до аукціону торгів; спільне використання ІР-адреси під час подання тендерних пропозицій; подання податкової звітності з ІР-адреси, що належить конкуренту у закупівлі; вхід до власного електронного банківського кабінету з ІР-адреси, що належить конкуренту у закупівлі; синхронність дій відповідачів під час входу в аукціон торгів; синхронність дій відповідачів під час завантаження файлів в електронну систему закупівель; спільна сплата послуг майданчику; спільні властивості файлів; взаємозв`язок відповідачів; наявність господарських відносин; спільне використання однієї електронної поштової скриньки; здійснення зв`язку між відповідачами; взаємозв`язок через третіх осіб

Торги 7:

спільне використання ІР-адреси під час входу до аукціону торгів; спільне використання ІР-адреси під час подання тендерних пропозицій; подання податкової звітності з ІР-адреси, що належить конкуренту у закупівлі; вхід до власного електронного банківського кабінету з ІР-адреси, що належить конкуренту у закупівлі; синхронність дій відповідачів під час входу в аукціон торгів; синхронність дій відповідачів під час завантаження файлів в електронну систему закупівель; спільна сплата послуг майданчику; спільні властивості файлів; взаємозв`язок відповідачів; наявність господарських відносин; спільне використання однієї електронної поштової скриньки; здійснення зв`язку між відповідачами; взаємозв`язок через третіх осіб.

У частині третій статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони у процесі зобов`язані в процесуальній формі довести свою правоту, за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

Отже, даний принцип забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладення тягаря доказування на сторони.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Положеннями статті 79 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Слід зауважити, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж.К. та інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") Європейський суд з прав людини наголосив, що цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей", тобто суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

У процесі розгляду справ господарські суди мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України правових норм у розгляді антимонопольної справи, повноту з`ясування обставин, які мають значення для справи; доведення Антимонопольним комітетом України обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; відповідність висновків, викладених у рішенні Антимонопольного комітету України, обставинам справи. Водночас суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції та самостійно встановлювати, зокрема, обставини інкримінованого порушення, та збирати докази, що відноситься до дискреційних повноважень органів Антимонопольного комітету України під час розгляду антимонопольної справи.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 30.09.2019 у справі №910/13306/18.

Суди не наділені повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) Антимонопольного комітету України поза межами перевірки за критеріями, визначеними у статті 19 Конституції України та статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

З огляду на вищевикладене, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд зазначає, що Південним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України у межах визначених законом повноважень та відповідно до норм законодавства про захист економічної конкуренції у рішенні №65/57-р/к від 01.08.2024, прийнятому за результатами розгляду справи № 60-02/2021, зазначено низку належних доказів спотворення Фізичною особою-підприємцем АЛБАНСЬКИМ О.Б. та Фізичною особою-підприємством ІСКРОЮ О.М. результатів торгів, правильно кваліфіковано їх антиконкурентні узгоджені дії та в результаті встановлення порушення законодавства про захист економічної конкуренції застосовано передбачені Законом України "Про захист економічної конкуренції" заходи відповідальності у вигляді накладення штрафу.

Водночас, у матеріалах справи відсутні та скаржником ані до місцевого господарського суду, ані до суду апеляційної інстанції не подано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував наявність визначених статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підстав для визнання протиправним та скасування рішення Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №65/57-р/к від 01.08.2024 або спростовував би правомірність і обґрунтованість висновків оскаржуваного рішення територіального відділення Антимонопольного комітету України стосовно того, що Фізична особа-підприємець АЛБАНСЬКИЙ О.Б. та Фізична особа-підприємець ІСКРА О.М. допустили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

За таких обставин, визначених статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підстав для скасування рішення Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №65/57-р/к від 01.08.2024, прийнятого за результатами розгляду справи № 60-02/2021, колегія суддів не вбачає.

Щодо твердження скаржника про порушення норм процесуального права відповідачем, колегія суддів зазначає наступне.

Так, як вбачається із матеріалів господарської справи, рішенням Антимонопольного комітету України від 02.05.2024 № 151-р «Про перевірку рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.10.2023 № 65/64-р/к у справі № 60- 02/2021» скасовано рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.10.2023 № 65/64-р/к у справі № 60-02/2021, справу № 60-02/2021 передано на новий розгляд до відділення.

Відповідно до пунктів 116, 117 Розділу 12 «Підстави для скасування рішення» рішення від 02.05.2024 № 151-р рішення від 24.10.2023 № 65/64-р/к скасоване з підстав порушення норм процесуального права, пунктів 26 та 27 Правил розгляду заяв і справ стосовно розміщення на офіційному вебсайті Комітету інформації щодо попередніх висновків у справі, із зазначенням дати, часу і місця розгляду справи й повідомлення особам, які беруть участь у справі, у встановлений термін про дату, час і місце розгляду справи (не пізніше ніж за п`ять днів до дня її розгляду).

Законом України від 09.08.2023 № 3295-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства про захист економічної конкуренції та діяльності Антимонопольного комітету України» внесені зміни до законодавчих актів, в тому числі до Закону України «Про захист економічної конкуренції» та Закону України «Про Антимонопольний комітет України».

Зазначені зміни набули чинності з 01.01.2024.

Положеннями пункту 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 09.08.2023 № 3295-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства про захист економічної конкуренції та діяльності Антимонопольного комітету України» визначено, що справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, розгляд яких розпочато до дня набрання чинності цим Законом, розглядаються відповідно до законодавства, яке діяло до дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 1 розділу I Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5 (із змінами), визначено, що ці Правила визначають окремі особливості порядку розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органами Антимонопольного комітету України відповідно до Закону України «Про захист економічної конкуренції», Закону України «Про Антимонопольний комітет України».

