ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2025 Справа № 914/2404/19(914/1244/24)

Господарський суд Львівської області у складі судді Трускавецького В. П., за участю секретаря судового засідання Шевчук О. О., розглянувши в порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, по суті справу

за позовом:Ансіл Інвестмент Кампані, Кайманові острови,
до відповідача 1:Товариства з обмеженою відповідальністю «Сад Агро Трейд», с. Братковичі, Городоцький р-н, Львівська обл.,
до відповідача 2:Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар», м. Городок, Львівська обл.,
про:визнання недійсними договорів купівлі-продажу № 03/06/13Я від 03.06.2013, № 07/SR/2014 від 02.06.2014 та визнання відсутніми права вимоги за цими договорами.
у межах справи № 914/2404/19
про банкрутство:Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» (81500, Львівська обл., м. Городок, вул. Львівська, 274А; ідентифікаційний код 32475074).
За участю представників сторін:
позивача:Шаповалова К. Г. адвокат,
відповідача 1:Галадій А. М. адвокат,
відповідача 2:Шимчишин І. С. ліквідатор,
Судові процедури.

1. У провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа № 914/2404/19 про банкрутство ТзОВ «Яблуневий Дар».

2. У межах справи № 914/2404/19 про банкрутство ТзОВ «Яблуневий Дар» розглядається позовна заява Ансіл Інвестмент Кампані до відповідачів: ТзОВ «Сад Агро Трейд» та ТзОВ «Яблуневий Дар» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу № 07/SR/2014 від 02.06.2014 та № 03/06/13Я від 03.06.2013 та визнання відсутніми права вимоги за цими договорами (справа № 914/2404/19 (914/1244/24)).

3. Детальний рух справи відображено у попередніх ухвалах суду та протоколах судових засідань.

4. Ухвалою від 23.12.2024 суддя Трускавецький В. П. прийняв дану справу до свого провадження, постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження в межах провадження справи № 914/2404/19 про банкрутство ТзОВ «Яблуневий Дар», призначив підготовче засідання на 05.02.2025 та встановив сторонам строк на подання заяв по суті спору.

5. 17 січня 2025 року відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву (вх. № 1350/24).

6. 28 січня 2025 року відповідачем 2 подано повідомлення на виконання вимог ухвали суду від 06.11.2024 (вх. № 2226/25).

7. 04 лютого 2025 року позивачем подано відповідь на відзив (вх. № 2924/25), у яких якій, зокрема, виклав клопотання: повторно зобов`язати відповідачів в порядку статті 90 ГПК України надати відповіді на ряд питань, поставлених позивачем в позовній заяві; повторно розглянути клопотання про витребування доказів.

8. За наслідками підготовчого засідання 05.02.2025 суд постановив: клопотання позивача від 24.09.2024 про витребування доказів у відповідачів, долучене до відповіді на відзив (вх. № 2924/25 від 04.02.2025) залишити без розгляду; вирішення клопотань позивача від 02.12.2024 про витребування доказів у Могилів-Подільської окружної прокуратури (вх. № 29229/24 від 03.12.2024) та від 02.12.2024 про витребування доказів у Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Вінницькій області (вх. № 29224/24 від 03.12.2024) відкласти до наступного судового засідання; відповідачам виконати вимоги ухвал Господарського суду Львівської області від 21.05.2024 у даній справі та в порядку статті 90 ГПК України надати відповіді на питання, поставлені позивачем; відповідачу 1 виконати вимоги ухвал Господарського суду Львівської області від 06.11.2024 та від 04.12.2024 у даній справі щодо надання суду доказів; відповідачу 2 виконати вимоги ухвали Господарського суду Львівської області від 04.12.2024 у даній справі щодо надання доказів; продовжити підготовче провадження на 30 календарних днів; відкласти підготовче засідання на 05.03.2025 о 14:30 год.

9. 17 лютого 2025 року позивачем подано суду відповідь на відзив разом із клопотанням про поновлення строку на її подання (вх. № 4071/25).

10. 05 березня 2025 року суду надійшли:

- від відповідача 1 заперечення (вх. № 5724/25), заява про застосування строків позовної давності (вх. № 5725/25); заява на виконання вимог ухвал суду від 21.05.2024 та від 05.02.2025 (вх. № 5727/25); заява на виконання вимог ухвал суду від 06.11.2024, від 04.12.2024 та від 05.02.2025 (вх. № 5728/25); заперечення на клопотання позивача про витребування доказів (вх. № 5731/25);

- від відповідача 2 відзив на позовну заяву (вх. № 5742/25).

11. У підготовчому засіданні 05.03.2025 суд: задовольнив клопотання позивача про поновлення строку на подання відповіді на відзив (вх. № 4071/25 від 17.02.2025), поновив такий строк та долучив докази до матеріалів справи; залишив без розгляду заперечення відповідача 1, подані до суду 05.03.2025 та зареєстровані за вх. № 5724/25; повторно зобов`язав відповідачів виконати вимоги ухвал суду від 21.05.2024 у даній справі; відклав до наступного засідання вирішення клопотань позивача від 02.12.2024 про витребування доказів у Могилів-Подільської окружної прокуратури та про витребування доказів у Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Вінницькій області; відклав підготовче засідання на 26.03.2025.

12. 06 березня 2025 року позивачем подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (вх. № 5945/25).

13. 17 березня 2025 року відповідачем 1 подано суду заяву про поновлення строку на подання заперечення (вх. № 6691/25), заперечення (вх. № 6694/25) та заяву на виконання вимог ухвал суду (вх. № 6692/25).

14. 24 березня 2025 року позивачем подано суду письмові пояснення (вх. 7449/25, вх. № 7450/25, вх. № 7552/25, вх. № 7453/25), заперечення на заяву про застосування строків позовної давності (вх. № 7454/25), повідомлення про виконання вимог ухвали суду від 04.12.2024 (вх. № 7455/25) та клопотання про витребування доказів (вх. № 7456/25).

15. 26 березня 2025 року до суду від адвокатки відповідача 1 Коптєвої А. Є. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 7782/25), підставою якого вказано перебування представниці на лікарняному.

16. Також, 26.03.2025 до суду від адвоката відповідача 1 Галадія А. М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 7806/25), мотивоване необхідністю забезпечення йому можливості ознайомитись з матеріалами справи.

17. У судовому засіданні 26.03.2025 суд протокольною ухвалою поновив відповідачу 1 строк на подання заперечення та прийняв такі до матеріалів справи. Ухвалою суду від 26.03.2025 задоволено клопотання позивача про витребування доказів (вх. № 7456/25 від 24.03.2025); витребувано в ТзОВ «Сад Агро Трейд» договори у кількості 138 шт.; встановлено ТзОВ «Сад Агро Трейд» строк до 23.04.2025 для подання витребуваних доказів; задоволено клопотання адвокатів відповідача 1 про відкладення розгляду справи (вх. № 7782/25 та вх. № 7806/25 від 26.03.2025); відкладено підготовче засідання на 30.04.2025; повторно зобов`язано відповідачів виконати вимоги ухвал суду від 21.05.2024 у даній справі та в порядку статті 90 ГПК України надати відповіді на питання, поставлені позивачем.

18. 17 квітня 2025 року відповідачем 2, на виконання вимог суду, подано заяву свідка (вх. № 10016/25).

19. 23 квітня 2025 року у системі «Електронний суд» адвокатом ТзОВ «Сад Агро Трейд» сформоване та подано до суду клопотання про продовження строку на подання доказів, витребуваних ухвалою суду від 26.03.2025 (вх. № 10551/25 від 24.04.2025). Ухвалою суду від 25.04.2025 продовжено ТзОВ «Сад Агро Трейд» строк на подання доказів, витребуваних у п. 2 резолютивної частини ухвали суду від 26.03.2025 по даній справі, до 09.05.2025.

20. Підготовче засідання 30.04.2025 не відбулось у зв`язку із надходженням до Господарського суду Львівської області повідомлення про його замінування. Ухвалою суду від 30.04.2025 підготовче засідання призначено на 07.05.2025.

21. 07 травня 2025 року адвокатом ТзОВ «Сад Агро Трейд» Галадійом А. М. подано клопотання (вх. № 11869/25), у якому викладено прохання: продовжити ТзОВ «Сад Агро Трейд» строк на подання заяви свідка з відповідями на питання, які поставлені в ухвалі суду від 21.05.2024; продовжити ТзОВ «Сад Агро Трейд» строк на подання Договорів, витребуваних в ухвалі суду від 26.03.2025.

22. Ухвалою суду від 07.05.2025 клопотання адвоката ТзОВ «Сад Агро Трейд» за вх. № 11869/25 задоволено частково; продовжено ТзОВ «Сад Агро Трейд» строк на подання доказів, витребуваних у п. 2 резолютивної частини ухвали суду від 26.03.2025 у даній справі, до 21.05.2025; застосовано до ТзОВ «Сад Агро Трейд» захід процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 15140,00 грн; зобов`язано ТзОВ «Сад Агро Трейд» виконати вимоги ухвал Господарського суду Львівської області від 21.05.2024 у даній справі та в порядку статті 90 ГПК України та до 21.05.2025 надати відповіді на питання, поставлені позивачем; підготовче засідання відкладено на 18.06.2025 о 15:00 год.

23. 18 червня 2025 року ліквідатором подано клопотання про відкладення розгляду справи (вх. 16211/25).

24. Також, 18 червня 2025 року відповідачем 1 подано клопотання про долучення доказів оплати штрафу (вх. № 16257/25), клопотання про долучення заяви свідка (вх. № 16260/25), клопотання про долучення нового доказу, а саме: Акту перевірки № 511/14.8/37122702 від 02.04.2019, наданого ГУ ДФС у Львівській області (вх. № 16263/25).

25. Ухвалою суду від 18.06.2025 витребувано:

- в Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастру) у Вінницькій області належним чином завірену копію довідки відділу Держземагенства Ямпільського району Вінницької області від 30.06.2015 № 10-28-0.2-1879/2-15 та належним чином завірені копії додатків до довідки відділу Держземагенства Ямпільського району Вінницької області від 30.06.2015 № 10-28-0.2-1879/2-15 щодо фактичних площ багаторічних насаджень у межах населеного пункту села Качківка Ямпільського району Вінницької області;

- витребувано у Могилів-Подільської окружної прокуратури належним чином завірені копії договору № 20/13-06 додатків та додаткових угод до нього, протоколів огляду основних засобів (насаджень) по договору № 20/13-06, протоколів допитів свідків щодо фактичних площ переданих в оренду основних засобів (багаторічних насаджень) за договором №20/13-06 які містяться в рамках кримінального провадження №153/249/16-к (внесене до ЄРДР за №0000034), а також належним чином завірені копії довідки відділу Держземагенства Ямпільського району Вінницької області від 30.06.2015 року №10-28-0.2-1879/2-15 та додатки до неї щодо фактичних площ багаторічних насаджень у межах населеного пункту села Качківка Ямпільського району Вінницької області;

- зобов`язано ТзОВ «Сад Агро Трейд» виконати вимоги ухвал суду від 26.03.2025 та від 07.05.2025 у частині подання доказів (договорів), у разі неможливості подати докази, які витребовує суд, повідомити про це суд із зазначенням причин неможливості;

- відкладено підготовче засідання на 16.07.2025 о 15:00 год.

26. 09 липня 2025 року до суду від ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області надійшли пояснення (вх. № 18347/25).

27. 11 липня 2025 року до суду від Могилів-Подільської окружної прокуратори надійшли документи на виконання вимог ухвали від 18.06.2025 у даній справі (вх № 18619/25).

28. Підготовче засідання 16.07.2025 відкладено на 28.07.2025 для забезпечення сторонам можливості ознайомитись з матеріалами справи.

29. 28 липня 2025 року адвокатом відповідача 1 подано додаткові пояснення (вх. № 19899/25) та клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 19956/25). Також, 28.07.2025 позивачем подано письмові пояснення щодо витребуваних судом документів (вх. № 19927/25).

30. Підготовче засідання 28.07.2025 відкладено на 11.08.2025.

31. 11 серпня 2025 року адвокатом відповідача 1 подано заперечення на письмові пояснення Ансіл Інвестмент Кампані від 25.07.2025 щодо витребуваних документів (вх. № 21017/25).

32. Ухвалою суду від 11.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.08.2025 о 14:00 год.

33. 18 серпня 2025 року адвокаткою позивача подано заяву, у якій повідомлено, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду буде надано остаточний розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач у зв`язку із розглядом справи та відповідні докази таких витрат (вх. № 21590/25).

34. В подальшому, у розгляді справи оголошувалась перерва до 25.08.2025 та до 29.09.2025.

35. Судове засідання 29.09.2025 не відбулось у зв`язку з технічною несправністю в системі ВКЗ, що підтверджується Актом про технічний збій від 29.09.2025, який долучено до матеріалів справи. Ухвалою суду від 29.09.2025 розгляд справи призначено на 06.10.2025.

36. У судовому засіданні 06.10.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обґрунтування позивача.

37. Предметом даного позову є визнання недійсними Договорів купівлі-продажу № 03/06/13Я від 03.06.2013 (далі Договір 1) та № 07/SR/2014 від 02.06.2014 (далі Договір 2), а також визнання відсутніми права вимоги за такими Договорами.

Оскаржувані договори, укладені між ТзОВ «ТБ Сад» (перейменовано на ТзОВ «Сад Агро Трейд») та ТзОВ «Яблуневий Дар». Такими Договорами передбачено, що ТзОВ «Сад Агро Трейд» повинне поставити ТзОВ «Яблуневий Дар» яблука у кількості та за ціною, передбаченими у специфікаціях.

12 травня 2021 року за ініціативи ТзОВ «Сад Агро Трейд» було відкрито справу № 914/2404/19 про банкрутство ТзОВ «Яблуневий Дар» та визнано вимоги ініціюючого кредитора, зокрема, на суму 1 514 654 978,76 грн заборгованості, що виникла у зв`язку з неоплатою поставленого товару за Договорами купівлі-продажу № 03/06/13Я від 03.06.2013 та № 07/SR/2014 від 02.06.2014.

В подальшому, ухвалою у справі № 914/2404/19 визнано грошові вимоги Ансіл Інвестмент Кампані до ТзОВ «Яблуневий Дар» у розмірі 654 268 835,70 грн.

Ансіл Інвестмент Кампані переконане, що оскаржувані договори по своїй правовій природі направлені на виведення коштів ТзОВ «Яблуневий Дар» та створення штучної заборгованості перед ТзОВ «Сад Агро Трейд». Визнання судом грошових вимог ТзОВ «Сад Агро Трейд» до ТзОВ «Яблуневий Дар» у справі № 914/2404/19, відповідно до ст. 48 КУзПБ дає можливість ТзОВ «Сад Агро Трейд» здійснювати переважний вплив на процедуру банкрутства та фактично нівелює можливість інших кредиторів, в тому числі Ансіл Інвестмент Кампані, впливати на будь-які рішення комітету кредиторів.

Ансіл Інвестмент Кампані доводить суду, що оскаржувані договори є фраудаторними, оскільки:

· ТзОВ «Сад Агро Трейд» до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ТзОВ «Яблуневий Дар» не додано жодних специфікацій та заявок, з яких можна встановити, яка кількість яблук повинна була бути поставленою, та по якій ціні.

З матеріалів заяви ТзОВ «Сад Агро Трейд» про відкриття провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Яблуневий Дар» вбачається, що за Договором 1 був поставлений товар на суму 305 880 770,99 грн та вагою 580 000 тон, а за Договором 2 товар на суму 1 939 094 344,06 грн та вагою 659 555,9 тон.

