ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2025 р. Справа№ 910/16542/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яценко О.В.

суддів: Хрипуна О.О.

Гончарова С.А.

за участю секретаря судового засідання: Антонюк А.С.

за участю представників учасників справи відповідно до протоколу судового засідання від 14.10.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні

матеріали апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Єліневської Марії Олексіївни

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2025

про повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу

у справі № 910/16542/23 (суддя Т.М. Ващенко)

за заявою стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»

про видачу судового наказу до боржника Фізичної особи - підприємця Єліневської Марії Олексіївни

за вимогою про стягнення 21 130 грн. 98 коп. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

24.10.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», у якій заявник просив суд видати судовий наказ про стягнення з Фізичної особи - підприємця Єліневської Марії Олексіївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором №396296-КС-001 про надання кредиту від 22.02.2023, що становить 21 130,98 грн., яка складається з:

- суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 000,00 грн.;

- суми прострочених платежів по процентах - 9 630,98 грн.;

- суми прострочених платежів за комісією - 1 500,00 грн.

30.10.2023 Господарським судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення з Фізичної особи - підприємця Єліневської Марії Олексіївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 10 000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту за Договором №396296-КС-001 від 22.02.2023, 9 630,98 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 1 500,00 грн. заборгованості по комісії, а також витрат зі сплати судового збору в розмірі 268,40 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 виправлено описку в судовому наказі Господарського суду міста Києва № 910/16542/23 від 30.10.2023, виданому за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика».

11.08.2025 до Господарського суду міста Києва від Фізичної особи - підприємця Єліневської Марії Олексіївни надійшла заява від 08.08.2025 про скасування судового наказу Господарського суду міста Києва №910/16542/23 від 30.10.2023. У вказаній заяві боржником викладено клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, а в обґрунтування причин поважності пропуску зазначеного строку боржник послалась на те, що ніяких документів по справі не отримував, а про існування заборгованості та оскаржуваного судового наказу дізналась після блокування рахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2025 у справі № 910/16542/23 заяву Фізичної особи - підприємця Єліневської Марії Олексіївни про скасування судового наказу Господарського суду міста Києва № 910/16542/23 від 30.10.2023 повернуто боржнику без розгляду.

При цьому суд першої інстанції, встановивши, що боржник у поданій заяві не навів жодних поважних причин пропуску процесуального строку для подання заяви про скасування судового наказу, дійшов висновку про відмову в поновленні такого строку.

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з наступного:

- у ч. 2 ст. 158 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви;

- твердження боржника про поважність пропуску строку на оскарження судового наказу у зв`язку з неотриманням документів у вказаній справі не відповідають дійсності, оскільки копії судового наказу та заяви стягувача (як і інших ухвал у цій справі) боржник отримала у власний електронний кабінет, що підтверджується повідомленням про доставку електронного листа;

- у ч.11 ст. 242 ГПК України встановлено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. Боржник має зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС, отже, всі судові рішення і процесуальні документи у цій справі направлялись судом до вказаного електронного кабінету.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції не знайшов підстав для поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу, відтак повернув заяву Фізичної особи - підприємця Єліневської Марії Олексіївни про скасування судового наказу Господарського суду міста Києва №910/16542/23 від 30.10.2023 боржнику без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Фізична особа-підприємець Єліневська Марія Олексіївна звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2025 у справі № 910/16542/23, визнати поважними причини пропуску строків на подання заяви про скасування судового наказу, розглянути заяву та скасувати судовий наказ від 30.10.2023.

Крім того, скаржником заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання вказаної апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що оскаржувана ухвала не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на те, що:

- початком відліку 15-денного строку для подання заяви про скасування судового наказу є саме дата отримання копії судового наказу та доданих до неї документів;

- у поданій до суду першої інстанції заяві про скасування судового наказу викладено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для її подання, в якому зазначено, що боржник не отримувала жодних документів, зокрема, копії судового наказу та заяви стягувача поштовим відправленням;

- про наявність судового наказу боржник дізналася з Єдиного державного реєстру судових рішень 24.07.2025 після блокування рахунків. Вказаною стягувачем електронною адресою боржник не користується, офіційної електронної адреси не має;

- з 19.10.2023 реєстрація та використання електронних кабінетів у ЄСІТС є обов`язковими для визначеного кола учасників судового процесу у господарських справах, а саме для адвокатів, нотаріусів, державних та приватних виконавців, арбітражних керуючих, судових експертів, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших юридичних осіб (зокрема і юридичних осіб приватного права, зареєстрованих за законодавством України), які беруть участь у судових процесах у господарських справах. Фізичні особи (включно й фізичні особи-підприємці) реєструють свої електронні кабінети в добровільному порядку;

- аналіз приписів ЦПК, якими встановлено порядок направлення копій судового рішення особі, яка не має офіційної електронної адреси, свідчить про обов`язок суду направлення копії судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення, днем вручення якого є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (постанова Верховного Суду від 10.04.2024 у справі 454/1883/22);

- надсилання відповідних процесуальних документів на електронну адресу сторони у справі, вказану в документах, що подавались до суду, не заборонено, однак такі дії не можуть замінити належне надсилання учаснику судового рішення у порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України;

- винесення Господарським судом міста Києва судового наказу від 30.10.2023 у цій справі здійснювалось без повідомлення належним чином боржника, а належне направлення судового наказу було єдиним процесуальним документом, з якого боржник могла дізнатись за існування провадження у цій справі та ознайомитись з його змістом;

- будь-яких повідомлень, про надходження кореспонденції до поштового відділення боржник не отримувала, а відтак не знала про наявність наказного провадження, щоб відслідковувати таке надходження;

- подання заяви про скасування судового наказу, виданого в порядку наказного провадження, є єдиним способом оскарження боржником правомірності видачі такого наказу; у боржника відсутня спірна заборгованість перед позивачем, він не згоден з обставинами, викладеними у заяві про видачу судового наказу, між сторонами наявний спір.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 справа № 910/16542/23 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Гончаров С.А., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2025:

- клопотання Фізичної особи - підприємця Єліневської Марії Олексіївни про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2025 у справі № 910/16542/23 - задоволено;

- звільнено Фізичну особу - підприємця Єліневську Марію Олексіївну від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2025 у справі № 910/16542/23;

- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Єліневської Марії Олексіївни на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2025 у справі № 910/16542/23;

- справу № 910/16542/23 призначено до розгляду на 30.09.2025 о 10 год. 30 хв.;

- витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/16542/23.

15.09.2025 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали даної справи.

16.09.2025 до Північного апеляційного господарського суду від боржника надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2025 у зв`язку з перебуванням судді Хрипуна О.О. у відпустці у період з 29.09.2025 по 30.09.2025 розгляд апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Єліневської Марії Олексіївни на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2025 у справі № 910/16542/23 призначено на 14.10.2025 о 10 год. 40 хв.

Стягувач, у порядку ГПК України своїм правом не скористався, до Північного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Станом на дату ухвалення постанови інших відзивів, пояснень та клопотань до суду не надходило.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, те, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, та те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представників боржника та стягувача за матеріалами апеляційного провадження.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню та зміні з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено і підтверджується матеріалами справи наступне.

24.10.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», у якій заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з Фізичної особи - підприємця Єліневської Марії Олексіївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором №396296-КС-001 про надання кредиту від 22.02.2023, що становить 21 130,98 грн., яка складається з:

- суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10 000,00 грн.;

- суми прострочених платежів по процентах - 9 630,98 грн.;

- суми прострочених платежів за комісією - 1 500,00 грн.

30.10.2023 Господарським судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення з Фізичної особи - підприємця Єліневської Марії Олексіївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 10 000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту за Договором №396296-КС-001 від 22.02.2023, 9 630,98 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 1 500,00 грн. заборгованості по комісії, а також витрат зі сплати судового збору в розмірі 268,40 грн.

Відповідно до повідомлення про доставку електронного листа Господарського суду міста Києва: документ в електронному вигляді «Заява про видачу судового наказу» від 24.10.2023 по справі № 910/16542/23 було надіслано одержувачу Фізична особа-підприємець Єліневська Марія Олександрівна в його електронний кабінет; документ доставлено до електронного кабінету 24.10.2023 о 17 год. 46 хв.

Відповідно до повідомлення про доставку електронного листа Господарського суду міста Києва: документ в електронному вигляді «ст.150 Судовий наказ (наказне провадження)» від 30.10.2023 по справі № 910/16542/23 було надіслано одержувачу Фізична особа-підприємець Єліневська Марія Олександрівна в його електронний кабінет; документ доставлено до електронного кабінету 01.11.2023 о 12 год. 50 хв.

Надалі до Господарського суду міста Києва надійшла заява стягувача про виправлення описки в судовому наказі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» призначено в судовому засіданні на 16.01.2024.

Відповідно до повідомлення про доставку електронного листа Господарського суду міста Києва: документ в електронному вигляді «ст.328 Ухвала про призначення до розгляду (виправлення помилки у виконав. док. або визнання його таким, що не підлягає виконанню)» від 18.12.2023 по справі № 910/16542/23 було надіслано одержувачу Фізична особа-підприємець Єліневська Марія Олександрівна в його електронний кабінет; документ доставлено до електронного кабінету 19.12.2023 о 20 год. 32 хв.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 виправлено описку в судовому наказі Господарського суду міста Києва № 910/16542/23 від 30.10.2023, виданому за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика».

Відповідно до повідомлення про доставку електронного листа Господарського суду міста Києва: документ в електронному вигляді «ст.328 Ухвала про виправлення помилки у виконавчому документі» від 16.01.2024 по справі № 910/16542/23 було надіслано одержувачу Фізична особа-підприємець Єліневська Марія Олександрівна в його електронний кабінет; документ доставлено до електронного кабінету 17.01.2024 о 01 год. 22 хв.

11.08.2025 до суду від боржника надійшла заява від 08.08.2025 про скасування судового наказу Господарського суду міста Києва №910/16542/23 від 30.10.2023.

У вказаній заяві боржником викладено клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, в обґрунтування причин поважності пропуску зазначеного строку боржник вказує, що ніяких документів по справі не отримувала, про існування заборгованості та оскаржуваного судового наказу боржник дізналась після блокування рахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2025 у справі № 910/16542/23 заяву Фізичної особи - підприємця Єліневської Марії Олексіївни про скасування судового наказу Господарського суду міста Києва № 910/16542/23 від 30.10.2023 повернуто боржнику без розгляду.

Доводи апеляційної скарги боржника фактично зводяться до незгоди з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для поновлення строку на звернення до суду з заявою про скасування судового наказу.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до ст. 156 ГПК України:

- після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного (ч. 1);

- одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами (ч. 2);

- копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються боржнику за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 3);

- днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 242 цього Кодексу(ч. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 157 ГПК України до заяви про скасування судового наказу додаються, зокрема, клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ГПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Відповідно до ст. 159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили. Суд протягом п`яти днів з дня набрання судовим наказом законної сили надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого судового наказу у Єдиному державному реєстрі судових рішень та Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, стягувачу до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Частиною 11 ст. 242 ГПК України встановлено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 8 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (далі - Положення) підсистема «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) - підсистема ЄСІТС, захищений вебсервіс, що має офіційну адресу в інтернеті (https://cabinet.court.gov.ua), який забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб з метою їх доступу до підсистем (модулів) ЄСІТС у межах наданих прав.

Доступ користувачів до підсистем (модулів) ЄСІТС, окрім Електронного кабінету, також може забезпечуватися за допомогою сервісу обміну даними між відповідними підсистемами (модулями) ЄСІТС та іншими інформаційними системами.

Процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (п. 9 Положення).

Обов`язковість реєстрації Електронного кабінету в ЄСІТС для окремих категорій суб`єктів визначається процесуальним законодавством (п. 10 Положення).

Процедура реєстрації Електронного кабінету фізичної особи та фізичної особи - підприємця здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису такої особи (п. 11).

Підсистема «Електронний суд» забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства). До Електронного кабінету користувачів надсилаються відомості, у тому числі про отримання та реєстрацію документів у справі, а також інші відомості, що призвели до зміни стану розгляду справи (п. 37 Положення).

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 30.08.2024 у справі № 908/3731/23 вказав на те, що єдина судова інформаційно-комунікаційна система може ефективно та повноцінно функціонувати, якщо всі учасники справи будуть мати електронні кабінети, це дозволить значно пришвидшити процес обміну документами та робить його менш витратним як для учасників справи, так і для суду. Саме тому законодавець після певного перехідного етапу, коли реєстрація електронного кабінету була добровільною, перейшов до запровадження обов`язкової реєстрації електронних кабінетів для певних категорій осіб.

З 18.10.2023 введено в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 № 3200-IX.

Одночасно із введенням в дію Закону від 29.06.2023 № 3200-IX внесені відповідні зміни до процесуального закону.

Відповідно до ст. 6 ГПК України:

- у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система (ч. 1);

- єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції (ч. 4);

- суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (абз. 1 ч. 5);

- електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу ( абз. 2 ч. 5);

- адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку (абз. 1 ч. 6);

- особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (ч. 7).

Так, колегією суддів встановлено і підтверджується матеріалами справи (відповідь № 17231895), що Єліневська Марія Олексіївна (РНОКПП: НОМЕР_1 ) має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, дата реєстрації: 04.06.2021 о 00 год. 53 хв.

Матеріалами справи підтверджується надсилання судового наказу від 30.10.2023 та заяви стягувача про видачу судового наказу до електронного кабінету боржника.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що матеріалами справи підтверджується факт надсилання ухвал Господарського суду міста Києва від 18.12.2023 та від 16.01.2024 до електронного кабінету боржника.

Верховний Суд у постанові від 30.08.2024 у справі № 908/3731/23 зазначає, що відповідно до норм ГПК зареєструвати електронний кабінет зобов`язані не всі суб`єкти. Такий обов`язок законодавець поклав лише вичерпне коло осіб, перелік яких наведений у ч.6 ст.6 ГПК.

Колегія суддів зазначає, що боржник у даній справі (фізична особа - підприємець Єліневська Марі Олексіївна) не відносить до переліку осіб, для яких є обов`язковою вимога ч. 6 ст. 6 ГПК України про реєстрацію електронних кабінетів в ЄСІТС, проте боржником у даній справі було в добровільному порядку зареєстровано електронний кабінет в ЄСІТС, що підтверджено матеріалами справи.

Відтак, на відповідно до ч. 7 ст. 6 ГПК України боржнику у цій справі після реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи.

Вказане підтверджується також прямою вказівкою ч. 11 ст. 242 ГПК України та ч. 1. ст. 156 ГПК України.

В ч. 1. ст. 156 ГПК України закріплено, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного лише в разі відсутності у боржника електронного кабінету.

Відтак, в даному випадку, у суду першої інстанції був відсутній обов`язок направляти боржнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного судовий наказ, оскільки боржник у даній справі має зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС, і всі процесуальні документи судом направляються виключно лише до електронного кабінету боржника.

Аналогічний правовий висновок містить в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2024 в справі № 454/1883/22, відповідно до п. 65 якої зазначено, що вимога про надіслання судового рішення через підсистеми ЄСІТС є обов`язковою для осіб, визначених пунктом 10 Положення про ЄСІТС, та тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Верховним Судом в постанові від 30.08.2022 у справі № 459/3660/21 висловлено позицію, що наявна в матеріалах справи довідка про доставлення документа в електронному вигляді до «Електронного кабінету» є достовірним доказом отримання учасником судового рішення суду.

Тобто ГПК України фактично передбачає два способи належного вручення судового рішення - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через електронний кабінет, в тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС в випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу III Положення про ЄСІТС.

З наведених вище правових норм Верховний Суд дійшов висновку, що саме лише прохання учасника справи, який має зареєстрований електронний кабінет про направлення йому документів у паперовій формі без зазначення і доведення належним чином неможливості отримання судової кореспонденції в електронній формі за допомогою підсистем ЄСІТС підставою для його задоволення бути не може і у спірних правовідносинах допущених судом порушень правових норм не доводить (зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 05.09.2023 у справі № 906/1093/22).

Таким чином, враховуючи, що Фізична особа - підприємець Єліневська Марія Олексіївна має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС і судом першої інстанції судовий наказ (наказне провадження) та заяву про видачу судового наказу було направлено саме до її електронного кабінету, то порушень норм процесуального права, якими регулюється питання вручення судового рішення, при такому направленні не відбулося.

З огляду на зазначене колегією суддів відхиляються доводи апелянта стосовно неналежного повідомлення боржника судом першої інстанції про видачу судового наказу.

Оскільки в даній справі боржником в добровільному порядку було зареєстровано електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, то надсилання судових рішень судом першої інстанції до електронного кабінету боржника вважається належним повідомленням про судове рішення, відтак відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового наказу від 30.10.2023 є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи - 01.11.2024.

Згідно з частиною 1 ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 4 ст. 116 ГПК України визначено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Частиною 6 ст. 116 ГПК України визначено, що останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Як було зазначено, відповідно до повідомлення про доставку електронного листа копію судового наказу від 30.10.2025 було доставлено боржнику до електронного кабінету 01.11.2023 о 12 год. 50 хв.

Відтак, керуючись вищезазначеними процесуальними нормами, останнім днем на оскарження судового наказу на підставі ч. 1 ст. 157 ГПК України був16.11.2023.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 118 ГПК України передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу. При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує виходячи з поважності причин пропуску строку на оскарження.

У розумінні статті 86 ГПК України питання про поважність причин пропуску процесуального строку вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 06.07.2023 у справі № 910/15120/20).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що враховуючи приписи п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, заяву про видачу судового наказу від 24.10.2023 та судовий наказ від 30.10.2023 у даній справі вручено боржнику - Фізичній особі - підприємцю Єліневській Марії Олексіївні 01.11.2023, відтак, строк, встановлений ч. 1 ст. 157 ГПК України, закінчився 16.11.2023, проте боржник заяву про скасування судового наказу від 30.10.2023 по справі № 910/16542/23 подав до суду першої інстанції лише 11.08.2025, тобто з пропуском встановлено строку для подачі відповідної заяви.

Боржником у заяві про скасування судового наказу не наводиться інших причин поважності пропуску строку на подання вказаної заяви, окрім неналежного повідомлення про видачу судового наказу.

За таких обставин, з урахуванням вище наведеного, суд першої інстанції, з яким погоджується і колегія суддів, дійшов вірного висновку про те, що боржник у заяві про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу не зазначив поважних причин пропуску такого строку, а тому відсутні підстави для поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу.

Відтак, колегія суддів робить висновок, що судом першої інстанції на підставі ч. 2 ст. 158 ГПК України правомірно повернуто без розгляду заяву Фізичної особи - підприємця Єліневської Марії Олексіївни про скасування судового наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/16542/23 від 30.10.2023.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване судове рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2025 у справі № 910/16542/23, отже підстав для її скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційних скарг не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, вимоги та доводи апеляційної скарги, апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця Єліневської Марії Олексіївни задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційними скаргами покладаються на апелянтів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Єліневської Марії Олексіївни на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2025 у справі № 910/16542/23 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.08.2025 у справі № 910/16542/23 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційних скарг покласти на апелянтів.

Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено 14.10.2025

Головуючий суддя О.В. Яценко

Судді О.О. Хрипун

С.А. Гончаров