ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17 жовтня 2025 року Справа № 903/385/24

Суддя Господарського суду Волинської області Бідюк С.В., розглянувши матеріали заяви Полтавської обласної військової адміністрації про видачу дублікату наказу у справі

за позовом: Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Полтавської обласної військової адміністрації, м. Полтава;

- Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів: Акціонерне товариство Українська залізниця, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Шкарпетки Гермеса, м. Луцьк

про стягнення 7 313 379 грн 08 коп,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 12.06.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Шкарпетки Гермеса на користь Державного бюджету України 45 695 грн 81 коп пені, 7102499 грн 04 коп сплачених коштів за постачання неякісного товару, а всього: 7 148 194 грн 85 коп (сім мільйонів сто сорок вісім тисяч сто дев`яносто чотири грн 85 коп). У позові на суму 165 184 грн 23 коп відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Шкарпетки Гермеса на користь Полтавської обласної прокуратури 107 222 грн 92 коп витрат по сплаті судового збору.

На виконання рішення суду видано накази від 06.09.2024.

09.10.2025 на адресу суду надійшла заява Полтавської обласної військової адміністрації про видачу дублікату наказу від 06.09.2024 на виконання рішення суду в частині стягнення з ТОВ Шкарпетки Гермеса на користь Державного бюджету України 7148194 грн 85 коп.

Ухвалою суду від 13.10.2025 заяву Полтавської обласної військової адміністрації від 08.09.2025 про видачу дублікату наказу прийнято до розгляду.

Відповідно до п. 19.4 Перехідних положень ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно із ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У заяві Полтавська обласна військова адміністрація зазначає, що наказ Господарського суду Волинської області від 06.09.2024 у справі № 903/385/24 пред`явлено до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з метою примусового виконання рішення Господарського суду Волинської області від 12.06.2024 у справі № 903/385/24. 16.10.2024 Приморським ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за заявою Полтавської обласної прокуратури відкрито виконавче провадження № 76305991 про примусове виконання рішення Господарського суду Волинської області від 12.06.2024 у справі № 903/385/24. 06.12.2024 старшим державним виконавцем Приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), керуючись п.5 ч.1 ст. 37 Закону України ,,Про виконавче провадження прийнято постанову про повернення наказу Господарського суду Волинської області від 06.09.2024 у справі № 903/385/24 стягувачу. Постанову про повернення виконавчого документу від 06.12.2024 та оригінал наказу від 06.09.2024 направлено стягувачу.

Полтавська обласна військова адміністрація зазначає про втрату наказу Господарського суду Волинської області від 06.09.2024 у справі № 903/385/24.

У силу п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України ,,Про виконавче провадження" строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому, згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Враховуючи те, що зазначений наказ повернуто стягувачу згідно з постановою Приморського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 06.09.2024 на підставі п.5 ч.1 ст. 37 Закону України ,,Про виконавче провадження, то з огляду на приписи ч. 5 ст. 12 вказаного Закону, строк пред`явлення вказаного наказу до виконання після переривання та встановлюється з дня його повернення - з 06.09.2024 та спливає через 3 місяці.

Законом України «Про внесення зміни до розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України ,,Про виконавче провадження № 2129-IX від 15.03.2022 було доповнено розділ XIII ,,Прикінцеві та перехідні положення Закону України ,,Про виконавче провадження пунктом 10-2, в якому, зокрема, містилась норма про те, що визначені цим законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

У постанові від 15 березня 2023 року у справі № 260/2595/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив таке: «Особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2 розділу ХІІІ ,,Прикінцеві та перехідні положення Закону України ,,Про виконавче провадження, відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого визначені цим законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України ,,Про виконавче провадження як спеціальним нормативно-правовим актом, у цьому випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Аналогічні висновки містяться і в постанові ВС від 3 серпня 2023 року у справі № 420/10415/22. Аналогічна правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 9 листопада 2023 року в справі №0440/5997/18, від 19 червня 2024 року в справі № 278/6265/13 від 18 липня 2024 року в справі № 796/198/2018

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» наголосив на гарантоване статтею 6 Конвенції право на суд, яке повинно розцінюватися не лише в аспекті права особи звернутися до суду за захистом своїх прав, а і як обов`язковість боржника до виконання судового рішення. Викладене означає, що виконання судового рішення є невід`ємною частиною судового процесу з метою забезпечення положень названої статті Конвенції (права на суд).

У пунктах 18, 23 рішення Європейського суду у справі «Ліпісвіцька проти України» зазначено про те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв`язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в пункті 1 статті 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

У рішеннях Європейського суду у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП Фея та інші проти України» зазначається про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 124 Конституції України.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 серед іншого зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №5023/1702/12 від 23.05.2019 ГПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або поновлення за рішенням суду.

Враховуючи викладене, відсутність доказів виконання наказу №903/385/24-1 від 06.09.2024 та те, що наказ втрачено, та строк пред`явлення до виконання не сплинув, заява Полтавської обласної військової адміністрації про видачу дублікату наказу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234-235, п.19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Полтавської обласної військової адміністрації від 08.10.2025 про видачу дубліката наказу задовольнити.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду Волинської області №903/385/24-1 від 06.09.2024.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 17.10.2024.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя С. В. Бідюк