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що оскільки розгляд справи № 60-02/2021 розпочато на підставі розпорядження адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.11.2021 № 65/64-рп/к, справа № 60-02/2021 правомірно розглянута відповідачем на підставі Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5 (із змінами), у редакції, яка діяла до дня набрання чинності Законом № 3295-IX.

Посилання ж скаржника на порядок розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, затверджений розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 року № 5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 6 травня 1994 року за № 90/299 є недоречними, з огляду на таке.

Розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.11.2023 № 16-рп внесено зміни до розпорядження Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 року № 5, зокрема, стосовно затвердження Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Однак, вказане Розпорядження Антимонопольного комітету України набрало чинності 30.01.2024, тобто ,після набрання чинності Законом № 3295-IX.

Щодо посилання скаржника про те, що відповідач порушив саме норми процесуального права, оскільки у рішенні Антимонопольного комітету України від 02.05.2024 № 151-р, яким скасовано рішення відповідача від 24.10.2023 № 65/64-р/к у справі № 60-02/2021, вказано справу № 60-02/2021 передати на «новий розгляд», а отже, на переконання скаржника, процедура розгляду справи мала початися з прийняття нового розпорядження, колегією відхиляються, з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, відділення при новому розгляді справи обмежилось лише прийняттям рішення у справі, оскільки рішенням Антимонопольного комітету України № 151-р від 02 травня при перевірці рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.10.2023 №65/64-р/к у справі № 60-02/2021 не встановлено порушень норм матеріального права при його прийняті, крім того, збирання та аналіз доказів у справі №60-02/2021 відділенням завершено, на підставі абзацу сьомого пункту 23 Правил розгляду заяв і справ та було складено подання з попередніми висновками від 28.05.2024 № 65-03/78п.

Листом від 29.05.2024 № 65-02/1393е відділенням на адресу Албанського О.Б. направлено копію подання з попередніми висновками.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 06 009 256 878 28 лист від 29.05.2024 № 65-02/1393е не вручено Албанському О.Б. із причини «за закінченням терміну зберігання» (довідка АТ «Укрпошта» про причини повернення/досилання від 18.06.2024).

У зв`язку із неможливістю вручення подання з попередніми висновками Албанському О.Б. , на виконання пункту 26 Правил розгляду заяв і справ інформація щодо подання з попередніми висновками у справі № 60-02/2021 із зазначенням дати, часу і місця розгляду справи № 60-02/2021 розміщена на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України (https://amcu.gov.ua), а саме, суб-сайті Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (https://southmtv.amcu.gov.ua) 16.07.2024. Албанський О.Б. не надав зауважень та заперечень на подання з попередніми висновками.

Тобто, із вищезазначеного вбачається, що орган Антимонопольного комітету України при повторному (новому) розгляді виправив порушення норм процесуального права, на яке вказав Антимонопольний комітет України, а саме: розмістив на офіційному веб-сайті Антимонопольного комітету України (https://amcu.gov.ua), - на суб-сайті Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (https://southmtv.amcu.gov.ua) інформацію щодо подання з попередніми висновками у справі із зазначенням дати, часу і місця розгляду.

А отже, за наведених обставин, колегія суддів зазначає, що наведені скаржником арґументи позивача не є підставою для скасування рішення територіального відділення Антимонопольного комітету України № 65/67- р/к від 01.08.2024.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ні норми Закону України «Про захист економічної конкуренції», ні положення Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, ні інший нормативно-правовий акт не передбачають порядок дій та процедуру органу Антимонопольного комітету України у разі «нового розгляду» справи.

Таким чином, як вже зазначалося вище за текстом постанови, оцінивши доводи Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, які покладені в обґрунтування висновків про наявність у діях Фізичної особи-підприємця АЛБАНСЬКИЙ О.Б. та Фізичної особи-підприємця ІСКРА О.М. антиконкурентних узгоджених дій та спрямованості цих дій на спотворення результатів торгів, беручи до уваги те, що суб`єкти підприємницької діяльності у процесі підготовки та участі у торгах діяли не самостійно, а узгоджували між собою дії, в результаті чого конкурентне середовище між ними було відсутнє, а також з урахуванням повноважень Антимонопольного комітету України щодо оцінки та кваліфікації наявних дій як відповідного порушення конкурентного законодавства та зібраних ним доказів на підтвердження вказаного правопорушення, достовірність яких позивачем в межах розгляду даної справи не спростована, Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Отже, з огляду на наведені приписи процесуального права, а також на наявні у матеріалах справи докази, судова колегія, на підставі свого внутрішнього переконання, зазначає, що наявні у матеріалах справи (в т.ч. електронні) в їх сукупності підтверджують висновки Антимонопольного комітету України, викладені в оспорюваному позивачем рішенні, при цьому, позивачем ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду рішення, не доведено належними та допустимими доказами зворотнього.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про відсутність підстав для скасування Рішення Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 65/67-р/к від 01 серпня 2028 року та відмову у задоволенні позову, а доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи.

У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Албанського Олега Богдановича , с. Куяльник Одеської області не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 07.05.2025 року у справі № 916/4320/24 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржників.

Керуючись ст. 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Албанського Олега Богдановича , с. Куяльник Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 07.05.2025 року у справі № 916/4320/24 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 07.05.2025 року у справі № 916/4320/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодекс України.

Повний текст постанови складено 16 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Я.Ф. Савицький
А.І. Ярош