ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2025 р. м. Київ Справа № 911/2491/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток Автомир»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ»

про стягнення 205 926, 00 грн

Суддя В.М. Антонова

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Восток Автомир» (далі позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» (далі відповідач) про стягнення 205 926, 00 грн основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання за договором на технічне обслуговування та поточний ремонт автомобілів №01-10-АВ від 01.10.2024, в частині повної та своєчасної оплати виконаних робіт.

2. Стислий виклад позицій відповідача

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, тобто не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченим ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

3. Процесуальні дії в справі

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.08.2025 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

11.08.2025 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі №911/2491/25 та її розгляд постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Про розгляд даної справи відповідач був повідомлений ухвалою суду від 18.08.2025, яка отримана останнім 20.08.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

За відсутності відзиву від відповідача суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Беручи до уваги наведене вище та відсутність будь-яких клопотань сторін, у яких останні заперечували проти розгляду даної справи по суті, а також зважаючи на наявність в матеріалах справи всіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду і вирішення цього спору, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи, призначеної до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання) за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

01.10.2024 між позивачем (далі - виконавець) та відповідачем (далі - замовник) укладено договір на технічне обслуговування та поточний ремонт автомобілів №01-10-АВ (далі - договір), відповідно до п.1.1. якого виконавець здійснює роботи з сервісного технічного обслуговування та поточного ремонту автомобіля(лів), або/і встановлення додаткового технічного обладнання (далі - роботи) за заявками замовника в приміщеннях «виконавця» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги 76-А.

Роботи виконуються відповідно до погодженої сторонами калькуляції на підставі якої складається наряд-замовлення, який підписується представниками сторін і є невід`ємною частиною цього договору. В наряд-замовленні зазначається перелік робіт, які необхідно виконати, та їх вартість, перелік та вартість запасних частин та допоміжних матеріалів (п.1.2. договору).

Згідно із пп.2.1., 2.2. договору остаточна ціна договору визначається виходячи з загальної вартості запасних частин та проведених робіт, що зазначені в наряд-замовленні по кожній роботі, що окремо виконана протягом дії договору. Вартість запасних частин та проведених робіт визначається згідно цін, діючих у виконавця на час обслуговування.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що замовник проводить розрахунки за виконані роботи не пізніше десяти банківських днів, з дати фактичного виконання робіт по наряд - замовленню (дати підписання акта виконаних робіт).

У пункті 4.2. договору сторони погодили, що замовник оплачує вартість виконаних робіт та вартість запасних частин та витратних матеріалів, необхідних для проведення робіт, в повному обсязі, відповідно до підписаного обома сторонами наряд-замовлення та акта виконаних робіт.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами й діє протягом одного року (п.7.1. договору).

Так, на виконання умов договору, сторонами погоджено наряди-замовлення: №Т-24004913 від 24.08.2024, №К-24007392 від 22.10.2024, №К-24007417 від 23.10.2024, №К-24007857 від 06.11.2024, №Т-24005175 від 08.11.2024, №К-24008749 від 10.12.2024 грн, №Т-24005507 від 12.12.2024 та №Т-25000336 від 25.01.2025.

Позивачем виконано, а відповідачем прийнято робіт на загальну суму 205 927, 00 грн, що підтверджується актами надання послуг: №ВА-Т-24004913 від 18.10.2024 на суму 20 262, 00 грн, №ВА-К-24007417 від 25.10.2025 на суму 4 278, 00 грн, №ВА-К-24007392 від 25.10.2024 на суму 33 034, 00 грн, №ВА-Т-24005175 від 08.11.2024 на суму 22 521, 00 грн, №ВА-К-24008749 від 10.12.2024 на суму 53 088, 00 грн, №ВА-24007857 від 10.12.2024 на суму 56 208, 00 грн, №ВА-Т-24005507 від 13.12.2024 на суму 8 520, 00 грн та №ВА-Т-250000336 від 27.01.2025 на суму 8 016,00 грн, які підписані та скріплені печатками обох сторін без зауважень.

Доказів оплати виконаних робіт за вказаними актами надання послуг матеріали справи не містять.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 Цивільного кодексу України).

Стаття 525 Цивільного кодексу України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

На виконання умов договору позивачем виконано, а відповідачем прийнято робіт на загальну суму 205 927, 00 грн, що підтверджується актами надання послуг: №ВА-Т-24004913 від 18.10.2024 на суму 20 262, 00 грн, №ВА-К-24007417 від 25.10.2025 на суму 4 278, 00 грн, №ВА-К-24007392 від 25.10.2024 на суму 33 034, 00 грн, №ВА-Т-24005175 від 08.11.2024 на суму 22 521, 00 грн, №ВА-К-24008749 від 10.12.2024 на суму 53 088, 00 грн, №ВА-24007857 від 10.12.2024 на суму 56 208, 00 грн, №ВА-Т-24005507 від 13.12.2024 на суму 8 520, 00 грн та №ВА-Т-250000336 від 27.01.2025 на суму 8 016,00 грн.

Суд зазначає, що вказані акти надання послуг підписані з боку відповідача без зауважень та заперечень.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що замовник проводить розрахунки за виконані роботи не пізніше десяти банківських днів, з дати фактичного виконання робіт по наряд - замовленню (дати підписання акта виконаних робіт).

Отже, строк оплати виконаних робіт за вказаними вище актами надання послуг є таким, що настав.

Доказів оплати виконаних робіт відповідачем матеріали справи не містять та останнім, у порядку передбаченому ГПК України, суду таких доказів не надано.

Предметом спору є вимоги позивача про стягнення з відповідача 205 926, 00 грн вартості виконаних робіт.

Враховуючи положення ч.2 ст.237 Господарського процесуального кодексу України згідно якого, суд при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог, судом розглядаються позовні вимоги в межах заявлених позивачем вимог.

Матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача заборгованості за договорами щодо своєчасної та повної оплати вартості виконаних робіт у розмірі 205 926, 00 грн, доказів її погашення відповідачем не надано та вказана заборгованість не спростована, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідач доводів позивача не спростував, контррозрахунку щодо заявлених до стягнення сум не надав.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст.74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведені вище норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 205 926, 00 грн основного боргу.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 237 - 238, 240, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток Автомир» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» про стягнення 205 926, 00 грн задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» (08136, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Крюківщина(з), вул. Жулянська, буд. 1-В, оф. 223, ідентифікаційний код 36358862) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток Автомир» (69083, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Складська, буд. 8, ідентифікаційний код 34535386) 205 926 (двісті п`ять тисяч дев`ятсот двадцять шість) грн 00 коп. основного боргу та 3 088 (три тисячі вісімдесят вісім) грн 89 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст.256 ГПК України.

Суддя В.М. Антонова