Водночас, ТзОВ «Сад Агро Трейд», як сількогосподарський товаровиробник, не має відповідних потужностей для постачання заявленої кількості товару, що підтверджується таким:

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 28.07.2015 по справі № 464/6340/15-к надано дозвіл на проведення огляду земельної ділянки, розташованої за адресою: Вінницька обл., Ямпільський р-н, с. Качківка, загальною площею 91,0 га, з метою встановлення на ній наявності та кількості багаторічних насаджень яблуні, які передані Качківською сільською радою для ТОВ «Фруктерія» () згідно з договором оренди основних засобів №20/13-06 від 13.06.2013 та в подальшому в суборенду ТОВ «ТБ «САД» (), згідно з договором суборенди №01/06-33 від 13.06.2013, а також визначення в ході огляду біологічного стану (родючості, вікової категорії) таких саджанців, встановлення осіб, які здійснюють догляд за ними (облік, охорону, обробку, збір врожаю) і техніки, яка використовується для такого догляду.

Позивач переконаний, що зазначена земельна ділянка з багаторічними насадженнями орендувалась ТзОВ «Сад Агро Трейд» у зв`язку з необхідністю вирощування яблук для їх подальшої поставки ТзОВ «Яблуневий Дар» на виконання оскаржуваних договорів.

В ході проведення перевірки 21.04.2015 встановлено відсутність на такій земельній ділянці, вирощеної ТзОВ «Сад Агро Трейд» сільськогосподарської продукції, в тому числі яблук.

Крім цього, 22.03.2016 Ямпільський районний суд Вінницької області виніс вирок по справі № 153/249/16-к. У такому вироку встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду сільського голови Качківської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, 13.06.2013 уклав від імені Качківської сільської ради Ямпільського району Вінницької області договір оренди основних засобів (багаторічних насаджень) № 20/13-06 з ТОВ «Фруктерія», з метою збільшення грошового прибутку до бюджету сільської ради в обвинуваченого виник умисел спрямований на внесення завідомо неправдивих відомостей до договору оренди. З метою реалізації свого злочинного наміру обвинувачений умисно вніс у договір оренди завідомо неправдиві відомості про те, що в оренду передаються основні засоби (багаторічні насадження) загальною площею 91 га. Однак, згідно довідки відділу Держземагенства Ямпільського району Вінницької області від 30.06.2015 №10-28-0.2-1879/2-15, площа багаторічних насаджень у межах населеного пункту села Качківка Ямпільського району Вінницької області становить 2,5 га.

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

З аналізу такого вироку вбачається, що ТзОВ «Сад Агро Трейд» орендував багаторічні насадження фруктових дерев, розміщених на загальній площі 2,5 га, що у 36 разів менше від 91 га, а відтак, підтверджується факт фіктивності та завищення потужностей, наявних у ТзОВ «Сад Агро Трейд» та необхідних для виконання оскаржуваних договорів.

Також, з урахуванням відомостей, що містяться у Статистичному збірнику 2018 року, підготовленому Державною службою статистики України, з одного гектара землі у 2013 році можливо було зібрати 11,46 тон яблук, у 2014 році 12,53 тони.

За таких умов вбачається, що ТзОВ «Сад Агро Трейд» поставило ТзОВ «Яблуневий Дар» за половину 2013 року 580 000 тон яблук, що становить 50,8 % загального вирощення яблук в Україні за 2013 рік, а також за половину 2014 року 659 555 тон яблук, що становить понад 60% загального вирощення яблук в Україні за 2014 році, що об`єктивно є неможливим.

Крім того, в ухвалі Господарського суду Львівської області від 23.06.2020 у справі № 914/2404/19(914/2566/19) встановлено, що відповідно до акту обстеження стану багаторічних насаджень від 25.05.2020 №388, який складено Інститутом садівництва Національної академії аграрних наук, насадження ТзОВ «Сад Агро Трейд» мають вік 5-7 років, тобто були висаджені у 2013-2015 роках, а вступ саду в товарне плодоношення передбачається на 3-4 рік після садіння, тобто 2016-2018 рік. В той же час, поставка ТзОВ «Сад Агро Трейд» яблук за оскаржуваним договором начебто відбувалось у 2014 році. При цьому, ТзОВ «Сад Агро Трейд» є платником фіксованого сільськогосподарського податку, про що прямо зазначено в оскаржуваних договорах.

Тобто, на думку позивача, ТзОВ «Сад Агро Трейд» не могло отримати у 2013-2014 роках урожай яблук, та відповідно, здійснити їх поставку ТзОВ «Яблуневий Дар».

Також, у 2013-2014 роках ТзОВ «Сад Агро Трейд» мало правовідносини щодо поставки яблук з іншими контрагентами, що підтверджується постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16.02.2016 по справі № 813/3773/15, рішенням Господарського суду Львівської області від 08.02.2016 у справі № 914/1895/15. Встановлені у таких справах обставини, додатково вказують на відсутність можливості поставки ТзОВ «Сад Агро Трейд» яблук у обсязі, передбаченому оскаржуваними договорами.

· ТзОВ «Сад Агро Трейд» та ТзОВ «Яблуневий Дар» входять в одну групу компаній Т. Б. Фрут, бенефіціаром якої є ОСОБА_2 .

Барщовський Т. Я. був учасником ТзОВ «Яблуневий Дар» станом на 28.05.2003 та 19.09.2009, а також засновником та учасником ТзОВ «Сад Агро Трейд» станом на 26.07.2016. Крім того, з 22.06.2021 одним з учасників ТзОВ «Сад Агро Трейд» є ТзОВ «Холдинг Елсім», бенефіціарними власниками та учасниками якого є діти ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Під час здійснення процедури розпорядження майном ТзОВ «Яблуневий Дар» розпорядником майна подано суду звіт за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, у якому, зокрема встановлено ознаки доведення ТзОВ «Яблуневий Дар» до банкрутства засновниками.

Позивач вважає, що шляхом укладення оскаржуваних договорів створювався обсяг кредиторських вимог ТзОВ «Сад Агро Трейд» до ТзОВ «Яблуневий Дар», що дав можливість ТзОВ «Сад Агро Трейд» набути статусу контролюючого кредитора у процедурі банкрутства ТзОВ «Яблуневий Дар».

Оскаржувані договори не мали на меті реальне настання правових наслідків, адже частина видаткових накладних, наданих ТзОВ «Сад Агро Трейд» на підтвердження своїх грошових вимог до ТзОВ «Яблуневий Дар» за такими договорами не містить таких обов`язкових реквізитів первинного бухгалтерського документа, як прізвища та посади особи, яка отримала товар.

· Оскаржувані договори зі сторони ТзОВ «Яблуневий Дар» укладені виконавчим директором без відсутності згоди загальних зборів товариства, що прямо порушує пункт 14.7 Статуту ТзОВ «Яблуневий Дар», де передбачено, що виконавчий директор має право укладати, зокрема, договори, сума яких перевищує 500 000,00 грн лише після отримання згоди наглядової ради або загальних зборів учасників.

Також, позивач доводить суду, що оскаржувані правочини є удаваними, оскільки не мають на меті настання правових наслідків для сторін та фактично націлений на збільшення заборгованості задля настання несприятливих наслідків іншим кредиторам.

Щодо строку позовної давності позивач зазначає, що його представник ознайомився з матеріалами справи № 914/2404/19 про банкрутство «Яблуневий Дар» 30.08.2021, кредитором останнього позивача визнано 06.10.2021, даний позов подано до суду 13.05.2024, а тому трирічний строк позовної давності не пропущено.

Заперечення відповідача 1.

38. ТзОВ «Сад Агро Трейд» заперечує проти задоволення позову, зазначаючи, що ухвалою суду від 12.05.2021 у справі № 914/2404/19 про банкрутство ТОВ «Яблуневий Дар» визнано грошові вимоги ТзОВ «Сад Агро Трейд» в сумі 1 514 654 978,76 грн (основна заборгованість) та сумі 19 210,00 грн (судовий збір). Дана ухвала набрала законної сили, а отже відповідно до вимог ст. 18 та ст. 326 ГПК України є обов`язковою для виконання.

При прийнятті господарським судом даної ухвали були досліджені документи по взаємовідносинах відповідачів по оскаржуваних договорах та було встановлено, що вимоги ТзОВ «Сад Агро Трейд» ґрунтуються на підставі належним чином оформлених видаткових накладних, а також рішенні Господарського суду Львівської області від 18.07.2018 у справі № 914/933/18. У вказаній ухвалі також зазначено, що ТзОВ «Сад Агро Трейд» на підтвердження своїх вимог до ТзОВ «Яблуневий Дар» долучено довіреності на отримання товару за оскаржуваними договорами.

Також, Львівським окружним адміністративним судом розглядалась справа № 813/4935/15 за позовом ТзОВ «ТБ САД» до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, Городоцької об`єднаної державної податкової інспекції Державної фіскальної служби у Львівській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, в межах розгляду якої досліджувались господарські операції між відповідачами щодо оскаржуваних договорів, а також взаємовідносини відповідача 1 із іншими суб`єктами господарювання щодо оренди багаторічних насаджень.

Відповідно до постанови Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2016 у справі № 813/4935/15, яка залишена в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016, суд першої інстанції прийшов до висновку, що твердження контролюючих органів про нереальність (безтоварність) ТзОВ «ТБ Сад» з його контрагентами не обґрунтовані належними та допустимими доказами. Реальність, товарність господарських операцій підтверджена матеріалами справи, до яких долучено відповідні договори, довідки, виписки, реєстри, податкові та видаткові накладні, оборотно-сальдові відомості, розрахунки, акти звірки та надання послуг, акти здачі-прийняття та виконання робіт, ТТН та інші первинні документи бухгалтерського обліку.

Суд вказав, що позиція контролюючого органу щодо нереальності послуг з контрагентами ТзОВ «ТБ Сад» не знайшла свого підтвердження.

З огляду на викладене, безпідставними є твердження позивача про удаваність оскаржуваних договорів.

Крім того, відповідно до усталеної судової практики, для визнання договору недійсним з підстав його фраудаторності, необхідно довести, що вчинення такого правочину боржник здійснює з метою зменшення його платоспроможності після виникнення у нього зобов`язання перед кредитором.

Відповідач 1 звертає увагу суду, що провадження у справі № 914/2404/19 про банкрутство ТзОВ «Яблуневий Дар» було відкрито ухвалою від 12.05.2021.

Грошові вимоги Ансіл Інвестмент Кампані до ТзОВ «Яблуневий Дар» визнані ухвалою суду від 06.10.2021 в сумі 654 268 835,70 грн. Такі вимоги обґрунтовані невиконанням ТзОВ «Яблуневий Дар», як вигодонабувачем, умов договору щодо придбання товару (товарів) переробки яблук від 03.11.2017. Тобто зобов`язання ТзОВ «Яблуневий Дар» перед Ансіл Інвестмент Кампані виникли значно пізніше (більше як через три роки) після укладення оскаржуваних договорів, а тому надуманими та необґрунтованими є твердження позивача про те, що такі договори укладені ТзОВ «Яблуневий Дар» з наміром ухилитись від виконання зобов`язань перед Ансіл Інвестмент Кампані.

Крім того, відповідач 1 просить застосувати до позовних вимог строки позовної давності. На думку відповідача 1, строк позовної давності на оскарження спірних договорів, у даному випадку, розпочав свій відлік з дня оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі № 914/2404/19, тобто з 23.01.2020, саме з цієї дати позивач, як кредитор мав дізнатися про порушення своїх прав.

Заперечення відповідача 2.

39. ТзОВ «Яблуневий Дар» заперечує проти задоволення позову з підстав зазначених відповідачем 1, а також з нижченаведених.

Посилання позивача на ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 28.07.2015 по справі № 464/6340/15-к та вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.03.2016 у справі №153/249/16-к, як докази, що підтверджують неможливість здійснення відповідачем 1 поставок за оскаржуваними договорами є необґрунтованим, оскільки ухвала суду про надання дозволу на проведення певної слідчої дії не є належним документом, який встановлює відповідний юридичний факт. Належним засобом доказування певних юридичних фактів, встановлених в межах кримінального провадження, є відповідне судове рішення (вирок), яке набрало законної сили. У той же час, позивачем не наводиться інформація щодо винесення вироку в кримінальній справі, в межах якої слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова виніс ухвалу від 28.07.2015 про проведення огляду.

Щодо вироку Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.03.2016 у справі №153/249/16-к, то такий стосується дій сільського голови Качківської сільської ради Ямпільського району Вінницької області щодо укладення договору оренди основних засобів (багаторічних насаджень) №20/13-06 з ТзОВ «Фруктерія». Однак, у цьому випадку предметом оскарження є договори, укладені між ТзОВ «Яблуневий Дар» та ТзОВ «ТБ «Сад», сторонами якого не являються ні голова Качківської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, ні ТзОВ «Фруктерія», про яких йдеться у зазначеному вироці. Також вказані особи не є сторонами і справи № 914/2404/19(914/1244/24), а тому обставини встановлені у такому вироці, не є преюдиційними в розумінні ч. 6 ст. 75 ГПК України.

Аналіз реальності будь-якої господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних бухгалтерського обліку суб`єкта господарювання. Не можуть слугувати достатніми та достовірними доказами на підтвердження неможливості виконання оскаржуваних договорів дані загальної статистики, на які покликається позивач у своєму позові.

Твердження позивача про пов`язаність відповідачів не є самостійною та достатньою підставою для визнання договорів недійсними з огляду лише на посилання на інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Доводи позивача в частині доведення удаваності оскаржуваних договорів зводяться до суб`єктивних припущень без наведення належних доказів.

Позивач не наводить конкретно, який саме правочин прихований відповідачами шляхом укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу і яким саме нормам закону такі приховані правочини не відповідають.

У справі про банкрутство ТОВ «Яблуневий Дар» загальний розмір визнаних конкурсних вимог, які беруть участь у голосуванні на зборах кредиторів, складає 12 124 531 773,73 грн, з яких вимоги ТзОВ «Сад Агро Трейд» складають 1 514 654 978,76 грн, що у відсотковому відношенні складає 9,5%. При цьому, частка вимог позивача від загальної кількості голосуючих вимог складає 5,4%.

Комітет кредиторів у справі про банкрутство сформовано у складі трьох кредиторів, а саме 1) АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Легран» (7 570 417 голосів, 77,7%); 2) ТзОВ «Сад Агро Трейд» (1 514 654 голосів, 15,6%), 3) Ансіл Інвестмент Кампані (654 264 голосів, 6,7%).

Тобто, ТзОВ «Сад Агро Трейд» не має переважної кількості голосів для прийняття рішень як зборами кредиторів, так і комітетом кредиторів. Вказаним спростовується твердження позивача про те, що визнання кредиторських вимог ТзОВ «Сад Агро Трейд за оскаржуваними договорами нівелює можливість інших кредиторів, зокрема і самого позивача впливати на будь-які рішення комітету кредиторів.

Обставини справи.

40. 03 червня 2013 року між ТзОВ «Сад Агро Трейд» (продавець) та ТзОВ «Яблуневий Дар» (покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 03/06/13Я, за умовами якого:

- Продавець зобов`язується передати у власність покупця яблука, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити їх на умовах визначених цим договором (п. 1.1.);

- Кількість товару зазначаються сторонами в специфікаціях (п. 1.2.);

- Ціна за одиницю та загальна вартість товару зазначаються в специфікаціях (п. 3.1.);

- Покупець здійснює оплату за поставлений товар після його отримання (п. 3.3.);

- Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання сторонами видаткових накладних (п. 4.4.);

- Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2013, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 9.1.).

41. 02 червня 2014 року між ТзОВ «Сад Агро Трейд» (продавець) та ТзОВ «Яблуневий Дар» (покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 07/SR/2014, за умовами якого:

- Продавець зобов`язується передати у власність покупця сільськогосподарську продукцію, а саме яблука, у кількості погодженій сторонами, а покупець прийняти та оплатити її (п. 1.1.);

- Асортимент, якість, кількість, ціна та вартість кожної партії товару визначається сторонами в товарній накладній на кожну партію товару (п. 2.1.);

- Загальна сума договору складається з вартості всіх партій товару, поставлених по даному договору (п. 2.3.);

- Оплата за товар здійснюється після поставки товару, або передоплатою на підставі рахунку виставленого постачальником (п. 4.1.);

- Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014 (п. 8.1.).

42. Додатковою угодою № 1 від 30.12.2014 внесено зміни в п. 8.1. Договору № 07/SR/2014 від 02.06.2014 та викладено цей пункт так «Цей договір продовжує свою дію з моменту підписання даного доповнення і діє до 31.12.2016, проте в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе за даним договором зобов`язань.».

43. Додатковою угодою від 30.12.2016 внесено зміни в п. 8.1. Договору № 07/SR/2014 від 02.06.2014 та викладено цей пункт так «Цей договір продовжує свою дію з моменту підписання даного доповнення і діє до 31.12.2018, проте в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе за даним договором зобов`язань.».

44. У Додатковій угоді від 11.10.2017 сторони дійшли згоди доповнити Договір № 07/SR/2014 від 02.06.2014 пунктом 7.2. у такій редакції «строк позовної давності за всіма без виключення вимогами продавця, що можуть виникнути за цим договором встановлюються тривалістю у 7 років.».

45. Додатковою угодою від 28.12.2018 внесено зміни в п. 8.1. Договору № 07/SR/2014 від 02.06.2014 та викладено цей пункт так «Цей договір продовжує свою дію з моменту підписання даного доповнення і діє до 31.12.2020, проте в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе за даним договором зобов`язань.».

46. 21 листопада 2018 року ТзОВ «Сад Агро Трейд» звернулось до ТзОВ «Яблуневий Дар» з вимогою № 168, у якій просить в строк до 30.12.2018 здійснити оплату заборгованості за Договором № 07/SR/2014 від 02.06.2014 у розмірі 1 940 594 344,06 грн.

47. У відповідь на таку вимогу, ТзОВ «Яблуневий Дар» в листі від 05.12.2018 вказує, що визнає вимоги в повному обсязі, проте в зв`язку з перебуванням у складному фінансовому становищі немає можливості оплатити заборгованість.

48. 28 грудня 2018 року ТзОВ «Сад Агро Трейд» звернулось до ТзОВ «Яблуневий Дар» з вимогою № 176, у якій просить здійснити оплату заборгованості за Договором № № 03/06/13Я від 03.06.2016 у розмірі 305 880 770,99 грн.

49. У відповідь на таку вимогу, ТзОВ «Яблуневий Дар» в листі від 31.12.2018 вказує, що визнає вимоги в повному обсязі, проте в зв`язку з перебуванням у складному фінансовому становищі немає можливості оплатити заборгованість.

50. Ухвалою суду від 12.05.2021 за ініціативи ТзОВ «Сад Агро Трейд» було відкрито справу № 914/2404/19 про банкрутство ТзОВ «Яблуневий Дар» та визнано вимоги ініціюючого кредитора, зокрема, на суму 1 514 654 978,76 грн заборгованості, що виникла у зв`язку з неоплатою поставленого товару за Договорами купівлі-продажу № 03/06/13Я від 03.06.2013 та № 07/SR/2014 від 02.06.2014.

51. Ухвалою суду від 06.10.2021 у справі № 914/2404/19 визнано вимоги Ансіл Інвестмент Кампані до ТзОВ «Яблуневий Дар» у розмірі 654 268 835,70 грн. Такі вимоги виникли у звязку з невиконанням боржником, як вигодонабувачем, умов договору Істісна щодо придбання товару (товарів) переробки яблук від 03.11.2017.

52. До матеріалів справи також долучено:

- Копію ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 28.07.20215 у справі № 464/6340/15-к, якою надано дозвіл на проведення огляду земельної ділянки, розташованої за адресою: Вінницька обл., Ямпільський р-н, с. Качківка, загальною площею 91,0 га., з метою встановлення на ній наявності та кількості багаторічних насаджень яблуні, які передані Качківською сільською радою для ТОВ «Фруктерія» () згідно з договором оренди основних засобів №20/13-06 від 13.06.2013 та в подальшому в суборенду ТОВ «ТБ «САД» (), згідно з договором суборенди №01/06-33 від 13.06.2013, а також визначення в ході огляду біологічного стану (родючості, вікової категорії) таких саджанців, встановлення осіб, які здійснюють догляд за ними (облік, охорону, обробку, збір врожаю) і техніки, яка використовується для такого догляду.

- Копію вироку Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.03.2016 по справі № 153/249/16-к. У такому вироку встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду сільського голови Качківської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, 13.06.2013 уклав від імені Качківської сільської ради Ямпільського району Вінницької області договір оренди основних засобів (багаторічних насаджень) № 20/13-06 з ТОВ «Фруктерія», з метою збільшення грошового прибутку до бюджету сільської ради в обвинуваченого виник умисел спрямований на внесення завідомо неправдивих відомостей до договору оренди. З метою реалізації свого злочинного наміру обвинувачений умисно вніс у договорі оренди завідомо неправдиві відомості про те, що в оренду передаються основні засоби (багаторічні насадження) загальною площею 91 га. Однак, згідно довідки відділу Держземагенства Ямпільського району Вінницької області від 30.06.2015 №10-28-0.2-1879/2-15, площа багаторічних насаджень у межах населеного пункту села Качківка Ямпільського району Вінницької області становить 2,5 га.

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

- Копію постанови Львівського окружного адміністративного суду від 16.02.2016 у справі № 813/3773/15, якою визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення рішення Городоцької об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області;

- Копії Витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТзОВ «Яблуневий Дар» станом на 19.09.2009 та щодо ТзОВ «Сад Агро Трейд» станом на 31.12.2023, 26.07.2016, 23.06.2021, 02.05.2024;

- Копії Статутів ТзОВ «Сад Агро Трейд» станом на 12.07.2012, на 07.06.12013;

- Копію Статистичного збірнику «Рослинництво України», що містить дані за 1990-2018 роки щодо розмірів посівних і зібраних площ, валових зборів й урожайності основних сільськогосподарських культур і багаторічних насаджень;

- Копію листа Державної служби статистики України від 03.10.2024 разом із статистичною інформацією за 2013-2014 роки щодо обсягу виробництва, площі насаджень та урожайності зерняткових культур, у томи числі яблук; експорту товару за кодом УКТ ЗЕД 080810 «Яблука»;

- Копію Акту від 02.04.2018 про результати документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «ТБ Сад» податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, валютного за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2016 по 30.09.2018;

- Копію договору оренди основних засобів № 20/13-06 від 13.02.2013, укладеного між Качківською сільською радою Ямпільського району Вінницької області (орендодавець) та ТзОВ «Фруктерія (орендар); копії актів приймання-передачі основних засобів (багаторічних насаджень) в оренду від 13.06.2013 та від 31.12.2013; копію додаткової угоди від 31.12.2013 до такого договору;

- Копію листа Держземагентства України від 30.06.2015, у якому повідомлено, що на території Качківської сільської ради знаходиться 79,2 га сільськогосподарських угідь без присадибних ділянок громадян, в тому числі 2,5 га в межах населеного пункту;

- Копію протоколу допиту свідка ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000034 від 13.02.2015;

- Копію протоколу допиту свідка ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000034 від 17.07.2015;

- Копію протоколу допиту свідка ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000034 від 20.07.2015;

- Заяву свідка ліквідатора ТзОВ «Яблуневий Дар» Шимчишина І. С., у якій повідомлено, що документи щодо господарських операцій за оскаржуваними договорами у нього відсутні, обставини, що мали місце на момент укладення таких договорів йому невідомі, а тому надати відповіді на питання, поставлені позивачем в порядку статті 90 ГПК України він не є можливим;

- Заяву свідка директора ТзОВ «Сад Агро Трейд» ОСОБА_8 , у якій у відповіді на питання, поставлені позивачем в порядку статті 90 ГПК України вказано, що жодної інформації йому невідомо, оскільки у той час він не був керівником (директором) ТзОВ «Сад Агро Трейд».

