ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/674/25

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.,

за участю секретаря судового засідання: Виговської Д.Ю.,

представників сторін:

від позивача: Сечко С.В. - адвокат, довіреність №ГО-23/450 від 19.12.2023,

від відповідача: Риштун С.В. - керівник, виписка з ЄДРЮОФОПГФ; Руда Ю.М. -

довіреність №183 від 20.06.2025 (приймала участь в судовому засіданні 01.10.2025),

третя особа: ОСОБА_1 - паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Слов`янським МВ РУМВС

України в Донецькій області 08.12.2010,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі за правилами загального

позовного провадження справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся Екосфера"

за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на

стороні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення 44 338,00грн.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 01.10.2025 до 13.10.2025.

Процесуальні дії по справі.

Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" (далі - позивач, ПрАТ "Страхова група "ТАС") звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся Екосфера" (далі - відповідач, ТОВ "Полісся Екосфера") про стягнення сплаченого страхового відшкодування у розмірі 44 338,00грн, а також судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.05.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №906/674/25 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 23.06.2025.

Ухвалою суду від 23.06.2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 (далі - третя особа, ОСОБА_1 ). Відкладено підготовче засідання на 17.07.2025.

У підготовчому засіданні 17.07.2025 заслухано пояснення третьої особи та оголошено перерву до 23.07.2025.

Ухвалою суду від 23.07.2025 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 02.09.2025.

Ухвалою суду від 02.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.10.2025.

У судовому засіданні 01.10.2025 при розгляді справи по суті, судом оголошено перерву до 13.10.2025.

Представник позивача у судових засіданнях при розгляді справи по суті позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, просив суд у задоволенні позову відмовити з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа - ОСОБА_1 надав усні пояснення щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 25 серпня 2023 о 10 год. 40 хв. по вул.Житомирській 33 в м.Бердичеві, за участю автомобіля "ЗИЛ 5301" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким він керував, та скоїв зіткнення з автомобілем "OPEL VECTRA", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

У судовому засіданні 13.10.2025 судом оголошено скорочене рішення (вступна та резолютивна частини).

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 25.08.2023 року з вини водія ОСОБА_1 під час керування ним автомобілем, власником якого є відповідач, позивачу спричинено збитки на суму 44 338,00грн, у зв`язку з виплатою страховою компанією потерпілій особі страхового відшкодування. Позивач доводить, що відповідач, як роботодавець та власник транспортного засобу, повинен відшкодувати ПрАТ "Страхова група "ТАС" суму сплаченого страхового відшкодування (а.с.1-4).

Відповідач у відзиві заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що водій ОСОБА_1 , станом на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, не перебував у трудових відносинах з ТОВ "Полісся Екосфера", а надавав послуги за договором підряду. Зазначає, що позивачем не надано доказів вини відповідача у завданні шкоди, а автотранспортна експертиза, яка могла б встановити причинно-наслідковий зв`язок між несправністю транспортного засобу та діями/бездіяльністю відповідача, не проводилася. Доводить, що у відповідача відсутній обов`язок відшкодувати суму страхового відшкодування, сплаченого позивачем, внаслідок пошкодження третьою особою транспортного засобу під час ДТП. Зазначає, що позивачем не вживалися заходи досудового врегулювання спору (а.с.32-34).

У відповіді від 11.06.2025 на відзив, позивач посилається на приписи частини 2 ст.1172 Цивільного кодексу України. Зазначає, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок несправності транспортного засобу, який належить відповідачу, відтак саме останній зобов`язаний відшкодувати суму сплаченого страхового відшкодування (а.с.45-47).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , 26.04.2013 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Полісся Екосфера" зареєстровано транспортний засіб - ЗИЛ 5301 (сміттєвоз) з реєстраційним номером НОМЕР_2 (а.с.9).

16.05.2023 між Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полісся Екосфера" (страхувальник) укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відносно транспортного засобу ЗИЛ 5301, тип С2, 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , який оформлено полісом №АТ/4083510. Строк дії страхового полісу: з 29.05.2023 по 28.05.2024 (включно). Згідно з умовами пункту 4 полісу, страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 160 000,00грн, розмір франшизи - 1 600,00грн (а.с.8).

25.08.2023 о 10:40 по вулиці Житомирській, 33 у місті Бердичеві, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗИЛ 5301, державний номерний знак НОМЕР_5 , при проїзді регульованого перехрестя вулиць Шолом-Алейхема - Грушевського, не оцінив дорожньої обстановки, технічний стан автомобіля, не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем "Опель", державний номерний знак НОМЕР_6 , що рухався попереду в попутному напрямку. У результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.10.2023 у справі №274/5971/23, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00грн, а також стягнуто судовий збір у розмірі 536,80грн (а.с.12).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, власнику транспортного засобу Opel Vectra, державний номер НОМЕР_6 - ОСОБА_2 завдано майнової шкоди.

