ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/2869/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

при секретарі судового засідання Ломакіній О. В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" (61001, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 112, оф. 5) 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - голова комісії з припинення ТОВ "АВТО-ЕНЕРДЖІ" Катречко Роман Євгенович ( АДРЕСА_1 )
про визнання кредитором та зобов`язання вчинити певні дії
за участю представників:

позивача - Гуріної Є. П.;

відповідача - не з`явився;

третьої особи - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Національний банк України звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ", в якій просить суд:

- визнати Національний банк України кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" на загальну суму 17'000 грн;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" в особі його ліквідаційної комісії включити до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" грошові вимоги Національного банку України" в розмірі 17'000 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10 вересня 2025 року о 14:00.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.09.2025 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - голову комісії з припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" Катречка Романа Євгеновича.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 жовтня 2025 року о 14:45.

Представник позивача в судовому засіданні 15.10.2025 підтримав позов, просив його задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні 15.10.2025 не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Так, ухвали суду у даній справі направлялись судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення (з відміткою судова повістка) на адреси місцезнаходження відповідача та третьої особи, які зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Але судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "інші причини".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №922/2869/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, вислухавши пояснення представника позивача, суд установив такі обставини.

На підставі положень статей 28, 40, 41 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (у редакції, чинній на момент виникнення відповідних спірних правовідносин) та у зв`язку з порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі Нацкомфінпослуг) застосувала до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" (далі - Відповідач) заходи впливу у вигляді штрафу на підставі постанови Нацкомфінпослуг від 12.06.2019 №403/780/16-2/13-П про застосування штрафної санкції за порушення, вчинені на ринку фінансових послуг, якою застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" штраф у розмірі 17000,00 грн (далі постанова).

Вказана вище постанова Нацкомфінпослуг про застосування до Відповідача заходів впливу є чинною та у судовому порядку скасована не була.

Крім того, правомірність застосування заходів впливу до Відповідача підтверджено відповідним рішеннями суду, а саме: рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 у справі № 520/10828/19 позов Нацкомфінпослуг до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" про стягнення штрафу задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" до Державного бюджету України штраф у розмірі 17'000 грн.

Зазначене рішення суду набрало законної сили та згідно з приписами статті 129-1 Конституції України є обов`язковими до виконання на всій території України.

Позивачу з листа Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30.05.2025 стало відомо, що Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" з 23.01.2019 знаходиться в стані припинення та засновниками (учасниками) юридичної особи або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, встановлено строк для заявлення кредиторами своїх вимог до 28.03.2019, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" є: 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 112, офіс 5. Вказане підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З урахуванням того, що постанова Нацкомфінпослуг від 12.06.2019 №403/780/16-2/13-П та рішення суду у справі № 520/10828/19 Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" не виконані, Позивач у липні 2025 року звернувся до комісії з припинення (ліквідаційної комісії) Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" (61022, Харківська обл., м. Харків, проспект Незалежності, буд. 5, кв. 17-А) заявою № 18-0014/54043, яка містила вимогу визнати та включити до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 112, офіс 5) грошові вимоги Національного банку на загальну суму 17'000 грн. Факт направлення Позивачем зазначеної вимоги підтверджується копіями фіскальних чеків АТ "Укрпошта" від 15.07.2025 з відповідними описами вкладення у цінних листах.

Поштові відправлення № 625, № 617 якими Позивачем направлялась голові ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" заява кредитора, було надіслано на адресу (61022, Харківська обл., м. Харків, проспект Незалежності, буд. 5, кв. 17-А) та на адресу (61001, м.Харків, вул. Плеханівська, буд. 112, офіс 5) зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та було повернуто за зворотною адресою у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується конвертами від 30.07.2025.

Крім того, інформацією з офіційного сайту АТ "Укрпошта" в мережі Інтернет (http://www.ukrposhta.com) також підтверджений факт невручення поштового відправлення № 625, № 617 у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання, 30.07.2025 повернення відправлення за зворотною адресою та вручено відправнику Позивачу.

На сьогоднішній день заявлені Позивачем кредиторські вимоги залишаються не розглянутими з боку Відповідача, останній ухиляється від їх розгляду, у встановлений законом строк не повідомив кредитора про результати розгляду його вимоги, у зв`язку із чим Національний банк звернувся до суду з даним позовом в межах передбаченого частини третьої ст. 112 ЦК України місячного строку, який почав свій перебіг з 31.07.2025.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

12.09.2019 Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг", яким здійснено законодавче закріплення перерозподілу та консолідації функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг та внесені зміни ряду законодавчих актів.

Вказаний Закон передбачає так званий "спліт" - ліквідацію Національної комісії з регулювання ринків фінансових послуг та розподіл повноважень з регулювання фінансового ринку між Національним банком України та Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, зокрема, Національний банк на підставі цього Закону став регулятором страхових, лізингових, фінансових компаній, кредитних спілок, ломбардів та бюро кредитних історій.

Пунктом 8 розділу "II Прикінцеві положення" цього ж Закону установлено, що з 1 липня 2020 року Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку є процесуальними правонаступниками Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у судах у межах повноважень, встановлених Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", у зв`язку з чим Національний банк України набув всі права щодо вчинення встановлених чинним законодавством України дій по стягненню штрафних санкцій за порушення, вчинені на ринку фінансових послуг, які були застосовані Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг згідно винесених останньою постанов.

Процесуальний статус Національного банку України як стягувача в рамках виконавчих проваджень, порушених з метою виконання наведених перелічених вище Постанов підтверджується листом Міністерства юстиції України Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №115/47372 від18.05.2023.

Частиною 1 ст.598 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, а ст.599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст.609 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу.

Частиною 1 ст.104 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію (ч.1 ст.105 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Частиною 5 ст.105 Цивільного кодексу України визначено, що строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

В свою чергу, згідно ч.6 ст.105 Цивільного кодексу України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти дніє з дня отримання юридичною особою. що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Пунктом 1 ч.1 ст.110 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується ліквідаційною комісією (ліквідатором) юридичної особи (ч.8 ст.111 Цивільного кодексу України).

Частиною 3 ст.112 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Одночасно з цим, статтею Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В свою чергу, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною.

Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

З огляду на викладене, способи захисту за своїм призначенням можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Метою застосування певного способу захисту є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб`єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню.

Положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу, а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування, а ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, з урахуванням наведеного вище, суд констатує, що згідно приписів ст.105 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія відповідача протягом 30 днів з дня отримання кредиторської вимоги Позивача зобов`язана була розглянути вказану вище вимогу, прийняти рішення щодо її визнання та/або відмову у її задоволенні та направити кредитору відповідне рішення, однак станом на день розгляду справи у суді, заявлені Позивачем кредиторські вимоги залишаються не розглянутими з боку Відповідача, останній ухиляється від їх розгляду, у встановлений законом строк не повідомив кредитора про результати розгляду його вимоги. Доказів протилежного матеріали справи не містять, а Відповідач доводи Позивача не спростував.

Таким чином, оскільки наразі у Відповідача існує обов`язок сплатити на користь Державного бюджету України (стягувачем є Позивач у справі, що розглядається) грошові кошти у загальному розмірі 17'000 грн, зазначені вимоги підтверджені належними та допустимими доказами у справі, а докази оплати зазначених коштів на користь Державного бюджету України в матеріалах справи відсутні, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання Національного банку України кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" на загальну суму 17'000 грн та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" в особі його ліквідаційної комісії включити до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" грошові вимоги Національного банку України" в розмірі 17'000 грн є законними, обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, у зв`язку з задоволенням позову, покладається на Відповідача.

Керуючись ст.74, 129, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати Національний банк України (01601, місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 9, ідентифікаційний код 00032106) кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" (61001, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 112, оф. 5, ідентифікаційний код 41339031) на загальну суму 17'000 грн.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" (61001, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 112, оф. 5, ідентифікаційний код 41339031) в особі його ліквідаційної комісії включити до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" грошові вимоги Національного банку України" в розмірі 17'000 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ЕНЕРДЖІ" (61001, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, 112, оф. 5, ідентифікаційний код 41339031) на користь Національного банку України" (01601, місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 9, ідентифікаційний код 00032106) судовий збір в розмірі 4844,80 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 16.10.2025.

Суддя І.В. Трофімов