Позиція суду.

53. За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді.

54. Визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 ЦК України, статтею 20 ГК України. Загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 цього Кодексу.

55. Відповідно до положень статей 14, 74 ГПК України тягар доведення порушеного права у спорі про визнання недійсним правочину покладений на заявника цих вимог.

56. Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту є усталеним у судовій практиці, що підтверджується висновками, які містяться у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі №6-78цс13, від 11.05.2016 у справі №6-806цс16, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 17.06.2020 у справі №910/12712/19, від 20.01.2021 у справі №910/8992/19 (910/20867/17), від 16.03.2021 у справі №910/3356/20, від 18.03.2021 у справі №916/325/20, від 19.02.2021 у справі №904/2979/20 тощо.

Щодо пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою.

57. За відсутності визначення поняття «заінтересована особа» такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.

58. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

59. Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

60. Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача.

61. Провадження у справі про банкрутство, на відміну від позовного провадження, призначенням якого є визначення та задоволення індивідуальних вимог кредиторів, має на меті задоволення сукупності вимог кредиторів неплатоспроможного боржника. Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника, інших осіб; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів, інших осіб.

62. Насамперед це зумовлено специфікою провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні спеціальних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного.

63. Безумовно, визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів.

64. Отже, кредитори є тими зацікавленими особами у справі про банкрутство, які мають право звертатися з позовами про захист майнових прав та інтересів з підстав, передбачених нормами ЦК України чи інших законів, у межах справи про банкрутство, в т.ч. щодо визнання недійсними правочинів, укладених боржником.

65. Враховуючи вказане, суд констатує, що Ансіл Інвестмент Кампані, як кредитор ТзОВ «Яблуневий Дар» є заінтересованою особою і звернення до суду з даним позовом є належним способом захисту, який гарантує практичну й ефективну можливість відновлення порушених прав кредиторів.

Щодо наявності підстав для оспорення правочину.

66. Судом встановлено, що позивач вважає оскаржувані договори такими, що мають ознаки фраудаторності та удаваності.

67. Ознаками, що свідчать про фраудаторність оскаржуваних договорів, на думку позивача, є: надвеликі об`єми поставленої продукції за оскаржуваними договорами за відсутності будь-яких підтверджуючих документів та технічної можливості поставки продуктів у такій кількості; пов`язаність контрагентів за оскаржуваними договорами; відсутність мети реального настання правових наслідків внаслідок укладення оскаржуваних договорів.

68. Ознакою удаваності є те, що оскаржувані договори не мають на меті настання правових наслідків для сторін та фактично націлені на збільшення заборгованості задля настання несприятливих наслідків іншим кредиторам.

69. Правочинами визнаються дії фізичних та юридичних осіб, спрямовані на виникнення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

70. Правочин - це дія, яка вчиняється для досягнення дозволеної законом мети (набуття майна тощо), яка характеризується такими ознаками: це завжди вольовий акт, тобто дії свідомі; це правомірні дії, тобто вчиняються відповідно до закону; спеціальна спрямованість на виникнення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, тобто в правочину завжди присутня правова мета.

71. Фраудаторними правочинами в юридичній науці та в останні роки в українській судовій практиці називають договори, що вчиняються з метою, зокрема, завдати шкоди кредитору.

72. Верховний Суд у постановах, зокрема, від 18.02.2025 у справі № 916/5751/23, від 03.12.2024 у справі № 487/6342/18 зазначив, що критеріями, для кваліфікації договору як фраудаторного є, зокрема: відчуження майна за наявності значної непогашеної заборгованості; відчуження майна боржником після пред`явлення до нього позову про стягнення такої заборгованості (хоча є і виключення з цього правила, головне довести, що боржник розумів, що має заборгованість і ухилявся таким чином від її сплати); майно відчужено на підставі безвідплатного правочину (з цього правила є також виключення, зокрема, якщо ціна за оплатним договором занижена тощо); майно відчужене на користь пов`язаної особи (родичу або на користь власної юридичної особи); після відчуження майна у боржника відсутнє інше майно, за рахунок якого він може відповідати за своїми зобов`язаннями перед кредитором.

73. Саме ці питання і є вирішальними та необхідними для з`ясування при доведенні фраудаторності, а отже й недійсності договору з настанням відповідних наслідків, адже це свідчитиме про укладення правочину внаслідок недобросовісної поведінки та зловживання цивільними правами на шкоду правам інших осіб, оскільки відчуження належного йому майна відбулося з метою уникнення звернення стягнення кредитором на його майно як боржника.

74. Як вже зазначалось судом, тягар доведення порушеного права у спорі про визнання недійсним правочину покладений на заявника цих вимог.

75. Доводячи, фраудаторність оскаржуваних договорів позивач посилається на той факт, що ТзОВ «Сад Агро Трейд» до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ТзОВ «Яблуневий Дар» не додано жодних специфікацій та заявок, з яких можна встановити, яка кількість яблук повинна була бути поставленою, та по якій ціні, а частина видаткових накладних, наданих ТзОВ «Сад Агро Трейд» на підтвердження своїх грошових вимог не містить таких обов`язкових реквізитів первинного бухгалтерського документа, як прізвища та посади особи, яка отримала товар.

76. Щодо такого обґрунтування позивача, суд зазначає, що вимоги ТзОВ «Сад Агро Трейд» до ТзОВ «Яблуневий Дар», що виникли на підставі оскаржуваних договорів, визнані ухвалою суду від 12.05.2021 у справі № 914/2404/19, якою одночасно і відкрито провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Яблуневий Дар».

77. Також суд зазначає, що провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Яблуневий Дар» відкрито і за заявою ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

78. Як стверджує Ансіл Інвестмент Кампані про наявність справи про банкрутство ТзОВ «Яблуневий Дар» він дізнався 30.08.2021.

79. Ухвалою суду від 06.10.2021 у справі № 914/2404/19 визнано грошові вимоги Ансіл Інвестмент Кампані до ТзОВ «Яблуневий Дар» у розмірі 654 268 835,70 грн.

80. Суд зазначає, що як з моменту дізнання Ансіл Інвестмент Кампані про наявність справи про банкрутство, так і з моменту визнання Ансіл Інвестмент Кампані кредитором ТзОВ «Яблуневий Дар», Ансіл Інвестмент Кампані не було позбавлене можливості оскаржувати ухвалу суду від 12.05.2021 про відкриття провадження у справі № 914/2404/19 про банкрутство ТзОВ «Яблуневий Дар», в частині визнання вимог ТзОВ «Сад Агро Трейд», що виникли на підставі оскаржуваних договорів, у зв`язку з тим, що ТзОВ «Сад Агро Трейд» нібито не підтверджено специфікаціями та заявками кількість яблук, яка повинна була бути поставленою, та по якій ціні.

81. Крім того, Ансіл Інвестмент Кампані не було позбавлене можливості оскаржувати ухвалу від 22.06.2022 у справі № 914/2404/19, якою визначено перелік та розмір визнаних вимог кредиторів ТзОВ «Яблуневий Дар», які підлягають внесенню розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів боржника, до яких, зокрема увійшли і вимоги ТзОВ «Сад Агро Трейд», які виникли на підставі оскаржуваних договорів.