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди - 25.08.2023 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Opel Vectra з номерним знаком НОМЕР_6 була застрахована в ПрАТ СК "ПЗУ Україна" страховим полісом №216327053 (а.с.18).

ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ "Страхова група "ТАС" з повідомленням від 31.08.2023 про дорожньо-транспортну пригоду за участю її транспортного засобу Opel Vectra з номерним знаком НОМЕР_6 та транспортного засобу ЗИЛ 5301 з номерним знаком НОМЕР_5 , який належить ТОВ "Полісся Екосфера" (а.с.16-17).

Власниця пошкодженого автомобіля Opel Vectra з номерним знаком НОМЕР_6 - ОСОБА_2 звернулася до позивача із заявою №01-23/13740 від 13.09.2023 про виплату страхового відшкодування у розмірі 44 338,00грн, оскільки цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ЗИЛ 5301, з номерним знаком НОМЕР_5 , застрахована полісом ПрАТ "Страхова група "ТАС" №АТ/4083510 (а.с.14-15).

ПрАТ "Страхова група "ТАС" складено страховий акт №18179/07/923 від 19.09.2023, згідно якого сума страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобілю становить 44 338,00грн (а.с.20).

На підставі даного страхового акту, ПрАТ "Страхова група "ТАС" сплачено на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 44 338,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №364526 від 21.09.2023 (а.с.24).

Позивач посилається на те, що внаслідок виплати страхового відшкодування, до позивача перейшло право вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду. Оскільки, на момент настання страхової події (ДТП) відповідач був власником і страхувальником транспортного засобу ЗИЛ 5301 з д.н.з. НОМЕР_5 , позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ТОВ "Полісся Екосфера" суму страхового відшкодування у розмірі 44 338,00грн.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Приписами ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, серед іншого, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (ст.16 ЦК України).

Предметом позову у даній справі є вимога позивача (страховика) про стягнення з відповідача (страхувальника), як роботодавця водія та власника транспортного засобу, суми сплаченого страхового відшкодування.

Згідно частини 1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (частина 1 ст.16 Закону України "Про страхування" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст.979 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV від 01.07.2004.

Статтею 3 вказаного Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Судом встановлено, що ТОВ "Полісся Екосфера" з 26.04.2013 є власником транспортного засобу - ЗИЛ 5301 з д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Між ПрАТ "Страхова група "ТАС" (страховик) та ТОВ "Полісся Екосфера" (страхувальник) 16.05.2023 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відносно транспортного засобу ЗИЛ 5301 з д.н.з. НОМЕР_2 , який оформлено полісом №АТ/4083510. Строк дії страхового полісу з 29.05.2023 по 28.05.2024 (включно).

Згідно зі ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області у постанові від 06.10.2023 у справі №274/5971/23 встановлено, що 25 серпня 2023 року о 10 год. 40 хв. по вулиці Житомирській, 33 в м. Бердичева ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗИЛ-5301, д.н.з. НОМЕР_2 , при проїзді регульованого перехрестя вулиць Шолом-Алейхема - Грушевського, не оцінив дорожньої обстановки, технічний стан автомобіля, не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем "Опель", д.н.з. НОМЕР_6 , що рухався попереду в попутному напрямку, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 б), 13.1, 13.4.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав і пояснив, що рухався на службовому автомобілі, у якого відмовили гальма.

Постановою суду від 06.10.2023 у справі №274/5971/23 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Дане судове рішення 17.10.2023 набрало законної сили.

Відповідно до частини 6 ст.75 ГПК України, обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортний засіб - Opel Vectra з д.н.з. НОМЕР_6 , власницею якого є ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Opel Vectra з д.н.з. НОМЕР_6 була застрахована в ПрАТ СК "ПЗУ Україна" полісом № НОМЕР_7 .

Відповідно до пункту 9.1 ст. 9 Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ЗИЛ 5301 з д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована полісом ПрАТ "Страхова група "ТАС" №АТ/4083510, власниця пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу Opel Vectra з д.н.з. НОМЕР_6 , звернулася до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про страхове відшкодування.

ПрАТ "Страхова група "ТАС", на підставі заяви про страхове відшкодування, страховим актом №18179/07/923 від 19.09.2023, визнала дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль Opel Vectra з д.н.з. НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_2 , страховим випадком із сумою страхового відшкодування у розмірі 44 338,00грн.

На підставі даного акту, ПрАТ "Страхова група "ТАС" сплачено на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 44 338,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №364526 від 21.09.2023.

Відповідно до положень пункту 38.1.1 частини 38.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:

а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії;

в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником);

г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху;

ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону;

д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування);

Здійснивши страхове відшкодування шкоди, завданої водієм транспортного засобу, який належить ТОВ "Полісся Екосфера", позивач звернувся до суду з позовом, в порядку регресу, про стягнення з відповідача, як страхувальника та власника ТЗ, 44 338,00грн виплаченого страхового відшкодування на підставі ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст. 1172 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень частини 1 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно частини 1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника (частина 2 ст.1172 ЦК України).

Відповідач не заперечує того, що дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини водія, який керував належним відповідачу транспортним засобом, заперечення останнього по суті зводяться до того, що водій ОСОБА_1 не перебував у трудових відносинах з ТОВ "Полісся Екосфера", адже надавав відповідачу послуги з перевезення вантажу на підставі договору підряду №62 від 14.08.2023.

Частиною 1 ст.626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.08.2023 між ТОВ "Полісся Екосфера" (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір підряду №62, за умовами п.1.1 якого, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати таку роботу: керувати вантажним авто, спецтранспортом, іншим технологічним транспортом (за наявності відповідного посвідчення, дозволу) за дорученням замовника; виконати поточний ремонт переданого для виконання робіт транспортного засобу, за необхідності. Виконавець виконує роботу за дорученням замовника щоденно (крім встановлених замовником вихідних) і здає замовникові результати її виконання у повному обсязі до 5 числа наступного місяця (п.1.2). Строк виконання роботи: з 14.08.2023 по 31.08.2023 (п.1.4) (а.с.39-40).

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Відповідно до п.2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, водій ОСОБА_1 , якого постановою суду від 06.10.2023 у справі №274/5971/23, визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, керував транспортним засобом - ЗИЛ 5301 (сміттєвоз) з д.н.з. НОМЕР_5 , який належить на праві власності ТОВ "Полісся Екосфера".

Проаналізувавши договір підряду №62 від 14.08.2023, який укладений між ТОВ "Полісся Екосфера" та фізичною особою ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що третьою особою за даним договором надавались не послуги підряду на власний ризик, як з суб`єктом господарювання, а фактично виконувались обов`язки по кваліфікації водія, адже така робота виконувалася за дорученням відповідача, за допомогою транспортного засобу відповідача та з використанням його палива, що вбачається з подорожнього листа автомобіля (а.с.91-92).

Судом не встановлено того, що між відповідачем і третьою особою було укладено окремий договір оренди даного транспортного засобу, оскільки останній був переданий відповідачем у користування третій особі, як водію, для виконання перевезень. Тобто, транспортний засіб був переданий для його експлуатації у конкретних цілях та в інтересах відповідача.

При цьому суд зауважує, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 ст.1187 ЦК України).

Виняток із цього правила передбачено частинами 3, 5 статті 1187 ЦК України, відповідно до яких особа, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом (власник, орендар, підрядчик тощо), звільняється від обов`язку відшкодування майнової шкоди, завданої транспортним засобом у випадках незаконного заволодіння автомобілем третьою особою, завдання майнової шкоди внаслідок непереборної сили або умислу потерпілої особи. Вказані випадки повинні бути підтверджені належними доказами (матеріалами кримінального провадження, якими встановлено обставину незаконного заволодіння третьою особою транспортним засобом; іншими матеріалами, що підтверджують дію непереборної сили або умисел потерпілої особи), про що обов`язково має бути зазначено в мотивувальній частині судового рішення.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки не несе відповідальності за завдану шкоду потерпілим особам, якщо вона керувала транспортним засобом у зв`язку з виконанням трудових обов`язків. Така особа, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише в порядку регресу відповідно до ст.1191 ЦК України.

Верховний Суд у пункті 8.5. постанови від 31.05.2021 у справі №904/2830/20 сформував такі висновки щодо застосування статей 1166, 1187 ЦК України:

- судам, при розгляді позовів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, слід враховувати вимоги ст.1166, 1187 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала; обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини;

- отже, особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (крім випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки - стаття 1188 ЦК України), є те, що володілець такого джерела зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки;

- водночас, з огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина 2 ст.1166 ЦК) відповідальність відповідача у правовідносинах з відшкодування шкоди, спричиненої діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається: якщо буде доведено, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина 5 ст.1187 ЦК України). В той же час, чинне законодавство не зберігає такої підстави для звільнення від відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки як вина потерпілого;

- у зв`язку з цим, розподіл між сторонами спору про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (крім випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки ст.1188 ЦК України) обов`язків доказування і подання доказів здійснюється таким чином, що особа, якій завдано шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участі відповідача, розмір заподіяної шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Тоді як обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

- на відміну від загального порядку та умов відшкодування шкоди безпосередньо встановленого ЦК України (ст.1166), умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (ст.1187 ЦК України), є: (1) протиправність поведінки заподіювача шкоди, (2) наявність цієї шкоди у потерпілого і (3) причинного зв`язку між ними.

Як встановлено судом, постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.10.2023 у справі №274/5971/23 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Винний у скоєнні ДТП водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗИЛ 5301 з д.н.з. НОМЕР_5 , не оцінив дорожньої обстановки, технічний стан автомобіля, не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем "Опель" з д.н.з. НОМЕР_6 , у результаті чого автомобіль "Опель" зазнав ушкодження. Внаслідок скоєння ДТП, власниці ТЗ "Опель" нанесено матеріальні втрати, які мають безпосередній причинний зв`язок з дорожньо-транспортною пригодою. У свою чергу, ПрАТ "Страхова група "ТАС" здійснила відповідне страхове відшкодування у розмірі 44 338,00грн на користь ОСОБА_2 . При цьому, володільцем джерела підвищеної небезпеки (у даному випадку - транспортного засобу ЗИЛ 5301) є саме відповідач.

Враховуючи, що експлуатація транспортного засобу здійснювалася третьою особою - ОСОБА_1 для виконання завдань відповідача, господарський суд дійшов висновку, що саме на ТОВ "Полісся Екосфера" має бути покладено обов`язок зі сплати страхового відшкодування у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 25 серпня 2023 року о 10 год. 40 хв. по вулиці Житомирській, 33 в м. Бердичеві.

Твердження відповідача про перебування ТОВ "Полісся Екосфера" з водієм ОСОБА_1 у цивільно-правових, а не трудових відносинах, не може спростовувати ту обставину, що автомобіль ЗИЛ 5301 з д.н.з. НОМЕР_5 було передано третій особі добровільно, для виконання завдань за дорученням відповідача.

ТОВ "Полісся Екосфера" посилається на справність автомобіля при виїзді його на маршрут, що підтверджує протоколом перевірки технічного стану №00771-01181-22 від 14.10.2022 (а.с.41), журналом щоденного контролю технічного стану автотранспортних засобів при випуску на маршрут за серпень 2023 року (а.с. 102-113), та відсутність висновку автотранспортної експертизи, який міг би встановити причинно-наслідковий зв`язок між несправністю транспортного засобу та діями/бездіяльністю відповідача.

З даного приводу суд звертається до постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 31.05.2021 у справі №904/2830/20 у якій зроблено висновок про те, що вина відповідача для цивільної відповідальності цієї особи у вигляді відшкодування ним шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, за правилами статті 1187 ЦК України, за участі транспортного засобу відповідача, не має значення, оскільки особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець такого джерела зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини.

Відтак, призначення судової експертизи у даній справі з метою з`ясування причинно-наслідкового зв`язку між несправністю транспортного засобу та діями/бездіяльністю відповідача, не є необхідним.

За страховим випадком, ПрАТ "Страхова група "ТАС" складено страховий акт №18179/07/923 від 19.09.2023, згідно якого сума страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобілю становить 44 338,00грн. ПрАТ "Страхова група "ТАС" сплачено на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 44 338,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №364526 від 21.09.2023.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що розмір збитків, завданих транспортному засобу був меншим, ніж заявлено до стягнення.

Стосовно тверджень відповідача про те, що позивачем не були вжиті заходи досудового врегулювання спору, суд зазначає що згідно чинного законодавства заходи досудового врегулювання спору не є обов`язковими для даних категорій спорів.

З огляду на наведене, господарський суд дійшов висновку про те, що ПрАТ "Страхова група "ТАС" доведено належними та допустимими доказами обґрунтованість вимог про стягнення з ТОВ "Полісся Екосфера" суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 44 338,00грн, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами частини 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст.129 ГПК України, на відповідача покладається 2 422,40грн витрат по сплаті судового збору, враховуючи коефіцієнт 0,8 для пониження розміру ставки судового збору, оскільки позовна заява подана до суду в електронній формі через систему "Електронний суд".

Водночас, позивачем при звернені з позовом сплачено 3 028,00грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №45017 від 05.05.2025 (а.с.7).

При цьому суд роз`яснює, що позивач має право на повернення частини судового збору у розмірі 605,60грн (3 028,00грн - 2 422,40грн). Наразі дане питання судом не вирішується, у зв`язку з відсутністю відповідного клопотання.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся Екосфера" (Україна, 13306, Житомирська область, Бердичівський район, місто Бердичів, вулиця Європейська, будинок 107; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (Україна, 03062, місто Київ, проспект Берестейський, будинок 65; ):

- 44 338,00грн сплаченого страхового відшкодування,

- 2 422,40грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 16.10.25

Суддя Кравець С.Г.

Направити:

1 - позивачу та представнику - електронний кабінет,

2 - відповідачу - електронний кабінет,

3 - третій особі - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) (рек.).