ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"20" жовтня 2025 р. Справа№ 910/7027/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Алданової С.О.

розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Київстар»

про відвід головуючого судді Євсікова О.О.

від розгляду апеляційної скарги

Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2024 (повний текст складено 25.09.2024)

у справі № 910/7027/24 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

до Приватного акціонерного товариства «Київстар»

про стягнення 592 558, 20 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.09.2024 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. У поданій апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2044 у справі № 910/7027/24 та ухвалити нове, яким позовні вимоги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» задовольнити повністю. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київстар» на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» судовий збір.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2024 у справі №910/7027/24.

Наступний перебіг судового розгляду справи викладений в попередніх ухвалах суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2025 призначено у справі №910/7027/24 комплексну судову почеркознавчу експертизу та експертизу друкарських форм, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2025 поновлено провадження у справі № 910/7027/24 за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2024. Призначено судове засідання на 15.10.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2025 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія Житлосервіс». Розгляд апеляційної скарги відкладено на 03.11.2025.

17.10.2025 до апеляційної інстанції від представника Приватного акціонерного товариства «Київстар» Машковської О.А. надійшла заява про відвід судді Євсікова О.О., в якій вона просить відвести суддю Північного апеляційного господарського суду Євсікова О.О. від розгляду справи №910/7027/24.

На обґрунтування своєї заяви про відвід представниця зазначає, що головуючий суддя у судовому засіданні 15.10.2025 провів консультування представника позивача, надаючи йому поради стосовно належного обґрунтування не вчинення ним певних процесуальних дій у суді першої інстанції. Також заявниця повторно посилається на минулі судові засідання, в яких, на думку заявниці, суддя Євсіков О.О. також проводив консультування представника позивача відносно певних процесуальних дій, що стосувалися призначення експертизи та подання додаткових доказів.

Як вважає представниця відповідача, всі вище вказані факти свідчать про систематичність дій судді-доповідача в консультуванні представника позивача і викликають обґрунтований сумнів щодо неупередженості та незацікавленості судді Євсікова О.О. у вирішенні даної справи, а породжує у сторони відповідача розуміння, що суддя-доповідач із певних причин є прихильним до позивача, надаючи йому безпідставні переваги.

Зазначені обставини викликають у заявниці сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Євсікова О.О.

Відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України відвід має бути вмотивованим.

Так, підстава, передбачена п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, презюмує не просто сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, а обґрунтований сумнів. Не можуть бути підставою для відводу судді тільки припущення про існування обставин, за яких участь судді у розгляді справи виключається.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-якого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає змісту нормативної конструкції «неупередженість (безсторонність) судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема, принципами, сформульованими у практиці ЄСПЛ.

Згідно з ч. 8 ст. 39 ГПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

В пунктах 49, 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 09.11.2006 зазначається, що:

- відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним і об`єктивним критерієм. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суд неупередженість або безсторонність у даній справі;

- відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого, inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, пункти 27, 28, 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", № 33958/96, пункт 42 рішення ЄСПЛ 2000-12). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу і ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. Рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року, пункт 38);

- стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Приписами ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 13 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України справа, розгляд якої розпочато одним суддею, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Реалізації гарантій, встановлених ст. 6 Конвенції, слугує запровадження у національному законодавстві процедур, що забезпечують безсторонність судового розгляду.

Такими є, зокрема, передбачені ст. 35 Господарського процесуального кодексу України підстави для відводу (самовідводу) судді та заборона повторної участі судді у розгляді справи (ст. 36 Господарського процесуального кодексу України).

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За змістом ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження (ч. 7 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Колегія суддів вважає необґрунтованим заявлений відвід з огляду на таке.

Обставин, які свідчили би про упередженість судді стосовно вказаної справи, його зацікавленість у певному рішенні в цій справі чи про необ`єктивне ставлення до сторін у справі представниця не навела, а суд не встановив.

З предмету перегляду цієї справи не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість або необ`єктивність судді, якому заявлено відвід.

Колегія суддів зазначає, що не є підставами для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Задоволення заяви про відвід судді повинно обґрунтовуватися посиланням на обставини, про які йдеться в ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують.

Викладені у заяві про відвід доводи фактично зводяться до надуманих припущень про упередженість та необ`єктивність судді у даній справі.

Як зауважував Європейський суд з прав людини, суддя є безсторонній, поки зворотне не буде доведено (справа Ле Конт, Ван Левен і Де Мейер проти Бельгії, останній абзац п. 58).

Враховуючи зазначене, Північний апеляційний господарський суд у складі головуючого судді Євсікова О.О., суддів Корсака В.А., Алданової С.О., за відсутності підстав, вказаних у ст. ст. 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, вважає заявлений представником Приватного акціонерного товариства «Київстар» судді Євсікову О.О. відвід необґрунтованим.

У зв`язку з вказаним, згідно зі ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, справа №910/7027/24 підлягає передачі для визначення автоматизованою системою відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України судді, який має вирішити питання про відвід.

Розгляд справи №910/7027/24 призначено на 03.11.2025.

Керуючись ч. 1 ст. 32, ст. 35, 38, ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати необґрунтованим заявлений представником Приватного акціонерного товариства «Київстар» відвід головуючому судді Євсікову О.О. від розгляду справи №910/7027/24.

2. Передати справу №910/7027/24 для вирішення питання про відвід головуючого судді Євсікова О.О. у порядку, встановленому ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

С.О. Алданова