82. Частиною 1 статті 235 ГПК України передбачено, що ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства.

83. Частиною 12 статті 39 КУзПБ передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство набирає законної сили з моменту її постановлення.

84. Також, частиною 3 статті 47 КУзПБ визначено, що ухвала господарського суду, постановлена за результатами попереднього засідання, може бути оскаржена стороною у справі про банкрутство лише в частині конкретних вимог кредиторів.

85. Положеннями ст. 18 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

86. Оскільки, Ансіл Інвестмент Кампані не оскаржувало ні ухвалу від 12.05.2021 про відкриття провадження у справі № 914/2404/19, ні ухвалу за наслідками попереднього засідання від 22.06.2022 у даній справі в частині визнаних вимог ТзОВ «Сад Агро Трейд» (як і інші учасники такої справи), то такі судові рішення набрали законної сили та відповідно до положень статті 18 ГПК України є обов`язковими до виконання.

87. Враховуючи викладене, суд при розгляді справи № 914/2404/19(914/1244/24) не вправі переоцінювати обставини, встановлені в ухвалі суду від 12.05.2021 про відкриття провадження у справі № 914/2404/19 та визначати, чи було, чи не було ТзОВ «Сад Агро Трейд» підтверджено специфікаціями та заявками кількість яблук, поставлених за оскаржуваними договорами та їх ціну.

88. Щодо обґрунтування позивачем фраудаторності договорів з посиланням на статистичні дані, то суд зазначає, що ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

89. Докази у господарському процесі повинні бути належними (стосуватися предмета доказування), допустимими (отриманими законним шляхом), достовірними (відповідати дійсності) та вірогідними (переважувати докази протилежної сторони).

90. Водночас, суд зазначає, що статистичні дані, на які посилається позивач не доводять наявність певних обставин у конкретно даному випадку, а лише показує загальну картину, що потребує додаткового підтвердження.

91. Додатково підтверджуючи, обставину поставки ТзОВ «Сад Агро Трейд» надвеликих об`ємів продукції за оскаржуваними договорами за відсутності технічної можливості поставки продуктів у такій кількості, Ансіл Інвестмант Кампані посилається на:

- ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 28.07.2015 по справі № 464/6340/15-к, якою надано дозвіл на проведення огляду земельної ділянки, розташованої за адресою: Вінницька обл., Ямпільський р-н, с. Качківка, загальною площею 91,0 га, з метою встановлення на ній наявності та кількості багаторічних насаджень яблуні, які передані Качківською сільською радою для ТОВ «Фруктерія» () згідно з договором оренди основних засобів №20/13-06 від 13.06.2013 та в подальшому в суборенду ТОВ «ТБ «САД» (), згідно з договором суборенди №01/06-33 від 13.06.2013;

- на встановлення в ході огляду такої земельної ділянки відсутності, вирощеної ТзОВ «Сад Агро Трейд» сільськогосподарської продукції, в тому числі яблук;

- на вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.03.2016 у справі № 153/249/16-к, у якому встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду сільського голови Качківської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, 13.06.2013 уклав від імені Качківської сільської ради Ямпільського району Вінницької області договір оренди основних засобів (багаторічних насаджень) № 20/13-06 з ТОВ «Фруктерія», з метою збільшення грошового прибутку до бюджету сільської ради в обвинуваченого виник умисел спрямований на внесення завідомо неправдивих відомостей до договору оренди. З метою реалізації свого злочинного наміру обвинувачений умисно вніс у договір оренди завідомо неправдиві відомості про те, що в оренду передаються основні засоби (багаторічні насадження) загальною площею 91 га. Однак, згідно довідки відділу Держземагенства Ямпільського району Вінницької області від 30.06.2015 №10-28-0.2-1879/2-15, площа багаторічних насаджень у межах населеного пункту села Качківка Ямпільського району Вінницької області становить 2,5 га.

92. Відповідачі ж спростовують посилання такі обґрунтування позивача, зазначаючи, що Львівським окружним адміністративним судом розглядалась справа № 813/4935/15 за позовом ТзОВ «ТБ САД» до Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, Городоцької об`єднаної державної податкової інспекції Державної фіскальної служби у Львівській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, в межах розгляду якої досліджувались господарські операції між відповідачами щодо оскаржуваних договорів, а також взаємовідносини відповідача 1 із іншими суб`єктами господарювання щодо оренди багаторічних насаджень.

Відповідно до постанови Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2016 у справі № 813/4935/15, яка залишена в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016, суд першої інстанції прийшов до висновку, що твердження контролюючих органів про нереальність (безтоварність) ТзОВ «ТБ Сад» з його контрагентами не обґрунтовані належними та допустимими доказами. Реальність, товарність господарських операцій підтверджена матеріалами справи, до яких долучено відповідні договори (зокрема і 138 Договорів, що витребовувались ухвалою суду від 26.03.2025 у справі № 914/2404/19(914/1244/24), довідки, виписки, реєстри, податкові та видаткові накладні, оборотно-сальдові відомості, розрахунки, акти звірки та надання послуг, акти здачі-прийняття та виконання робіт, ТТН та інші первинні документи бухгалтерського обліку.

Суд вказав, що позиція контролюючого органу щодо нереальності послуг з контрагентами ТзОВ «ТБ Сад» не знайшла свого підтвердження.

93. Щодо таких обґрунтувань позивача та спростувань відповідачів, суд зазначає наступне.

94. Верховний Суд у постанові від 10.09.2019 у справі № 916/2403/18 зазначав, що судове рішення має відповідати приписам ст. 236 ГПК України, тобто судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

95. У постанові від 01.09.2020 у справі № 907/29/19 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків.

96. Законодавчо встановлені вимоги до доказів у господарському судочинстві визначають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України).

97. У постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що принцип «змагальності сторін» забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (аналогічний висновок наведений Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17).

98. Разом з цим, за наявності визначених ст. 75 ГПК України підстав, учасники процесу можуть бути звільнені від доказування. Зокрема, ч. 4 цієї статті передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

99. Тобто факти, установлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиційний характер. Преюдиційність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 26.11.2019 у справі № 922/643/19.

100. Отже, суд резюмує, що факт укладення ТзОВ «Сад Агро Трейд» (зокрема і 138 Договорів, що витребовувались ухвалою суду від 26.03.2025 у справі № 914/2404/19(914/1244/24) та товарність операцій за такими договорами встановлена у постанові Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2016 у справі № 813/4935/15, яка залишена в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016. Тому такі факти, встановлені щодо ТзОВ «Сад Агро Трейд» у рішенні суду в адміністративній справі № 813/4935/15, в силу положень ч. 4 ст. 75 ГПК України, є приюдиційними при розгляді справи № 914/2404/19(914/1244/24), а тому не підлягають встановленню.

101. Також, згідно з ч. 6 ст. 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

102. Так, суд зазначає, що факти у вироці Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.03.2016 по справі № 153/249/16-к, встановлені щодо ОСОБА_1 , і не встановлені щодо жодного з учасників справи № 914/2404/19(914/1244/24). Факти, встановлені в ухвалі слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 28.07.2015 по справі № 464/6340/15-к також не є приюдиційними при розгляді справи № 914/2404/19(914/1244/24), адже така ухвала не є тим судовим рішення, що в силу положень ч. 6 ст. 75 ГПК України, є обов`язковим для застосування господарським судом.

103. Щодо обґрунтувань позивача про факт пов`язаності відповідачів, то суд вважає, що такі обґрунтування з посиланням лише на інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та з презентації групи компаній Т. Б. Фрут не є самостійною та достатньою підставою для визнання оскаржуваних договорів недійсними, тим більше, враховуючи те, що така інформація оцінюється судом у сукупності з іншими доказами.

104. Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

105. Суд звертає увагу, що із внесенням 17.10.2019 змін до ГПК України його статтю 79 викладено у новій редакції, чим фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».

106. Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

107. Іншими словами тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

108. Одночасно статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

109. Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

110. Верховний Суд, в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

111. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

112. В контексті зазначеного, суд вважає, що докази, подані відповідачами в спростування позиції позивача щодо поставлення надвеликих об`ємів продукції за оскаржуваними договорами за відсутності технічної можливості поставки продуктів у такій кількості, є більш вірогідними, ніж докази, подані позивачем на підтвердження такої позиції.

113. Щодо обґрунтувань позивача про удаваність оскаржуваних правочинів оскільки такі, на його думку, не мають на меті настання правових наслідків для сторін та фактично націлені на збільшення заборгованості задля настання несприятливих наслідків іншим кредиторам, суд зазначає таке.

114. Відповідно до статті 235 ЦК України удаваний правочин - це правочин, який вчинено для приховання іншого правочину.

115. Удаваний правочин може мати юридичні наслідки, але не ті, що випливають із його змісту, а ті, що відповідають правочину, який сторони насправді вчинили.

116. Внаслідок укладення удаваного договору сторони навмисно виражають не ту внутрішню волю, що насправді є, і фактично вчиняють два правочини: один удаваний, що покликаний «маскувати» волю осіб; інший - прихований, від якого вони очікують правових наслідків.

117. Правова природа удаваного договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст. Тому під час оцінки відповідності волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам суди надають правову оцінку його умовам, правам та обов?язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків.

118. Як правильно зауважено відповідачем 2, позивач стверджуючи про удаваність оскаржуваних договорів не наводить конкретно, який саме правочин прихований відповідачами шляхом укладення таких договорів, і яким саме нормам закону такі приховані правочини не відповідають.

119. Враховуючи, що позивачем не вказано, який прихований правочин намагались «замаскувати» відповідачі, укладаючи оскаржувані договору, суд позбавлений можливості надати оцінку правовій природі такого прихованого правочину, оцінити його умови, визначити дійсну мету та спрямованість, а також правові наслідки.

120. Щодо доводів позивача про перевищення повноважень виконавчого директора при укладені оскаржуваних договорів, що полягає у вчиненні відповідних дій без згоди загальних зборів товариства, що прямо порушує пункт 14.7 Статуту ТзОВ «Яблуневий Дар», де передбачено, що виконавчий директор має право укладати, зокрема, договори, сума яких перевищує 500 000,00 грн лише після отримання згоди наглядової ради або загальних зборів учасників, суд зазначає таке.

121. З оскаржуваних договорів вбачається, що такі підписані виконавчим директором ТзОВ «Яблуневий Дар» ОСОБА_9 , який діяв на підставі Статуту.

122. Позивач стверджує, що виконавчий директор ТзОВ «Яблуневий Дар» не отримував згоду наглядової ради або загальних зборів учасників ТзОВ «Яблуневий Дар» на укладення спірних договорів.

123. Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому, особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина 1 статті 92 ЦК України).

124. Юридична особа вчиняє правочини через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

125. Частиною третьою статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

126. Відповідно до статті 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

127. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

128. У постановах від 02.04.2019 у справі № 904/2178/18, від 05.07.2022 у справі № 910/2958/20 Верховний Суд вказав, що наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним.

Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з?ясовувати пов?язані з цим обставини.

Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений ?не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

129. Судом встановлено, що дійсно, на момент укладення оскаржуваних договорів у Статутах ТзОВ «Яблуневий Дар» існували обмеження щодо можливості вчинення виконавчим директором договорів, сума яких перевищує 500 000,00 грн без отримання згоди наглядової ради або загальних зборів учасників.

130. ТзОВ «Яблуневий Дар» не надав суду доказів погодження наглядовою радою або загальними зборами укладення виконавчим директором оскаржуваних договорів.

131. Водночас, враховуючи положення статті 241 ЦК України, зважаючи, на подальше схвалення ТзОВ «Яблуневий Дар» правочинів, що вчиненні його виконавчим директором без згоди наглядової ради або загальних зборів, беручи до уваги практику Верховного Суду, суд дійшов до висновку, що оскаржувані договори не можуть визнаватись недійсними з підстав, визначених позивачем.

132. Про схвалення ТзОВ «Яблуневий Дар» оскаржуваних правочинів свідчить підписання видаткових накладних за період з червня 2013 року до грудня 2014 року про отримання ТзОВ «Яблуневий Дар» товару на підставі оскаржуваних договорів, надання ТзОВ «Яблуневий Дар» відповідей на листи ТзОВ «Сад Агро Трейд» з вимогами про сплату заборгованості, підписання акту звіряння взаємних розрахунків. Також, суд зазначає, що вчинення таких дій встановлено судом в рішення від 18.07.2018 у справі № 914/933/18 та ухвалі від 12.05.2021 у справі № 914/2404/19.

Щодо встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

133. Доводячи порушення оскарженими договорами своїх прав, позивач вказує, що оскаржувані договори по своїй правовій природі направлені на виведення коштів ТзОВ «Яблуневий Дар» та створення штучної заборгованості перед ТзОВ «Сад Агро Трейд». Визнання судом грошових вимог ТзОВ «Сад Агро Трейд» до ТзОВ «Яблуневий Дар» у справі № 914/2404/19, відповідно до ст. 48 КУзПБ дає можливість ТзОВ «Сад Агро Трейд» здійснювати переважний вплив на процедуру банкрутства та фактично нівелює можливість інших кредиторів, в тому числі Ансіл Інвестмент Кампані, впливати на будь-які рішення комітету кредиторів

134. Разом з тим, суд дійшов висновку, що оскаржуваними договорами не порушується цивільне право або інтерес позивача.

135. В контексті зазначеного, суд погоджується з доводами відповідача 2, оскільки у справі про банкрутство ТзОВ «Яблуневий Дар» загальний розмір визнаних конкурсних вимог, які беруть участь у голосуванні на зборах кредиторів, складає 12 124 531 773,73 грн, з яких вимоги ТзОВ «Сад Агро Трейд» складають 1 514 654 978,76 грн, що у відсотковому відношенні складає 9,5%. При цьому, частка вимог позивача від загальної кількості голосуючих вимог складає 5,4%.

136. Комітет кредиторів у справі про банкрутство сформовано у складі трьох кредиторів, а саме 1) АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Легран» (7 570 417 голосів, 77,7%); 2) ТзОВ «Сад Агро Трейд» (1 514 654 голосів, 15,6%), 3) Ансіл Інвестмент Кампані (654 264 голосів, 6,7%).

137. Тобто, ТзОВ «Сад Агро Трейд» не має переважної кількості голосів для прийняття рішень як зборами кредиторів, так і комітетом кредиторів. Вказаним спростовується твердження позивача про те, що визнання кредиторських вимог ТзОВ «Сад Агро Трейд за оскаржуваними договорами нівелює можливість інших кредиторів, зокрема і самого позивача впливати на будь-які рішення комітету кредиторів.

138. На підставі вищезазначеного, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів щодо їх належності, допустимості та достовірності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання недійсними договорів є недоведеними та необґрунтованими, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню, тому суд відмовляє в їх задоволенні.

139. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 173 ГПК України, похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

140. Враховуючи, що позовні вимоги в частині визнання відсутнім прав за оскаржуваними договорами є похідними від вимог про визнання недійними договорів, у задоволенні яких відмовлено судом, правові підстави для задоволення похідних вимог відсутні, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог і в цій частині.

141. Щодо заяви відповідача 1 про застосування позовної давності, суд зазначає, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Саме такої позиції дотримуються суди при розглядів спорів (зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-4, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-4, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц тощо).

142. Враховуючи, що у задоволенні даного позову відмовлено, підстав для застосування позовної давності немає.

Судові витрати.

143. Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

144. Враховуючи, що судом у задоволенні позовних вимог у даній справі відмовлено, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 20, 73, 74, 76, 79, 129, 165, 178, 219, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати, понесені позивачем залишити за ним.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 16.10.2025.

Суддя Трускавецький В.П.