ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2025 р. Справа№ 910/12510/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Барсук М.А.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Муковоз В.І.,

за участю представників:

від позивача - Кулініч А.П.,

від відповідача - Заведій В.І.,

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2025 у справі №910/12510/24 (суддя Полякова К.В., повне рішення складено - 15.04.2025) за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Міністерства оборони України про стягнення 257 679 756,10 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства оборони України про стягнення 257679756,10 грн. заборгованості за договором від 25.12.2023 № 370/1/5/18/ВС/268/2023-ЦЮ.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині здійснення повного та своєчасного розрахунку за надані послуги по перевезенню вантажів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2025 заяву Міністерства оборони України про закриття провадження у справі (у частині) задоволено повністю. Провадження у справі № 910/12510/24 у частині позовних вимог про стягнення 251 765 200,80 грн. основного боргу закрито.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.03.2025 у справі №910/12510/24 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 5646488 (п`ять мільйонів шістсот сорок шість тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн. 48 коп. боргу, а також 23223 (двадцять три тисячі двісті двадцять три) грн. 20 коп. витрат зі сплати судового збору.

Суд визнав доведеними обставини справи щодо неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повної оплати наданих позивачем послуг по перевезенню вантажів за укладеним між сторонами Договором про надання послуг з організації перевезень залізничним транспортом військових вантажів.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволених вимог.

На переконання скаржника поза увагою суду залишились істотні обставини, які мають значення для вирішення спору. Зокрема, що згідно з положеннями постанови КМУ № 379 та Порядку організації діяльності залізничного транспорту під час здійснення військових залізничних перевезень, затвердженого постановою КМУ від 04.11.2014 № 891 гуманітарна допомога не є військовим майном, яке закріплене за Збройними Силами України, а тому, відповідно, не може вважатись військовим вантажем.

Відповідач вважає, що до спірних правовідносин з перевезення гуманітарної допомоги підлягають застосуванню положення постанови КМУ № 379 згідно з якими витрати Залізниці, пов`язані з одержанням, збором, обробкою, зберіганням, оформленням та перевезенням гуманітарних вантажів, відшкодовуються за рахунок коштів державного бюджету, які здійснюються для фінансування заходів з безперебійного функціонування залізничного транспорту.

В судовому засіданні представник апелянта - відповідача у справі підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

25.12.2023 між позивачем (перевізник) та відповідачем (замовник) укладено договір про надання послуг з організації перевезень залізничним транспортом військових вантажів і проведення розрахунків за них № 370/1/5/18/ВС/268/2023-ЦЮ, предметом якого є послуги з перевезень громадським, залізничним транспортом (60210000-3) (послуги з перевезень залізничним транспортом військових вантажів) (далі - Послуги). Послуги включають надання власного вагону Перевізника для перевезення та інші послуги, пов`язані з організацією перевезення військових вантажів. Послуги можуть надаватися у власних вагонах Перевізника, у вагонах Замовника та вагонах залізниці іншої держави.

Відповідно до пункту 3.1 Договору (у редакції Додаткової угоди № 1 від 27.02.2024) ціна договору визначається в межах сум, передбачених відповідними бюджетними асигнуваннями на 2024 рік та становить 970200000 грн., у т.ч. ПДВ 161700000 грн.

Згідно з пунктом 4.1 Договору розмір плати за перевезення вантажу у вагоні Перевізника складається з: 1) плати за перевезення (провізної плати) навантаженого власного вагону Перевізника та інших платежів, які визначаються за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника; 2) компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону Перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, з урахуванням коригуючих коефіцієнтів до тарифів Збірника тарифів на дату відправлення вагону, скореговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в Додатку 2 до цього Договору. Якщо тарифна відстань за перевезення власних вагонів Перевізника в порожньому етапі перевищуватиме 2190 км, то плата визначається з використанням формул, наведених у пункті 2 розділу IV Збірника тарифів, за фактичну відстань та коефіцієнту, що коригує вартість за операцію руху залежно від відстані перевезення, який має значення у тарифному поясі "від 2091 км до 2190 км". Під час визначення тарифної відстані за перевезення порожніх власних вагонів Перевізника неповні кілометри округлюються до повних за загальними правилами; 3) плати за використання власного вагону Перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах).

За змістом пункту 5.1 договору оплата послуг за цим Договором здійснюється у національній валюті України - гривні, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Перевізника, вказаний у п. 5.9. Договору за фактично надані Перевізником послуги.

При оформленні військових перевезень комплект документів, які належать Замовнику (або у випадку втрати документів внаслідок бойових дій - належним чином завірені їх копії, або дублікати), а саме: накладні, накопичувальні картки, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, відомості плати за користування вагонами та інші документи, які підписані уповноваженими представниками військових частин (військових підрозділів) та працівниками станції (далі - розрахункові документи), направляються зі станцій, де здійснювалось оформлення військових перевезень, до виробничих структурних підрозділів філії "ЄРЦ" для опрацювання та подальшої видачі їх представнику Управління військових сполучень на залізницях (далі - представники Замовника) для перевірки правильності нарахувань та оформлення розрахункових документів (пункт 5.4 договору).

У пункті 6.1 договору строк надання Послуг встановлений до 31.12.2024 року.

Відповідно до пункту 6.2 договору надання Послуг за цим Договором здійснюється на підставі витягів з плану військових перевезень, які Замовник пред`являє Перевізнику через представника Замовника на регіональній філії "Південно-Західна залізниця".

Надання Послуг за цим Договором підтверджується одним або кількома документами: залізничною накладною, відомістю плати за користування вагонами (контейнерами), відомістю плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, накопичувальною карткою та іншими документами, які узгоджені та підписані відповідальним представником військової частини, призначеним наказом командира частини (6.3 договору).

Відповідно до пункту 12.1 договору останній набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2024, а в частині проведення розрахунків - до повного їх виконання.

Згідно з пунктом 12.4 Договору сторони, враховуючи вимоги частини третьої статті 631 Цивільного кодексу України, дійшли згоди, що умови цього Договору застосовуються до відносин між Сторонами, які виникли до його укладання, а саме - з 01.01.2023 року відповідно до діючих ставок та тарифів на день надання послуги.

У додатку № 4 до договору визначено перелік із 474 військових частин, що виконують військові перевезення.

20.06.2024 сторонами укладено додаткову угоду № 4 до договору, яка передбачає оплату гуманітарних вантажів, як військових вантажів, починаючи з 05.03.2024 року.

На виконання договірних зобов`язань позивачем у червні 2024 року надано відповідачу послуги на загальну суму 258070324,88 грн.

У подальшому, у липні та серпні 2024 року позивачем відкориговано вартість наданих послуг на суму 268 066,82 грн. згідно з документами №№11059009, 440424, 17059019, 38481599 (Львівська залізниця), №№3093, 589069, 38481602, 38481607, 38481609, 38481613, 38481617 (Одеська залізниця).

Поряд із цим, листом від 03.07.2024 № ЄРЦ-05/3531 філія ЄРЦ направила відповідачу акт наданих послуг та перелік розрахункових документів для опрацювання та перевірки правильності нарахувань та оформлення розрахункових документів на суму 258070324,88 грн.

Проте, відповідач акти наданих послуг не підписав та вартість наданих послуг не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення 257679756,10 грн. боргу.

Під час розгляду справи в суді відповідачем сплачено на користь позивача грошові кошти в сумі 251 765 200,80 грн., що стало підставою для закриття судом першої інстанції провадження у справі в цій частині позовних вимог згідно з пунктом 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

В свою чергу, вимоги в сумі 5 646 488,48 грн були задоволені місцевим господарським судом.

Рішення суду першої інстанції оскаржується відповідачем лише в частині задоволених вимог, а тому виходячи з положень ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Спірні правовідносини виникли з Договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом військових вантажів, який за своєю правовою природою є договором перевезення вантажу.

Згідно з частиною 1 статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Умови перевезення військових вантажів залізничним транспортом регулюються, зокрема, Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць, Правилами перевезення вантажів, Порядком організації діяльності залізничного транспорту під час здійснення військових залізничних перевезень та іншими нормативними актами.

Згідно з положеннями статті 8 Закону України "Про залізничний транспорт" перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Згідно з пунктами 2, 3 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), він визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту. Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 17 Статуту залізниць регламентовано, що перевезення вантажів залізничним транспортом організовуються на договірних засадах. Форма договору про організацію перевезень вантажів встановлюється Правилами. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється місячне планування перевезень. Умови та порядок організації перевезення в усіх видах сполучення визначаються Правилами. Порядок розроблення, термін подання заявок, затвердження планів та облік виконання перевезень вантажів встановлюються Правилами, а військових перевезень - спеціальними інструкціями.

Як вже зазначено вище в силу положень статті 17 Статуту військові перевезення визначаються спеціальними інструкціями.

Постановою КМУ від 04.11.2015 № № 891 затверджено Порядок організації діяльності залізничного транспорту під час здійснення військових залізничних перевезень (далі - Порядок № 891), який визначає механізм здійснення військових залізничних перевезень, їх планування, організації та забезпечення, проведення розрахунків за такі перевезення, утримання і обслуговування залізничних під`їзних колій до військових частин, установ та організацій Збройних Сил у мирний час та особливий період.

У пункті 2 Порядку № 981 зазначені такі терміни (поняття та їх значення), зокрема: відправник - зазначена в перевізному документі військова частина, яка відправляє військові ешелони, військові команди або військовий транспорт; військовий вантаж - військове майно (всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство та інші матеріально-технічні засоби тощо), яке закріплене за Збройними Силами, іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями, правоохоронними органами, Держспецтрансслужбою і Держспецзв`язком та перевозиться залізничним транспортом.

Пунктом 3 Порядку № 981 визначено, що планування та організація військових залізничних перевезень, а також вирішення питань щодо підготовки залізничного транспорту до їх виконання в Міноборони здійснюються органом військових сполучень відповідно до цього Порядку, інших нормативно-правових актів та наказів Міноборони і Мінінфраструктури.

Пунктом 1 розділу II Інструкції з планування військових залізничних перевезень, затвердженої спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства інфраструктури України від 01.12.2015 № 666/503, (далі - Інструкція № 666/503) визначено, що планування військових залізничних перевезень здійснюється ЦУВІСП зі складанням місячних планів військових перевезень (далі - план перевезень) згідно із заявками на планування військових залізничних перевезень (додаток 1) штабів видів Збройних Сил України, оперативних командувань, структурних підрозділів апарату Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України та підпорядкованих їм органів військового управління на підставі відповідних директив, наказів, розпоряджень Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 3-7 розділу II Інструкції № 666/503 заявки на планування військових залізничних перевезень надаються до 20 числа місяця, що передує запланованому, а на додаткові - до 10 числа поточного місяця. Заявки на планування термінових військових перевезень надаються до ЦУВІСП не пізніше, як за три доби до початку навантаження. Заявки на зміну планів перевезень, а також їх відміну надаються до ЦУВІСП не пізніш як за п`ять діб до початку навантаження. ЦУВІСП на підставі отриманих заявок розробляє план перевезень, який доводить до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (Залізниця) не пізніше ніж за сім діб до початку планового місяця. Витяги із плану перевезень ПАТ "Укрзалізниця" доводить до залізниць. Залізниці доводять витяги з плану перевезень до дирекцій залізничних перевезень. Заявки на забезпечення навантаження військових ешелонів і військових транспортів командири військових частин (далі - вантажовідправники) надають військовим комендантам комендатур військових сполучень та начальникам залізничних станцій не пізніш як за 3 доби до початку навантаження за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції.

Аналогічні умови містить і пункт 6.2 Договору згідно з яким надання послуг (у тому числі надання власного вагону перевізника у використання) здійснюється на підставі витягів з плану військових перевезень, які замовник пред`являє перевізнику через представника замовника на регіональній філії "Південно-Західна залізниця".

Долученими до матеріалів справи первинними документами (накладні, накопичувальні картки, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, відомості плати за користування вагонами та інші документи) підтверджується отримання відповідачем послуг з організації перевезень залізничним транспортом військових вантажів, що залишилися відповідачем не оплаченими.

При цьому, на виконання п. 5.4. та п. 5.7. Договору філія ЄРЦ листом від 03.07.2024 №ЄРЦ-05/3531 надала відповідачу акт наданих послуг та перелік розрахункових документів для опрацювання та перевірки правильності нарахувань та оформлення розрахункових документів, що вважається погодженим за відсутності до 18 числа місяця, наступного за звітним, мотивованої відповіді щодо сум неприйнятих до оплати послуг.

У контексті доводів апеляційної скарги про те, що гуманітарна допомога не є військовим майном, яке закріплене за Збройними Силами України та, відповідно, не може вважатись військовим вантажем, Суд зазначає таке.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" із моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Майно для забезпечення руху опору є військовим майном та закріплюється за військовими частинами Сил спеціальних операцій Збройних Сил України.

Відповідно до Положення з військових перевезень залізничним транспортом, морським, річковим та повітряним транспортом, затверджений наказом Міністерства оборони України від 05.09.2013 № 595 (далі - Положення №595), термін "військовий вантаж" вживається у такому значені: військовий вантаж - озброєння, військова техніка, ракети, боєприпаси, продовольство, пальне, та інші матеріально - технічні засоби, що належать військовим частинам, які є відправниками та одержувачами.

Суд у вирішенні спірного питання враховує, що у цьому спорі встановлено обставини фактичного надання послуг Залізницею з перевезення "спірних вантажів" (гуманітарної допомоги).

