ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
17.10.2025 року м.Дніпро Справа № 904/876/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)
суддів: Кощеєв І.М., Чус О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Солоніка" про ухвалення додаткового рішення у справі №904/876/25
про стягнення збитків у сумі 3 902 850 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Солоніка" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "Технологія-2000" про стягнення збитків у сумі 3 902 850 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням Приватним підприємством "Технологія-2000" умов договору № 01/ОХ від 03.02.2022 про надання послуг відповідального зберігання, у зв`язку з чим позивачем відповідно до ч. 3 ст. 623 Цивільного кодексу, з урахуванням ринкових цін, визначених згідно з ціновою довідкою Державного підприємства "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків" № 3-1/169 від 10.02.2025, розраховані збитки у розмірі 3 902 850 грн за неповернення 265,5 т сульфату амонію добривного гранульованого, переданого відповідачу на зберігання.
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2025 у справі №904/876/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Солоніка" про забезпечення позову - задоволено.
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.03.2025 Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Технологія-2000" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2025 у справі №904/876/25 (про забезпечення позову). Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 08.07.2025 об 09:30 годин.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2025 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Технологія-2000" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2025 у справі №904/876/25 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2025 у справі №904/876/25 залишено без змін. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне підприємство "Технологія-2000".
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.07.2025 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Солоніка" про ухвалення додаткового рішення у справі №904/876/25. Розгляд заяви призначено в судовому засіданні на 10.03.2026 об 12:00 год.
У зв`язку з набуттям чинності Закону України № 4508-ІХ від 18.06.2025 згідно якої частину 3 статті 244 викласти в такій редакції: " Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи" та з метою оптимізації строків, колегія суддів вважає за необхідне перейти до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Солоніка" про ухвалення додаткового рішення без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.08.2025 вирішено подальший розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Солоніка" про ухвалення додаткового рішення у справі №904/876/25 без повідомлення учасників справи
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 244 ГПК суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частинами першою - третьою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до тексту відзиву на апеляційну скаргу: «…Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції: витрати на професійну правничу допомогу становитимуть орієнтовно 10 000 грн. (десять тисяч гривень 00 коп.).…».
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів констатує, що позивачем дотримано вимоги частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України в частині надання разом з першою заявою по суті спору попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
15.07.2025 до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Солоніка про ухвалення додаткового рішення, яку було сформовано в системі «Електронний суд» 14.07.2025. До заяви згідно додатків додано:
1. Копія договору про надання правничої допомоги від 01.11.2024.
2. Копія додаткової угоди № 2 від 23.03.2025.
4. Витяг з ЄДР щодо АО Клименко і партнери.
5. Копія довіреності від 08.01.2022.
6. Копія довіреності N1-515 від 07.01.2025.
7. Копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
8. Квитанція про надсилання стороні ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТЕХНОЛОГІЯ-2000" 30815216.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що позивачем дотримано вимоги частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України щодо строків подання доказів несення ним витрат на професійну правничу допомогу.
Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.
Пункт 4 частини першої статті 1 Закону №5076-VI визначає, що договір про надання правничої допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону №5076-VI).
Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2024 між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Клименко і Партнери» укладено договір про надання правничої допомоги.
Відповідно до п. 1.1. предметом даного Договору є надання Об`єднанням усіма законними методами та способами правничої допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правничу допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором.
Відповідно до п.1.2. на виконання п. 1.1. даного Договору Клієнт надає право (уповноважує) адвокатам Об`єднання або залученим Об`єднанням адвокатам при здійсненні своїх повноважень:
- представляти Клієнта перед органами державної влади та місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та будь-якими фізичними особами;
- представляти Клієнта у всіх правоохоронних та контролюючих органах, в тому числі в органах Національної поліції України, прокуратури України, Служби безпеки України та будь-яких інших, органах місцевого самоврядування, органах нотаріату, органах Державної виконавчої служби, у державних та приватних виконавців, судах всіх інстанцій, у тому числі, в місцевих судах (загальних, господарських, адміністративних), як судах першої інстанції, судах апеляційної та касаційної інстанцій (загальних, господарських, адміністративних), в Господарському суді Дніпропетровської області, Центральному апеляційному господарському суді, Верховному Суді, Конституційному Суді України з усіма правами (без обмежень повноважень) наданими позивачу, відповідачу, третій особі, заявнику, скаржнику, заінтересованій особі, стороні виконавчого провадження та захиснику Клієнта незалежно від його процесуального статусу (потерпілий, затриманий, підозрюваний, обвинувачений, підсудний, свідок тощо).
Відповідно до п. 4.1. Договору за надані послуги (правничу допомогу) Клієнт виплачує Об`єднанню гонорар у розмірі та строки, обумовленому додатковою домовленістю Сторін у додаткових угодах до нього Договору.
Окремо Клієнт відшкодовує витрати, здійснені Об`єднанням для надання професійної правничої (правової) допомоги.
Згідно п. 7.2. строк Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1. (з моменту його підписання Сторонами) цього Договору та закінчується 31 грудня 2025 року.
23.03.2022 між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Клименко і Партнери» укладено Додаткову угоду № 2 до договору про надання правничої допомоги від 01 листопада 2024 р. (далі додаткова угода), згідно якої сторони домовились, що за надані послуги (правничу допомогу) у судовій справі № 904/876/25 за апеляційною скаргою ПП «ТЕХНОЛОГІЯ-2000» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2025 у справі №904/876/25 (про забезпечення позову), яка розглядається Центральним апеляційним господарським судом, що включає в себе підготовку та подання до господарського суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу Відповідача, збір доказів на спростування доводів апеляційної скарги шляхом подання адвокатських запитів, представництво адвокатами Об`єднання інтересів Клієнта у судових засіданнях в господарському суді апеляційної інстанції, підготовку та подання до суду всіх необхідних процесуальних документів та вчинення інших необхідних процесуальних дій, які виникнуть в процесі розгляду господарським судом апеляційної інстанції вказаної справи, Клієнт виплачує Об`єднанню фіксований гонорар у розмірі 10 000 гри. 00 коп. (десять тисяч гривень 00 коп.) шляхом оплати на поточний рахунок Об`єднання, вказаний у цьому Договорі, у строк не пізніше ніж 30 робочих днів з моменту набуття законної сили постановою Центрального апеляційного господарського суду у справі №904/876/25, ухваленої за результатами розгляду вказаної апеляційної скарги.
Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Адвокатський гонорар може існувати у двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів виснує, що умовами пункту 1 додаткової угоди сторонами визначено фіксований гонорар у розмірі 10 000 гри. 00 коп.
Діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 - 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказав, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5 - 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 -7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Верховний Суд зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості тощо.
У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
підготовка адвокатського запиту вих. № 240325-1 24.03.2025 до Слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області з метою збору доказів на спростування доводів апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2025 у справі №904/876/25 (про забезпечення позову);
підготовка та подання до ЦАГС відзиву на апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2025 у справі №904/876/25 (про забезпечення позову) з додатками;
представництво адвокатом Об`єднання інтересів Замовника в ЦАГС у справі № 904/876/25 у судовому засіданні .08.07.2025.
Загальна вартість робіт (послуг) становить 10 000,00 грн.
Як свідчать матеріали справи, 18.08.2025 від приватного підприємства "Технологія-2000" надійшли заперечення на клопотання ( заяву), в яких останній просить у задоволенні заяви представника ТОВ «СОЛОНІКА» про ухвалення додаткового рішення, а саме стягнення з ПП «Технологія 2000» витрат на правничу допомогу відмовити.
Доводи заперечення на клопотання ( заяву) приватного підприємства "Технологія-2000" : "...Перш за все необхідно зазначити, що після розгляду апеляційної скарги по суті, виходу суду із нарадчої кімнати судом було проголошено вступну та резолютивну частини постанови, відповідно до якої, зокрема, з ПП «Технологія -2000» на користь ТОВ «Солоніка» стягнуто витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 (десяти тисяч) гривень.
Надалі була надана Постанова суду, резулятивна частина якої, вже не містила оголошеної частини стягнення витрат на правничу допомогу.
Не дивлячись на грубе порушення процесу з боку суду, та наперед очевидне задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки його задоволення було оголошено безпосередньо в судовому засіданні, сторона Відповідача вирішила подати свої заперечення на заяву.
Щодо заяви про ухвалення додаткового рішення, необхідно зазначити наступне:
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України ......
Разом з тим, положеннями статті 221 ГПК України визначено: ......
Перш за все необхідно зазначити, що хоч заявник і зазначає, що до відзиву на апеляційну скаргу і було подано попередній розрахунок судових витрат, проте така заява не відповідає дійсності.
Представником Позивача до відзиву на апеляційну скаргу не було долучено жодних документів, в. т.ч. попереднього розрахунку судових витрат, та не було зазначено, про стягнення витрат на правничу допомогу.
Окремо необхідно зазначити, що розмір витрат на правничу допомогу не відповідає критерію розумності.
Так, зміст відзиву на апеляційну скаргу фактично дублює зміст відповіді на відзив, в рамках розгляду справи № 904/876/25.
Подання адвокатського запиту до СУ ГУНП в Дніпропетровській області також було здійснено в рамках поданих документів розгляду справи Господарськими судом Дніпропетровської області.
Адвокатський запит, який було долучено до відзиву на апеляційну скаргу не містить у собі жодного посилання, що направляється в рамках розгляду саме скарги на ухвалу про забезпечення позову.
З урахуванням вищевикладеного, очевидно, що сторона ТОВ «СОЛОНІКА» бажає подвійного стягнення витрат на правничу допомогу, за одні дії, вчинені в рамках розгляду справи № 904/876/25....", відхиляються колегією суддів як такі, що спростовуються як змістом постанови Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2025, якою не було вирішено питання щодо витрат на правничу допомогу, так і записом судового засідання від 08.07.2025.
Відповідно, враховуючи критерії розумності, співмірності та реальності понесених стороною витрат на правничу допомогу, з огляду на рівень складності даної справи, кількість та рівень обґрунтованості складених представником позивача процесуальних документів та вчинених ним дій щодо захисту прав Клієнта, заявлена до відшкодування сума витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягає стягненню.
Заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу повною мірою відповідають обсягу наданих адвокатом послуг крізь призму критеріїв розумності, співмірності, встановлення їхньої дійсності, необхідності та не є надмірними
Зважаючи на вищенаведене, з урахуванням матеріалів справи, а також наведених вище норм чинного законодавства та практики Верховного Суду щодо їх застосування, колегія суддів зазначає, що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Солоніка" про ухвалення додаткового рішення у справі слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн. витрат на правову (правничу) допомогу.
Керуючись ст.ст.129, 244, 281 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Солоніка про ухвалення додаткового рішення у справі №904/876/25 задовольнити.
Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Головуючий суддя М.О. Дармін
Суддя О.В. Чус
Суддя І.М. Кощеєв