ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" жовтня 2025 р. м. Черкаси Справа № 925/1243/25

Суддя Господарського суду Черкаської області Зарічанська З.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Селм Агро", ідентифікаційний код 38469809, вул. Смілянська, 143, м. Черкаси, 18036,

про видачу судового наказу,

УСТАНОВИЛА:

10.10.2025 до Господарського суду Черкаської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Селм Агро" про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з боржника - Фермерського господарства "Бачкуринське" 81 601,72 грн основного боргу, 11 352,08 грн пені, 767,26 грн інфляційних збитків, 8 788,68 грн 24% річних за користування грошовими коштами та 8 160,02 грн штрафу 10% за Договором поставки від 18.03.2025 № 38865.

Вказана заява обґрунтована неналежним виконанням боржником умов договору в частині оплати поставленого товару за Договором.

Дослідивши матеріали заяви, суддя зазначає таке.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. (п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України)

18.03.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Селм Агро" (Постачальник) та Фермерське господарство "Бачкуринське" (Покупець) підписали Договір поставки № 38865. (далі - Договір)

Постачальник поставляє, а Покупець приймає запасні частини до сільськогосподарської техніки та вантажних автомобілів, оливи та інші технічні рідини (надалі - "Товар"). Кількість, ціна, строки та умови поставки кожної партії Товару визначаються в додатках (Специфікація та/або видаткова накладна), які є невід`ємною частиною цього Договору (в подальшому - "Додатки"). (п. 1.1. Договору)

Покупець сплачує вартість Товару протягом 7 (семи) календарних днів з моменту поставки Товару, або у інший строк, узгоджений Сторонами в Специфікаціях. (п. 4.1. Договору)

За несвоєчасну оплату Товару Покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості неоплаченого Товару за кожен день прострочення. (п. 6.1. Договору)

В разі невиконання зобов`язань щодо оплати Товару Покупець, відповідно до ст. 625 ЦК України, сплачує Постачальнику відсотки за користування його грошовими коштами у розмірі 24 (двадцять чотири) відсотки річних за кожен день користування грошовими коштами. Річні нарахування здійснюються на загальну суму простроченої оплати. Для уникнення непорозумінь, сторони погодили, що сплата коштів, передбачених цим пунктом, є особливим видом цивільно-правової відповідальності, передбаченим ст. 625 ЦК України, та не відноситься до неустойки (штрафу чи пені). (п. 6.4. Договору)

За прострочення оплати вартості Товару більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів. Постачальник може додатково стягнути з Покупця штраф у вигляді 10 % від загальної суми не оплаченого в строк Товару. (п. 6.7. Договору)

Заявник у заяві про видачу судового наказу зазначає, що на виконання умов Договору Заявник поставив Боржнику Товар згідно наступних видаткових накладних: № 8696 від 18.04.2025, №8857 від 21.04.2025, № 8858 від 21.04.2025, № 11635 від 22.05.2025, № 11700 від 23.05.2025, № 11669 від 23.05.2025, № 13734 від 16.06.2025 на загальну суму 81 601,72 грн. Станом на день подання заяви про видачу судового наказу за Боржником рахується борг перед Заявником за поставлений товар в сумі 81 601,72 грн.

Водночас, якщо додати суми всіх поставок за зазначеними заявником видатковими накладними: № 8696 від 18.04.2025 - 16 723,16 грн, № 8857 від 21.04.2025 - 1 221,30 грн, № 8858 від 21.04.2025 - 15 000 грн, № 11635 від 22.05.2025 - 50 000 грн, № 11700 від 23.05.2025 - 4 800 грн, № 11669 від 23.05.2025 - 1 359,82 грн, № 13734 від 16.06.2025 - 4 166,50 грн, то їх сума становить 93 270,78 грн.

Зі змісту викладеного та заявленої заявником суми основного боргу випливає, що за видатковою накладною № 8696 від 18.04.2025 на суму 16 723,16 грн боржник частково здійснив оплату поставленого товару на суму 11 669,06 грн (93 270,78 - 81 601,72) та заборгованість боржника за вказаною видатковою накладною становить 5 041,10 грн.

Викладене додатково підтверджується доданим заявником розрахунком штрафних санкцій до претензії від 27.08.2025 вих. № 124Ю-27/08/25 про сплату заборгованості та штрафних санкцій, зі змісту якого випливає, що заявник здійснює нарахування штрафних санкцій за період 26.04.2025 - 27.08.2025 на суму боргу 5 054,10 грн, а не 16 723,16 грн.

Водночас у розрахунку штрафних санкцій, здійсненим заявником для подання заяви про видачу судового наказу, останній здійснює нарахування пені, інфляційних збитків та 24 % річних за період 26.04.2025 - 09.10.2025 на суму боргу 16 723,16 грн, тобто без урахування здійсненої боржником сплати.

Суддя зазначає, що, за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог заявлених стягувачем по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України). Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права, щодо наявності прострочення виконання зобов`язання боржником (зокрема, з метою визначення періоду, який знаходиться в межах позовної давності). Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст. 15 ГПК України). Так, у випадку встановлення судом обставин, які свідчать про необґрунтованість вимог заявника у певній частині, навіть щодо частини періоду нарахування в межах певного виду вимог, мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог, що є обов`язковою умовою наказного провадження, а отже суд повинен відмовити у видачі наказу з таких підстав. При цьому, законом не передбачено обов`язку суду здійснювати перерахунок заявлених вимог та право суду видавати судовий наказ в частині заборгованості, заявленої в межах конкретного виду вимоги, так як у протилежному випадку суд буде здійснювати розгляд вимог у порядку, який притаманний для позовного провадження, що суперечить цільовому призначенню інституту наказного провадження.

Підсумовуючи викладене, суддя дійшла висновку про відмову у видачі судового наказу щодо стягнення з Фермерського господарства "Бачкуринське" інфляційних втрат в сумі 284,69 грн, пені у сумі 2 371,94 грн та 24 % річних в сумі 1 836,34 грн, що нараховані на суму основного боргу в розмірі 16 723,16 грн, із яких заявник просить стягнути лише 5 054,10 грн, що опосередковано свідчить про часткову сплату і, як наслідок, безпідставність нарахування на всю суму (16 723,16 грн) пені та нарахувань за ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Підставою для відмови у видачі судового наказу є п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. (ч. 2 ст. 152 ГПК України)

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. (ч. 2 ст. 151 ГПК України)

Водночас, оскільки судом видано судовий наказ про стягнення 81 601,72 грн основного боргу за договором, 8 980,14 грн пені, 482,57 грн інфляційних збитків, 6 952,34 грн 24% річних за користування грошовими коштами, 8 160,02 грн штрафу 10% та стягнуто судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу, норма ч. 2 ст. 151 ГПК України у даному випадку не підлягає застосуванню.

Керуючись ст. 150, 152, 153, 154, 234, 254 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Селм Агро" у задоволенні заяви про видачу судового наказу в частині стягнення з Фермерського господарства "Бачкуринське" інфляційних втрат в сумі 284,69 грн, пені у сумі 2 371,94 грн та 24 % річних в сумі 1 836,34 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання.

Копію ухвали надіслати стягувачу за допомогою системи "Електронний суд", боржнику - засобами поштового зв`язку.

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА