СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

16 жовтня 2025 року м. Харків Справа № 917/209/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Стойка О.В., суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" м.Київ на ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.10.2025 у справі №917/209/24

за позовом Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів (Export-Import Bank of The United States), Вашингтон, Округ Колумбія, 20571, Сполученні Штати Америки

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Констракшин", смт Степанівка, Сумська область,

2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Елеватор-Агро", м. Заводське, Миргородський р-н, Полтавська область,

3.Приватного акціонерного товариства "Західний Торгово-Промисловий Дім",

м.Дубно, Рівненська область,

4.Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Монополіум Фінанс", м. Київ,

5.Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор", м. Київ,

про визнання укладеними та дійсними додаткових договорів поруки, визнання дійсними Додаткових Договорів Забезпечення, визнання недійсними фраудаторних договорів іпотеки, припинення правовідношень, визнання іпотечних прав Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів на об`єкти нерухомості, стягнення заборгованості за кредитними договорами та звернення стягнення на предмети іпотек, про припинення правовідношень іпотеки (прав іпотеки)

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Полтавської області тривалий час знаходиться справа №917/209/24 за позовом Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів (Export-Import Bank of The United States), Вашингтон, Округ Колумбія, 20571, Сполученні Штати Америки до ТОВ "Агротермінал Констракшин", ТОВ "Елеватор-Агро", ПРАТ "Західний Торгово-Промисловий Дім", ТОВ "Фінансова Компанія "Монополіум Фінанс", АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" про визнання укладеними та дійсними додаткових договорів поруки, визнання дійсними додаткових договорів забезпечення, визнання недійсними фраудаторних договорів іпотеки, припинення правовідношень, визнання іпотечних прав Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів на об`єкти нерухомості, стягнення заборгованості за кредитними договорами та звернення стягнення на предмети іпотек, про припинення правовідношень іпотеки (прав іпотеки).

Ухвалою суду від 07.08.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті на 20.10.2025.

Відповідач 2 - ТОВ «Елеватор-Агро» - звернувся до суду із заявою про відвід судді Сіроша Д. М. (вх. № 11746 від 15.09.2025) від розгляду справи № 917/209/24 за мотивами подання позивачем 10.09.2025 до суду заяви щодо формату розгляду справи, що викликає у заявника сумніви в неупередженості судді Сіроша Д. М. , оскільки запропонований формат розгляду справи не передбачений ГПК України та суперечить його приписам.

Відповідач 5 - АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор"- звернувся до суду із заявою про відвід судді Сіроша Д. М. (вх. № 11747 від 15.09.2025) від розгляду справи № 917/209/24 за мотивами залишення клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання без задоволення, внаслідок чого думка АТ «ФАВОР» щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті не була з`ясована.

Ухвалами суду від 22.09.2025 зазначені заяви визнані необґрунтованими, справу передано для вирішення питання про відвід суддями, які не входить до складу суду, що розглядає цю справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 23.09.2025 у складі судді Пушка І.І. відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Елеватор-Агро" про відвід судді Сіроша Д.М. (вх. № 11746 від 15.09.2025) від розгляду справи № 917/209/24.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.09.2025 у складі судді Мацка О.С. відмовлено у задоволенні заяви АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Фавор» про відвід судді Сіроша Д.М. (вх. № 11747 від 15.09.2025) від розгляду справи № 917/209/24.

Від АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Фавор» 30.09.2025 року надійшли заяви (вх. №№ 12521, 12522) про роз`яснення ухвал Господарського суду Полтавської області від 22.09.2025 р. та 24.09.2025 у справі № 917/209/24, за мотивами того, що судом за ухвалою від 22.09.2025 було визнано необгрнутованою заяву Відповідача-2 , а не Відповідача-5 (вх. № 11747 від 15.09.2025 р.), отже заявник просив роз`яснити, з яких підстав Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С. розглянув вказану заяву АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Фавор», якщо вона не була вирішена судом, який розглядає справу.

Ухвалою суду від 07.10.2025 (суддя Мацко О.С.) відмовлено в задоволенні заяви АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Фавор» від 30.09.2025 р. (вх. № 12522) про роз`яснення ухвали Господарського суду Полтавської області від 24.09.2025 р. у справі № 917/209/24.

Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" м.Київ з ухвалою суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 07.10.2025 року у справі №917/209/24 та прийняти нове рішення, яким визначити, чи на яких правових підставах та фактичних обставинах справи Господарським судом Полтавської області у складі судді Мацко О.С. була судом розглянута заява Акціонерного товариства Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Фавор» про відвід головуючого судді від 12.09.2025 (вх. № 11747 від 15.09.2025) у справі № 917/209/24.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу на предмет дотримання заявником процесуальних норм законодавства, колегія суддів зазначає наступне.

Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції, наведений у ч. 1 ст. 255 ГПК України.

