ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"13" жовтня 2025 р. Справа№ 920/1061/23(920/306/25)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Сотнікова С.В.

Остапенка О.М.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Сумської області від 12.05.2025 у справі № 920/1061/23(920/306/25) (суддя Яковенко В.В., повний текст рішення складено та підписано - 12.05.2025)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт»

до 1) ОСОБА_1

2) ОСОБА_2

про стягнення 6 499,27 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 12.05.2025 у справі № 920/1061/23(920/306/25) (суддя Яковенко В.В., повний текст рішення складено та підписано - 12.05.2025) позов задоволено повністю; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» 6499,27 грн заборгованості за послугу з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування за період з 01.11.2021 по 30.09.2024; стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» 1211,20 грн судового збору; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» 1211,20 грн судового збору.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 12.05.2025 у справі № 920/1061/23 (920/306/25); прийняти рішення про відмову ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» у задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості в сумі 6499,27 грн та судових стягнень; визнати неукладеним Договір приєднання про послуги з постачання теплової енергії від 01.10.2021 між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт»; визнати факт неотримання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 послуг з теплопостачання з 01.11.2021 по 30.09.2024; зобов`язати ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за фіктивні послуги з постачання теплової енергії з суми 6499,27 грн до 0,00 гривні.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2025 апеляційну скаргу у справі № 920/1061/23 (920/306/25) передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Отрюх Б.В., судді: Сотніков С.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2025 у справі № 920/1061/23 (920/306/25) витребувано з Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/1061/23 (920/306/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» до 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 про стягнення 6 499,27 грн; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Сумської області від 12.05.2025 у справі № 920/1061/23(920/306/25) до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.

06.10.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 920/1061/23(920/306/25).

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), з огляду на наступне.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з ч. 4 ст. 258 ГПК України якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

В силу ч. 4 ст. 258 ГПК України якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Частина 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка була чинною на момент звернення із позовною заявою) визначає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній станом на день подання позовної заяви) встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи № 920/1061/23(920/306/25), позивач звернувся до Господарського суду Сумської області з позовною заявою (а.с. 1-41), відповідно до якої просив суд, стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 борг за надані послуги з централізованого опалення.

Отже, за подання до господарського суду даної позовної заяви про стягнення боргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Шостинське підприємство «Харківенергоремонт» повинно було сплатити судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 4053 від 17.02.2025 (арк. 5).

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції чинній на дату звернення з цією апеляційною скаргою, визначено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами судовий збір сплачується у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відтак за подання даної апеляційної скарги, за оскарження рішення Господарського суду Сумської області від 12.05.2025 у справі № 920/1061/23(920/306/25) скаржниками мало бути сплачено судовий збір у розмірі 3 633,60 грн (2 422,40 х 150%).

Натомість звертаючись до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Сумської області від 12.05.2025 у справі № 920/1061/23(920/306/25), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наведеного вище не врахували та не сплатили судовий збір у встановленому розмірі.

Разом з тим, до апеляційної скарги долучено клопотання про звільнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від сплати судового збору.

Відповідно до вищевказаного клопотання скаржники просять звільнити їх від сплати судового збору, у зв`язку з низьким рівнем пенсійних надходжень.

Північний апеляційний господарський суд розглянув клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору та дійшов висновку про відмову у його задоволенні з таких підстав.

Статтею 8 Закону «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема, при наявності умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Частиною 1 ст. 8 Закону «Про судовий збір» унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.11.2023 у справі № 906/308/20 дійшла висновку, що положення пункту 1 можуть бути застосовані і до відповідача фізичної особи за наявності відповідної підстави.

Відмова у звільненні від сплати судового збору з тих підстав, що така особа є відповідачем, без дослідження судом доказів, якими відповідач обґрунтовує наявність підстав для застосування пункту 1, завдає шкоди самій суті права відповідача на доступ до суду, підкреслила ВП ВС.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.11.2023 у справі № 906/308/20 зазначила : «Ураховуючи наведене, відповідач у справі може за певних обставин (дійсної неспроможності сплатити судовий збір, підтвердженої належними доказами) бути звільненим від сплати судового збору або його сплата може бути відстрочена чи розстрочена, розмір судового збору може бути зменшений судом. Тобто за вказаних обставин з метою забезпечення права особи на судовий захист стаття 8 Закону України «Про судовий збір» може бути застосована за аналогією закону до іншої сторони спору (частина дев`ята статті 10 Цивільного процесуального кодексу України)».

Положення ст. 8 Закону «Про судовий збір» містять виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору.

Щодо права застосування статті 8 Закону України «Про судовий збір» у контексті розстрочки, відстрочки та звільнення від сплати судового збору щодо юридичних осіб Велика Палата Верховного Суду висловлювалася послідовно і неодноразово.

Зазначеної правової позиції дотримуються також, зокрема, в ухвалах Верховного Суду від 17.05.2024 у справі № 910/11150/23, від 14.05.2024 у справі № 917/1125/23, від 13.05.2024 у справі № 908/1320/23 (908/2674/23), від 09.05.2024 у справі № 914/3080/20, від 04.03.2024 у справі № 910/3126/23, від 17.01.2024 у справі № 910/9725/23, від 22.11.2023 у справі № 910/1265/23, від 28.09.2023 у справі № 922/4067/19, від 24.05.2024 у справі № 910/9804/23.

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, таким чином, скаржник не відноситься до переліку осіб, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір».

У п. 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 940/2276/18 зроблено висновок про те, що з аналізу ст. 8 Закону «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Положення ГПК та Закону «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2005 у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland»), заява №71731/01; пункти 63-64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland»), заява №73547/01).

З урахуванням цих рішень Європейського суду з прав людини Верховний Суд у постановах від 21.10.2022 у справі № 905/1059/21 та від 30.11.2022 у справі № 905/1060/21 зробив висновок, що скрутний майновий стан підтверджується відповідними доказами, які містять інформацію, у тому числі, щодо наявності/відсутності коштів (на банківських або депозитних рахунках), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів.

Крім того, Верховний Суд неодноразово вказував, що загальна сума отриманих доходів фізичною особою може бути підтверджена довідкою про доходи фізичної особи за попередній рік, виданою органом Державної податкової служби України, інформацією із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та довідкою Пенсійного фонду України форми ОК-5 або ОК-7 (ухвали Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 921/2/21(921/463/22), від 17.07.2023 у справі № 757/14112/20-ц, від 03.05.2022 у справі № 914/1147/20, від 10.11.2021 у справі № 922/1429/19, від 06.06.2021 у справі № 922/1775/19).

На підтвердження свого фінансового становища скаржник надав виписку по картковому рахунку в період з 01.01.2025 по 16.09.2025, консультаційну довідку з Шосткинської центральної районної лікарні, консультаційну довідку з Шосткинського міського центру первинної медико - санітарної допомоги. При цьому, скаржник не надав інформації та інших доказів, зокрема, відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2024 рік, довідки Пенсійного фонду України форми ОК-5 або ОК-7; документів щодо наявності банківських рахунків із зазначенням коштів на них, документі щодо перебування у його власності рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, тощо.

З огляду на це, Північний апеляційний господарський суд, розглянувши клопотання скаржників про звільнення від сплати судового збору, дійшов висновку, що зазначені скаржниками обставини не є безумовними підставами для звільнення їх від сплати судового збору, оскільки надані до суду апеляційної інстанції докази на підтвердження майнового стану заявника, зокрема, виписка по картковому рахунку в період з 01.01.2025 по 16.09.2025, консультаційна довідка з Шосткинської центральної районної лікарні, консультаційна довідка з Шосткинського міського центру первинної медико - санітарної допомоги не відображає інформацію про доходи скаржника за попередній рік, та не підтверджує неможливість сплати ним судового збору у визначеному розмірі за подання апеляційної скарги у цій справі. Аналогічну позицію застосував Верховний Суд в ухвалі від 11.09.2024 у справі № 905/993/21.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.10.2023 у справі № 910/10939/22, вирішуючи питання щодо наслідків відмови суду в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, висловленого в заяві про усунення недоліків апеляційної скарги, дійшла висновку, що прийнявши рішення про відмову у звільненні від сплати судового збору, суд має постановити ухвалу про залишення скарги без руху, направити її заявнику та переконатись, що він отримав цю ухвалу і має розумний строк для сплати судового збору та подання заяви про продовження або поновлення строку на усунення недоліків разом з доказами сплати судового збору.

З огляду на зазначене, враховуючи, що скаржник скористався правом на подачу клопотання про звільнення від сплати судового збору, однак документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі не надав, натомість заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору, у задоволенні якого відмовлено, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга залишається без руху для надання скаржнику строку для сплати судового збору у розмірі 3 633,60 грн, або подання клопотання про відстрочення чи розстрочення сплати судового, або подання клопотання про зменшення сплати судового збору за подання відповідної скарги.

Аналогічну позицію застосував Верховний Суд в ухвалах від 21.12.2023 у справі № 911/2579/22, від 11.01.2024 у справі № 910/10905/21, від 11.09.2024 у справі № 905/993/21.

Отже, подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогами ст. 258 ГПК України.

Отже, наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч. 2 ст. 260 ГПК України та залишення без руху поданої апеляційної скарги.

Крім того, ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників процесу перед законом і судом.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, слід запропонувати скаржнику надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 12.05.2025 у справі № 920/1061/23(920/306/25) у розмірі 3 633,60 грн.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. У клопотанні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звільнення їх сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 12.05.2025 у справі № 920/1061/23(920/306/25) - відмовити.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Сумської області від 12.05.2025 у справі № 920/1061/23(920/306/25) - залишити без руху.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, шляхом подання відповідної заяви.

4. Попередити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що якщо не буде усунено недоліки в зазначений строк шляхом подання відповідної заяви, суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає скаржнику.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді С.В. Сотніков

О.М. Остапенко