ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
21.10.2025 Справа №905/822/25
про стягнення 120040,58 грн
Суддя Паляниця Ю.О.
СУТЬ СПРАВИ:
Позивач, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м.Краматорськ про стягнення заборгованості за послуги з передачі електричної енергії у розмірі 118117,75 грн, а також 3% річних 977,89 грн та інфляційного збільшення 944,94 грн.
Ухвалою суду від 26.08.2025 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/822/25, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач у відзиві б/н від 08.09.2025 просив:
- врахувати при розгляді справи, що відповідач визнає позовні вимоги у повному обсязі та підтверджує, що у сторін відсутні розбіжності щодо періоду та суми заборгованості, розрахунку інфляційних витрат та 3 відсотків річних, рахунків, платежів за послугу та інших даних, зазначених позивачем у позові;
- повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви;
- відстрочити виконання рішення Господарського суду Донецької області у справі №905/822/25 до 01.04.2026;
- врахувати при розгляді справи, що невиконання договірних зобов`язань з боку відповідача обумовлено, наступними підставами: запровадженням на законодавчому рівні мораторію на підвищення тарифів у сфері теплопостачання; невідшкодуванням у 2022-2024 роках підприємствам теплопостачання обсягів заборгованості з різниці в тарифах; запровадженням на законодавчому рівні мораторію на нарахування пені за несвоєчасні розрахунки населенням за послуги з постачання теплової енергії; забороною стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії щодо споживачів, які набули статусу тимчасово переміщеної особи; збройною агресією російської федерації проти України; необхідністю забезпечення теплом споживачів міста Краматорська в умовах критичного зниження рівня платежів; відсутністю виробництва електричної енергії у зв`язку з неможливістю забезпечення стабільної та безпечної роботи генеруючого обладнання; загальним погіршенням фінансового стану підприємства відповідача та неможливістю отримання кредитних коштів для розрахунків з кредиторами або залучення інвестиційних програм з огляду на той факт, що відповідач знаходиться на території можливих бойових дій.
Відповідь на відзив, подання якої в силу норм ч.4 ст.161 Господарського процесуального кодексу України є правом позивача, до господарського суду не надходила.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:
Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання згідно зі ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України виникають, зокрема, з договору.
За змістом ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до п.п.1, 2 ст.633 вказаного кодексу публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище, визначає Закон України «Про ринок електричної енергії».
Статтею 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, такий вид договору як надання послуг з передачі.
Згідно з п.п.1.2 п.1 розділу ХІ Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309, послуги з передачі електричної енергії та з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління надаються на договірних засадах на основі типових договорів згідно з порядком, визначеним цим Кодексом.
Доступ до системи передачі надається користувачу лише на підставі укладеного договору про надання послуг з передачі електричної енергії (п.п.1.3 п.1 розділу ХІ Кодексу системи передачі).
Як встановлено, Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» було подано Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» заяву-приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії.
Відповідно до п.2.1 вказаного договору за ним ОСП безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.
Згідно з п.6.1 укладеного сторонами правочину, розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць.
Користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків:
1 платіж до 18 числа розрахункового періоду в розміру планової вартості послуги наданої в першій декаді розрахункового періоду;
2 платіж до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги наданої в другій декаді розрахункового періоду;
3 платіж до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.
Відповідно до п.6.4 вказаного договору користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.
Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).
Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені правилами ринку.
Оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно) або акт приймання-передачі послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).
Акти приймання-передачі послуги та акти коригування до актів приймання-передачі послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням сервісу) або надає користувачу два примірники акта приймання-передачі послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання користувачем.
Позивач на виконання умов договору протягом квітня 2025 року надав відповідачу послуги на суму 118117,75 грн, в підтвердження чого надано підписаний сторонами електронно-цифровими підписами акт приймання-передачі послуги №ПРА-0009874 від 30.04.2025 на суму 118117,75 грн з ПДВ.
Вказаний акт підписаний відповідачем та оскаржений ним не був.
Також, в підтвердження вказаного розміру заборгованості надано:
Крім того, з наданого позивачем розрахунку вбачається, що загальна сума за вищевказаними рахунками-фактурами була відкоригована 16.05.2025 на 423,27 грн, що не оскаржується сторонами.
За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також те, що в матеріалах справи відсутні будь-які заперечення відповідача стосовно обсягу наданої послуги з передачі електроенергії, суд погоджується з визначеним позивачем фактичним обсягом наданої послуги та застосованим тарифом.
Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.
За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Враховуючи умови спірного договору, строк оплати наданих послуг за вищезазначеним актом, є таким, що настав.
На час прийняття рішення, доказів оплати відповідачем вищезазначеної заборгованості до суду не надано.
Виходячи з наведеного, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за спірним договором у розмірі 118117,75 грн є правомірною.
За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на вищенаведене, позивач заявив до стягнення 3% річних у розмірі 977,89 грн, нарахованих за період з 16.05.2025 по 04.08.2025, інфляційну складову боргу у розмірі 944,94 грн, нараховану за період червня 2025.
Перевіривши розрахунки позивача (в межах визначених ним періодів) за допомогою комп`ютерної програми «Ліга.Закон», суд встановив, що сума 3% річних є фактично більшою, ніж заявлено позивачем до стягнення. Проте, враховуючи, що суд обмежений обсягом вимог позивача та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення, суд визнає обґрунтованою визначену позивачем суму 3% річних у розмірі 977,89 грн.
Розрахунок розміру інфляційних втрат за визначений позивачем період є арифметично вірним, у зв`язку з чим суд визнає обґрунтованою визначену позивачем суму інфляційних втрат у розмірі 944,94 грн.
Як зазначалось вище, відповідач у відзиві б/н від 08.09.2025 позовні вимоги визнав.
За змістом п.1 ч.2 ст.46, ч.1 ст.191 Господарського процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч.4 ст.191 вказаного нормативно-правового акту, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Наразі, судом не встановлено в діях відповідача, пов`язаних з визнанням позову, конкретних порушень закону, а також фактів, які б доводили порушення визнанням позову прав і законних інтересів інших осіб.
Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач зобов`язання за договором виконав належним чином, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за договором обов`язки в частині строку їх виконання та в повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» є правомірними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Щодо клопотання відповідача про відстрочення виконання судового рішення до 01.04.2026, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч.1 ст.239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Зокрема, згідно з ч.6 ст.238 Господарського процесуального кодексу України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.
Відповідно до ч.1 ст.331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Згідно з зазначеною нормою, надання заявникові відстрочки або розстрочки виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.
Як вбачається з вищевказаної норми, питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.
Підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.ч.3, 4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України).
Поряд з цим, Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» є ліцензіатом з виробництва, транспортування і постачання електричної та теплової енергії відповідно до зазначених нижче ліцензій: Виробництво електричної енергії постанова НКРЕКП №1274 від 27.06.2019 безстрокова, Виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях, когенераційних установках та установах з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії рішення НКРЕКП №1573 від 01.01.2013, постанова про переоформлення №329 від 22.03.2018 безстрокова, Транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами рішення НКРЕКП №547 від 23.05.2014 безстрокова, Постачання теплової енергії рішення НКРЕКП №547 від 23.05.2014 безстрокова, Постачання електричної енергії споживачу постанова НКРЕКП №1344 від 06.11.2018 безстрокова.
Підприємство здійснює господарську діяльність на виробничих потужностях Краматорської теплоелектроцентралі та використовує у своїй господарсько-виробничій діяльності у якості палива природний газ та кам`яне вугілля.
Разом з тим, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 05:30 24.02.2022 на території України введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено і який діє на теперішній час.
Як визначено у Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом №376 від 28.02.2025 Міністерством розвитку громад та територій, територія Краматорської міської територіальної громади Донецької області, відноситься до території, на якій ведуться (велися) бойові дії (територія можливих бойових дій), з 24.02.2022.
Наказами Міністерства енергетики України №91 від 15.03.2023, №15 від 16.01.2024 та №316 від 24.08.2024 «Про визначення підприємств паливно-енергетичного комплексу критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період» Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» визнано підприємством, яке є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.
Місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго»: Донецька область, м.Краматорськ, вул.О.Тихого, 8-Д. Отже, відповідач знаходиться на території можливих бойових дій та продовжує виконувати соціально значущу роль забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.
Враховуючи вищенаведені обставини в сукупності, суд вважає, що зазначені обставини перешкоджають виконанню рішення, однак не виключають можливості самостійного виконання боржником рішення суду у цій справі. Примусове ж виконання рішення може покласти на нього додатковий фінансовий тягар, що може негативно вплинути на здійснення ним статутної діяльності в умовах воєнного стану.
За таких обставин, суд вважає, що відповідач надав достатні докази та навів переконливі аргументи, які свідчать, що зазначені у заяві обставини ускладнюють негайне виконання рішення у цій справі з урахуванням соціально важливої діяльності. Відстрочення виконання рішення для боржника в цьому випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, відновити нормальну господарську діяльність з метою забезпечення повного виконання рішення та погашення заборгованості перед позивачем.
Отже, відстрочення для відповідача виконання рішення суду до 01.04.2026, з урахуванням приписів ч.5 ст.331 Господарського процесуального кодексу України, не призведе до надмірної тривалості виконання судового рішення та порушення балансу інтересів сторін.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд задовольняє клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» про відстрочення виконання рішення суду до 01.04.2026.
Відповідно до ч.1 ст.130 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Аналогічна норма міститься в ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір».
Як зазначалось, у відзиві б/н від 08.09.2025 відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив повернути позивачу з Державного бюджету України на його користь 50% суми сплаченого судового збору за подання позову до суду відповідно до ч.1 ст.130 Господарського процесуального кодексу України.
Тобто, враховуючи наведене, з огляду на викладені вище положення закону, 50% суми судового збору у розмірі 1211,20 грн (2422,40/2) підлягають поверненню позивачу з Державного бюджету України.
В той же час, згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України 50% судового збору в сумі 1211,20 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.46, 86, 129, 130, 191, 210, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Відстрочити виконання рішення Господарського суду Донецької області від 21.10.2025 по справі №905/822/25 у цій частині до 01.04.2026.
Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.
Повний текст рішення складено 21.10.2025.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.О.Паляниця