Конструкція вказаної вище правової норми дає підстави дійти висновку про те, що перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, наведений у ч. 1 ст. 255 ГПК України, є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Так, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема про роз`яснення чи відмову у роз`ясненні судового рішення.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч. 3 ст. 255 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ГПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови та судові накази.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (ч. 2 ст. 232 ГПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 232 ГПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 245 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 245 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Виходячи зі змісту наведеної норми роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш чіткій і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення виникає через неоднозначне розуміння рішення суду з метою його виконання.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, то господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною другою статті 245 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Подібна за змістом правова позиція є сталою та неодноразово викладалася, зокрема, Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 09.07.2018 у справі № 911/2050/16, від 18.06.2019 у справі № 903/922/17, від 06.10.2020 у справі № 233/3676/19, а також Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду у постановах від 19.06.2023 у справі № 925/632/19, від 06.07.2022 у справі № 904/766/21 та від 04.08.2025 у справі 916/542/18.

Якщо ж рішення не передбачає обов`язку для примусового виконання або не містить приписів, що можуть бути реалізовані у виконавчому провадженні, підстави для його роз`яснення відсутні.

У даному випадку ухвала Господарського суду Полтавської області від 22.09.2025 про роз`яснення якої подана заява, не є судовим рішенням, право на роз`яснення якого передбачено статтею 245 Господарського процесуального кодексу України, оскільки воно не підлягає виконанню в порядку, визначеному Законом "Про виконавче провадження".

Предметом апеляційного оскарження у даному випадку є ухвала суду першої інстанції, якою відмовлено в задоволенні заяви АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Фавор» від 30.09.2025 р. (вх. № 12522) про роз`яснення ухвали Господарського суду Полтавської області від 24.09.2025 р. у справі № 917/209/24., при цьому сама ухвала винесена в порядку ч.3 ст.39 ГПК України, не стосується суті спору та не перешкоджає розгляду справи, а вирішує процедурне питання та не підлягає окремому апеляційному оскарженню.

Заперечення щодо такої ухвали відповідно до приписів ч. 3 ст. 255 ГПК мають розглядатися судом при оскарженні судового рішення, яке підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідна за змістом правова позиція також викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 910/14747/21, від 20.12.2022 у справі № 914/4080/21.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу.

Зазначені у ст. 255 ГПК України процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення зі справи (наведений висновок викладено у постановах Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №912/1398/18, від 12.03.2019 у справі №918/361/18, від 14.09.2020 у справі №910/404/20, від 10.11.2021 у справі №922/1543/19, від 14.12.2022 у справі №920/1346/21).

Відповідно до висновку Верховного Суду, що викладений у постанові від 19.01.2022 у справі №910/14647/19, тлумачення та застосування положень ст. 255 ГПК України має відбуватися із урахуванням можливості/неможливості поновити свої права особою, яка подає апеляційну скаргу, в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду. При цьому будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду.

Для правильної оцінки ухвали місцевого суду як такої, що підлягає або не підлягає самостійному апеляційному оскарженню, потрібно встановити, чи перешкоджає така ухвала подальшому провадженню у справі та/або чи має особа, яка подає апеляційну скаргу, можливість відновити свої права в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2024 у справі № 757/47946/19-ц).

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що заявник не погоджується саме зі змістом ухвали суду про відмову в задовленні заяви про відвід від 24.09.2025 через допущену описку в резулятивній частині ухвали суду першої інстанції від 23.09.25 про визнання відводу необгрунтованим щодо найменування заявника ( яка була виправлена судом за ухвалою від 06.10.2025).

Судова коллгеія вважає безпідставним посилання заявника на прагнення правової визначенності в обгрунтування окремого апеляційного оскарження ухвали про відмову роз`яснення ухвали, оскільки сама ухвала про відмову в задоволенні заяви про відвід судді, до якої формально вимагаються ро`зяснення - не підлягає окремому апеляційному оскарженню відповідно до вимог ст.255 ГПК України, отже окремий апеляційний перегляд вищенаведеної ухвали призведе до надмірного затягування розгляду справи по суті.

Крім того, апеляційний перегляд такої ухвали не буде мати жодних процесуальних наслідків, крім зволікання у розгляді справи по суті, оскільки ухвала про відмову у задоволенні заяви про відвід судді (як і ухвала про відмову у роз`ясненні ) винесена іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, в порядку ч. 3 ст.39 ГПК України.

Також судова колегія констатує відсутність в апеляційній скарзі посилання на прагнення заявника поновити/захистити свої права внаслідок окремого апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суду.

За таких обставин судова колегія вважає, що реалізація беззаперечного права заявника на апеляційне оскарження наведеної ухвали має бути відтерміноване до винесення остаточного рішення в цій справі.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про необхідність повернення апеляційної скарги поданої Акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" м.Київ на ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.10.2025 у справі №917/209/24 на підставі п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 255, п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" м.Київ на ухвалу господарського суду Полтавської області від 07.10.2025 у справі №917/209/24 не приймати до розгляду та повернути Акціонерному товариству "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" м.Київ.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених статтями 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков