ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.10.2025м. ДніпроСправа № 38/96-10

Розглянувши заяву Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль»

у справі:

за позовом Держаного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання", м. Кривий Ріг

до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг

про стягнення 3 684, 71 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

ВСТАНОВИВ

Державне промислове підприємство "Кривбаспромводопостачання", м. Кривий Ріг звернулось з позовом (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог №16-04-1893 від 07.06.10р.) до суду про стягнення з державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг 2 676, 46 грн. інфляційних втрат та 643, 28 грн. річних

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.20210 позов задоволено частково. Стягнуто з державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" на користь держаного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" 643, 28 грн. річних, 2 635, 90 грн. інфляції грошових коштів, 90, 77 грн. витрати по сплаті державного мита та 210, 03 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позовних вимог відмовлено.

21.06.2010 на виконання рішення суду від 08.06.2010 було видано наказ.

10.10.2025 Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль подало заяву, в якій просить суд:

- визнати виконавчий документ наказ виданий 21.06.2010 про примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі 38/96-10 про стягнення з Державного підприємства Криворізька теплоцентраль () на користь Державного промислового підприємства Кривбаспромводопостачання () 3% річних 643,28 грн., інфляційні втрати 2635,90 грн., державне мито 90,77 грн., витрати на ІТЗ судового процесу 210,03 грн. Загальна сума до стягнення 3 579,98 грн таким, що не підлягає виконанню.

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти, накладений в межах виконавчого провадження № 36761922, арешт з коштів боржника - Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль (), шляхом винесення відповідної постанови та направлення її на адресу банків чи інших фінансових установ, яким була надіслана для виконання постанова про арешт коштів боржника;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з майна боржника та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого майна Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль (), що накладене в межах виконавчого провадження №36761922, шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення обтяження.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль, суд дійшов висновку, що заява підлягає поверненню, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 328 Господарського процесуального кодексу України

суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Відтак, з наведеної вище норми вбачається, що процедура визнання наказу таким, що не підлягає виконанню передбачає участь під час її розгляду лише стягувача і боржника. В той же час державний або приватний виконавець не є учасником розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. Строк розгляду такої заяви десять днів з дня надходження заяви до суду.

Водночас, заявник крім визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, просить суд зобов?язати державного виконавця вчинити певні дії.

З системного аналізу вимог заявника, спрямованих до державного виконавця, а також тих судових процедур, які передбачені Господарським процесуальним кодексом України, вбачається, що вимоги щодо вчинення державним виконавцем певних дій, можуть бути розглянути лише під час розгляду скарги на дії та бездіяльність державного виконавця.

Порядок подання та розгляду таких скарг врегульовано статтями 339-1 - 345 ГПК України.

Відповідно до частини 1 статті 339-1 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно частини 1 статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Суд зазначає, що перша вимога (визнання наказу таким, що не підлягає виконанню) відноситься до виконання судових рішень та підлягає розгляду відповідно до статті 328 Господарського процесуального кодексу України.

Друга та третя вимога (зобов?язання державного виконавця вчинити певні дії) за своєю правовою природою є скаргою на дії державного виконавця та відноситься до судового контролю за виконанням рішень, що підлягають розгляду відповідно до статті 339-1 Господарського процесуального кодексу України

Тобто, вимоги, які відповідач (боржник) об`єднав у своїй заяві, підлягають розгляду у порядку різного судочинства. Різним також є склад учасників розгляду таких заяв та різні строки їх розгляду.

Зі змісту тих правовідносин, про які зазначені у заяві вбачається, що спочатку боржник має звернутися з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. У разі задоволення такої заяви, боржник має право звернутися до державної виконавчої служби з вимогою зняти арешти з майна та рахунків боржника. І лише у разі відмови державного виконавця зняти такі арешти, боржник має право подати скаргу на бездіяльність державного виконавця до суду.

Відповідно до частини 4 статті 173 Господарського процесуального кодексу України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне повернути заяву з доданими до неї документами боржнику.

З огляду на те, що заява з додатками подана до суду засобами електронного зв`язку, фактичне її повернення не здійснюється.

Керуючись ст. 173, п. 2 ч. 5, ч. 6 ст. 174, ст. ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Повернути Акціонерному товариству Криворізька теплоцентраль заяву з доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені 234-235, 328, 339-1 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Я.С. Золотарьова