Факт надання Залізницею відповідачу послуг з перевезення "спірних вантажів" (гуманітарної допомоги) та факт їх отримання військовими частинами відповідача, які визначені у Додатку 4 до Договорів підтверджується належними доказами, які наявні у матеріалах справи. Зокрема, перевізними документами (накладні, накопичувальні картки, відомості плати за користування вагонами та інші документи).

У спірних накладних із перевезення гуманітарного вантажу містяться відмітки про прийняття такого вантажу військовими частинами на станціях призначення. При цьому, означені обставини відповідачем також не заперечуються.

З огляду на фактичні встановлені обставини спору, зокрема, щодо отримання "гуманітарного вантажу" саме військовими частинами Міністерства, які визначені у Додатку 4 до Договорів, колегія суддів вважає, що таке майно є військовим майном і за перевезення відповідного вантажу покладається саме на відповідача, як одержувача вантажу.

Стосовно доводів скаржника про те, що оплата відповідних послуг повинна здійснюватися на підставі постанови КМУ "Про особливості здійснення гуманітарної допомоги, яка перевозиться залізничним транспортом в умовах воєнного стану" (постанова № 379), слід зазначити наступне.

Так, постановою КМУ № 379 визначено, що гуманітарною допомогою (гуманітарний вантаж) визнаються будь-які товари, щодо яких у товаросупровідних та/або перевізних документах міститься відповідний запис про приналежність такого вантажу (товару) до гуманітарної допомоги і одержувачем якого є АТ "Укрзалізниця" з метою його подальшого перевезення отримувачам, визначеним абзацом четвертим цього підпункту, за їх заявками без здійснення передбаченої Законом України "Про гуманітарну допомогу" процедури визнання таких товарів гуманітарною допомогою у кожному випадку та без попередньо визначення отримувачів і набувачів гуманітарної допомоги, які після надходження гуманітарних вантажів визначаються в порядку, передбаченому цією постановою (абзац 2 підпункту 1 пункту 1 Постанови № 379).

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Постанови № 379 отримувачами гуманітарної допомоги є обласні, Київська міська військові адміністрації (далі - військові адміністрації) чи інші визначені Кабінетом Міністрів України суб`єкти: вказані отримувачі гуманітарної допомоги звільняються від обов`язку реєструватись в Єдиному реєстрі отримувачів гуманітарної допомоги та від інших обов`язків, передбачених Законом України "Про гуманітарну допомогу", крім обов`язків, передбачених цією постановою.

Абзацом 4 підпункту 2 пункту 1 Постанови КМУ № 379 визначено, що АТ "Укрзалізниця" укладає в електронній формі з військовими адміністраціями та іншими визначеними Кабінетом Міністрів України отримувачами гуманітарної допомоги договори про організацію залізничних перевезень.

Наведені вище положення Постанови КМУ № 379 дають підстави дійти висновку, що для застосування її положень у спірних необхідним є дотримання, зокрема, таких умов:

- визначення Кабінетом Міністрів України суб`єкта отримувачем гуманітарної допомоги;

- наявність укладеного з АТ "Укрзалізниця" договору про організацію залізничних перевезень гуманітарних вантажів;

- наявність у товаросупровідних та/або перевізних документах відповідного запису про приналежність такого вантажу (товару) до гуманітарної допомоги.

Таким чином, за відсутності укладеного з АТ "Укрзалізниця" договору про організацію залізничних перевезень гуманітарних вантажів наявність самого факту позначення / декларування вантажу у товаросупровідних документах, складених на виконання умов Договору перевезення, як "гуманітарна допомога" не є підставою для застосування положень постанови КМУ № 379 у спірних правовідносинах.

Отже, враховуючи наведене вище, з урахуванням предмета та підстав заявленого позову, приписи положень постанови КМУ № 379 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованим задоволення вимог судом першої інстанції на суму 5 646 488,48 грн.

При цьому, при прийнятті даної постанови Судом враховуються висновки Верховного Суду, наведені в постанові від 17.12.2024 у справі №910/12121/23.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що в оскаржуваній частині рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2025 у справі №910/12510/24 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2025 у справі №910/12510/24.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова (враховуючи перебування судді Руденко М.А. у відрядженні з 02.10.2025 по 15.10.2025 та у відпустці з 16.10.2025 по 17.10.2025, 20.10.2025, судді Пономаренко Є.Ю. у відпустці з 13.10.2025 по 17.10.2025, а також судді Барсук М.А. у відрядженні - 09.10.2025 та 10.10.2025, у відпустці з 13.10.2025 по 17.10.2025, 20.10.2025) складена: 21.10.2025 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко