УХВАЛА

про відмову у задоволенні скарги

09.09.2025Справа № 910/5724/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі Батій О.В. розглянувши

скаргу Приватного акціонерного товариства «Кінто»

про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо непоновлення виконавчих дій та невчинення виконавчих дій з примусового виконання наказів

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Кінто»

до Акціонерного товариства «Укрнафта»

про стягнення 2 310 565, 25 грн

за участю представників:

від заявника (стягувача): Кологойда О.В.

від відповідача (боржника): Михалевич М.М.

від виконавця: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва зі скаргою звернулося Приватне акціонерне товариство «Кінто» (далі - ПрАТ «Кінто», скаржник) про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції, визнання неправомірними та скасування постанов про зупинення виконавчих дій, зобов`язання накласти арешт та звернути стягнення на грошові кошти.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2025 вказана скарга була прийнята до розгляду в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Мороз Л.Є. щодо непоновлення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП № НОМЕР_1, ВП № НОМЕР_2, ВП № НОМЕР_3, ВП № НОМЕР_4 та невчинення дій щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва від 08.01.2024 у справі № 910/5724/23, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 у справі № 910/5724/23.

Скарга мотивована тим, що постановами державного виконавця у виконавчих провадженнях ВП № НОМЕР_1, ВП № НОМЕР_2, ВП № НОМЕР_3, ВП № НОМЕР_4 від 12.09.2024 зі стягнення заборгованості з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (яке в подальшому змінило свою організаційно-правову форму на Акціонерне товариство, далі - АТ «Укрнафта») вчинення виконавчих дій на період воєнного стану було зупинено. Проте постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 у цій справі дії державного виконавця щодо зупинення виконавчих дій та його бездіяльність під час примусового виконання судових наказів було визнано неправомірними; державного виконавця зобов`язано усунути допущене порушення шляхом поновлення виконавчих проваджень та вчинення ним дій з примусового виконання наказів Господарського суду м. Києва від 08.01.2024. Разом з тим на день подачі цієї скарги постанова апеляційного суду від 03.03.2025 державним виконавцем не виконана, виконавчі дії не поновлені, арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках АТ «Укрнафта», не накладено та будь-які дії на виконання судового рішення у справі № 910/5724/23, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», не вчинені.

Боржник (АТ «Укрнафта») подав свої заперечення на скаргу, в яких вказав, що імперативний обов`язок щодо заборони вчинення державним виконавцем виконавчих дій, спрямованих на фактичне виконання рішення суду в даній справі, передбачений приписами Закону України «Про виконавче провадження», тобто підстави для зупинення виконавчих проваджень, при чинних та не скасованих постановах державного виконавця про зупинення виконавчих дій, на час розгляду скарги не відпали. Самі ж вимоги скарги ПрАТ «Кінто» ґрунтуються на постанові суду апеляційної інстанції від 03.03.2025, яка оскаржується в суді касаційної інстанції. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Державний виконавець у своїх поясненнях зазначив, що законні підстави для поновлення виконавчих проваджень ВП № НОМЕР_1, ВП № НОМЕР_2, ВП № НОМЕР_3, ВП № НОМЕР_4 та вчинення виконавчих дій за ними відсутні, оскільки рішення про виключення АТ «Укрнафта» з переліку підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях та щодо яких зупиняється виконання судових рішень на час воєнного стану, до виконавчої служби не надходили; суд апеляційної інстанції у постанові від 03.03.2025 зобов`язав державного виконавця поновити виконавчі дії за вказаними виконавчими провадженнями в той час, як постанови про зупинення цих виконавчих проваджень залишилися чинними та не скасованими. Відтак вважав скаргу стягувача необґрунтованою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2025 провадження за скаргою ПрАТ «Кінто» було зупинено до перегляду Верховним Судом постанови Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 у цій справі.

У зв`язку з усуненням обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 розгляд скарги було поновлено, судове засідання призначено на 09.10.2025.

У судовому засіданні представник скаржника (стягувача) свої вимоги підтримав та обґрунтував, вказав, що з часу набрання законної сили постановою ПАГС від 03.03.2025 та до її скасування постановою Верховного Суду від 12.06.2025 виконавець мав поновити вищезазначені виконавчі провадження та вчинити дії щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва від 08.01.2024 у справі № 910/5724/23, просив задовольнити скаргу.

Представник боржника - АТ «Укрнафта» проти скарги заперечив, зазначив, що державний виконавець правомірно зупинив виконавчі дії у виконавчих провадженнях з підстав, передбачених законом, що підтверджено постановою Верховного Суду від 12.06.2025 у цій справі, а тому просив відмовити у задоволенні скарги.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, подав клопотання про розгляд скарги без його участі.

Суд, розглянувши скаргу та доводи інших учасників процесу, заслухавши пояснення їх представників у судовому засіданні та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Установлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у цій справі, яке набрало законної сили, позовні вимоги ПрАТ «Кінто» до АТ «Укрнафта» про стягнення частини чистого прибутку задоволено; стягнуто з АТ «Укрнафта» частину чистого прибутку за 2020 рік в сумі 2 310 565, 25 грн, витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн та судовий збір у сумі 27 726, 78 грн.

08.01.2024, на виконання вказаного рішення, Господарський суд міста Києва видав відповідні накази, які були пред`явлені стягувачем до Шевченківського відділу ДВС у м. Києві на примусове виконання.

24.07.2024 державний виконавець виніс постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП № НОМЕР_1, ВП № НОМЕР_2, ВП № НОМЕР_3, ВП № НОМЕР_4, постанови про стягнення виконавчого збору та розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Також встановлено, що 12.09.2024 державний виконавець виніс постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП № НОМЕР_1, ВП № НОМЕР_2, ВП № НОМЕР_3, ВП № НОМЕР_4 у зв`язку із включенням боржника до переліку підприємств, за якими виконавчі провадження зупиняються на період дії воєнного стану.

04.11.2024 ПрАТ «Кінто» звернулося до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця при виконанні наказів Господарського суду міста Києва у справі № 910/5724/23 у виконавчих провадженнях ВП № НОМЕР_1, ВП № НОМЕР_2, ВП № НОМЕР_3, ВП № НОМЕР_4, у якій просило визнати неправомірними дії державного виконавця щодо зупинення виконавчих дій, бездіяльність щодо ненакладення арешту на грошові кошти на рахунках боржника та невчинення інших дій щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва від 08.01.2024 відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а також просило зобов`язати державного виконавця усунути допущене порушення шляхом поновлення виконавчих дій за виконавчими провадженнями та накласти арешт на грошові кошти АТ «Укрнафта» у національній і іноземних валютах, інші цінності на рахунках АТ «Укрнафта» у банках та інших фінансових установах в межах загальної суми стягнення 2 231 511,25 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 у задоволенні зазначеної скарги було відмовлено, оскільки боржник у визначеному законом порядку повідомив виконавця про внесення його до переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану. Крім того суд розглянув вимогу скаржника про накладення арешту на грошові кошти АТ «Укрнафта» та прийшов до висновку про відмову у її задоволенні, адже накладення арешту на кошти та майно боржника у межах виконавчого провадження є виключною компетенцією державного/приватного виконавця за наявності такого відкритого виконавчого провадження.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 частково скасовано; визнано неправомірними дії державного виконавця щодо зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП № НОМЕР_1, ВП № НОМЕР_2, ВП № НОМЕР_3, ВП № НОМЕР_4 та бездіяльність державного виконавця під час примусового виконання судових наказів; зобов`язано державного виконавця усунути допущене порушення (поновити порушене право ПрАТ «Кінто») шляхом поновлення виконавчих дій за виконавчими провадженнями та вчинення дій з примусового виконання наказів Господарського суду м. Києва від 08.01.2024, передбачених Законом України «Про виконавче провадження»; у решті ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

У подальшому, на підставі вказаної постанови Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025, ПрАТ «Кінто» звернулося до Господарського суду міста Києва з цією скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо невиконання постанови суду апеляційної інстанції від 03.03.2025, непоновлення виконавчих проваджень та невчинення виконавчих дій за ними.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, положень частини першої статті 18, частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій виконавців регламентує Закон України «Про виконавче провадження".

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Так, статтею 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначені підстави та порядок, відповідно до яких виконавець зобов`язаний зупинити вчинення виконавчих дій.

Також п. 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» (який набрав чинності 25.08.2022) встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, вчинення виконавчих дій зупиняється у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового військовослужбовців, його перерахунку, щодо військовослужбовців житлом), боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу/визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України, рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, або якщо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги здійснюється щодо нерухомого майна, яке є місцем постійного проживання такої фізичної особи і було знищено або пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій.

Відповідно до Порядку визначення підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 № 101, перелік підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану, визначається Мінстратегпромом, яке протягом 10 робочих днів з дня отримання заяви та доданих до неї документів забезпечує їх розгляд та приймає рішення про включення або про відмову у включенні підприємства до переліку, про що видається відповідний наказ. Копія наказу надсилається заявнику протягом п`яти робочих днів з дня прийняття відповідного рішення з дотриманням вимог Законів України «Про інформацію», «Про державну таємницю» разом із супровідним листом (пункт 9 Порядку). Копії рішення про виключення підприємства з переліку надсилаються органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю та заявнику (п. 11 Порядку).

Таким чином факт внесення підприємства до переліку є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, за умови дотримання процедури: повідомлення виконавця про наявність таких обставин (надсилання боржником копії наказу) і прийняття державним виконавцем постанови.

Судом встановлено, що згідно з Наказом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України № 52 від 23.03.2023 АТ «Укрнафта» було включене до переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану.

Абзац перший ч. 4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Отже боржник, який включений до переліку боржників - підприємств оборонно-промислового комплексу, зобов`язаний невідкладно письмово повідомити виконавця, який має зупинити вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Матеріали справи свідчать, що боржник (АТ «Укрнафта») про відповідні обставини повідомив державного виконавця, надіславши лист № 01/01/07/01/02-02/01/1294 від 27.03.2023 (зареєстрований у Шевченківському відділі ДВС ЦМУ МЮ м. Києві під № 13418 від 31.03.2023), тобто дотримався порядку, визначеного чинним законодавством на час спірних правовідносин, у зв`язку з чим і були винесені постанови про зупинення виконавчих проваджень ВП № НОМЕР_1, ВП № НОМЕР_2, ВП № НОМЕР_3, ВП № НОМЕР_4.

Таким чином суд дійшов висновку, що дії державного виконавця з винесення постанов про зупинення вчинення виконавчих дій є правомірними та такими, що вчинені на підставі, в порядку та в межах повноважень, передбаченими законом.

Поряд з цим із матеріалів справи вбачається, що постановою Верховного Суду у цій справі від 12.06.2025 постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 скасовано в частині задоволення скарги щодо визнання неправомірними дій державного виконавця щодо зупинення виконавчих дій та зобов`язання державного виконавця усунути допущене порушення (поновити порушене право ПрАТ "Кінто") шляхом поновлення виконавчих дій за виконавчими провадженнями та вчинення дій по примусовому виконанню наказів Господарського суду міста Києва від 08.01.2024; ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.11.2024 в скасованій частині залишено в силі.

Вказана постанова касаційної інстанції мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що державний виконавець правомірно зупинив вчинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями провадженнями ВП № НОМЕР_1, ВП № НОМЕР_2, ВП № НОМЕР_3, ВП № НОМЕР_4.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, постанова Верховного Суду від 12.06.2025 у справі № 910/5724/23 має преюдиціальне значення, а встановлені нею обставини щодо правомірності зупинення державним виконавцем вчинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП № НОМЕР_1, ВП № НОМЕР_2, ВП № НОМЕР_3, ВП № НОМЕР_4 повторного доведення не потребують.

Таким чином, оскільки вимоги скарги ПрАТ «Кінто» ґрунтуються на постанові ПАГС від 03.03.2025, яка була скасована постановою Верховного Суду від 12.06.2025, то наразі відсутні підстави для задоволення даної скарги стягувача.

Стосовно тверджень скаржника про те, що з моменту набрання чинності постанови ПАГС від 03.03.2025 та до її скасування постановою Верховного Суду від 12.06.2025 виконавець повинен був поновити виконавче провадження та вчинити дії щодо примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва № 910/5724/23 від 08.01.2024, суд зазначає, що чинність постанови суду, яка в подальшому була скасована, не є підставою для визнання неправомірною бездіяльності приватного виконавця, оскільки Верховний Суд у цій справі дійшов висновку про наявність підстав для зупинення виконавчих дій протягом всього часу виконання судового рішення та вказав на правомірність зупинення вчинення таких дій державним виконавцем. При цьому слід врахувати, що постанови державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій від 12.09.2024 не були скасовані.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 14.10.2024 у справі № 910/10222/22, для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

За таких обставин суд дійшов висновку, що скарга ПрАТ «Кінто» про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною задоволенню не підлягає.

Згідно зі статтею 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства «Кінто» про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо непоновлення виконавчих дій та невчинення виконавчих дій з примусового виконання наказів.

Скорочена ухвала оголошена в судовому засіданні 09 жовтня 2025 року.

Повна ухвала складена 14 жовтня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та з цього дня може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк.

Суддя Головіна К. І.