ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" жовтня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2423/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінов С.В.,

при секретарі судового засідання Липі Т.О.,

розглянувши матеріали справи за позовом Заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси (код ЄДРПОУ , 65091, м. Одеса, вул. Головківська, 1) в інтересах держави в особі: позивача-1: Південного офісу Держаудитслужби (, 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) позивача-2: Одеської міської ради (, 65026, м. Одеса, пл. Думська, 1 (пл. Біржова,1) ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів Антимонопольний комітет України (, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035) до відповідача-1: Управління капітального будівництва Одеської міської ради (, 65091, м. Одеса, вул. Комітетська, 10-А) відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛК ЕНЕРГОМИР" (, 49031, м. Дніпро, пр. Поля Олександра, буд. 59) про визнання недійсним договору та стягнення 13 985 149,73грн.

представники учасників справи:

від прокуратури Шунькіна Н.О.,

від позивача-1 не з`явився,

від позивача-2 не з`явився,

від відповідача-1 не з`явився,

від відповідача-2 не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом в інтересах держави в особі позивача-1 Південного офісу Держаудитслужби, позивача-2 Одеської міської ради, до відповідача-1 Управління капітального будівництва Одеської міської ради, відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛК ЕНЕРГОМИР" про визнання недійсним договору та стягнення 13 985 149,73 грн.

Ухвалою суду від 25.06.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із залученням до участі у дану справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів: Антимонопольного комітету України.

В обґрунтування заявленого позову прокурор вказує, що договір про закупівлю підрядних робіт за державні кошти №135-19/П від 12.11.2019 укладений за підсумками закупівлі, результати якої спотворено антиконкурентними узгодженими діями всіх його учасників, а, отже, такий договір підлягає визнанню недійсним як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства з передбачених ст. ст. 203, 215, 228 ЦК України підстав. Водночас прокурор посилається на висновки, які наведені у постанові Верховного Суду від 17.10.2024 у справі №914/1507/23.

Зі змісту позовної заяви можна встановити, що рішенням тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 08.10.2024 № 34-р/тк було визнано причетними до антиконкурентних узгоджених дій ТОВ «ЛК ЕНЕРГОМИР» () та ТОВ «ЕК УКРЕНЕРГОМОНТАЖ» () при проведенні закупівлі UA-2019-09-11-000365-b.

У даному рішенні тимчасова адміністративна колегія Антимонопольного комітету України зазначила, що ТОВ «ЛК ЕНЕРГОМИР» та ТОВ «ЕК УКРЕНЕРГОМОНТАЖ» вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50, що кваліфікується за пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю підрядних робіт: -«Реконструкція зовнішніх мереж електропостачання комунальної установи «Міська клінічна інфекційна лікарня» за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 5/7», проведених Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради (оголошення про проведення відкритих торгів, опубліковано на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель, ідентифікатор закупівлі UA-2019-09-11-000365-b). Викладене, за переконанням прокурора, свідчить про наявність правових підстав для визнання договору недійсним з передбачених ст. ст. 203, 215, 228 ЦК України підстав.

Верховний Суд у постанові від 17.10.2024 у справі №914/1507/23 визнав недійсним договір та стягнув з товариства на користь акціонерного товариства Українська залізниця в особі філії грошові кошти, а з філії одержані нею за рішенням суду грошові кошти стягнув в дохід держави в особі позивача.

Під час розгляду справи №914/1507/23 Верховний Суд дійшов висновку, що узгоджені дії учасників закупівлі та відсутність реальної конкуренції унеможливлює прозору та відкриту процедуру закупівлі, чим порушуються інтереси держави та суспільства, з огляду на що встановлене у визначеному порядку порушення законодавства про захист економічної конкуренції є підставою для визнання недійсними результатів закупівлі (торгів, аукціону) у випадку, якщо це передбачено спеціальним законодавством, та визнання недійсним відповідного договору, укладеного з переможцем, відповідно до ч. 3 ст. 228 ЦК України.

Проте, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.11.2024 у справі № 922/3456/23 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 922/3456/23 за позовом керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради та Північно-Східного офісу Держаудитслужби до відповідачів: 1) Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради, 2) Приватного підприємства "ЛСВ Моноліт", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, про визнання недійсним рішення тендерного комітету, договору про закупівлю товарів та стягнення коштів. Спір виник у зв`язку з тим, що ПП "ЛСВ Моноліт" порушило законодавство про захист економічної конкуренції шляхом вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що спрямовані на спотворення результатів тендеру (торгів) та укладення договору про закупівлю товарів від 25.11.2019 № 627 на неконкурентних засадах, що не узгоджується із законною господарською діяльністю у сфері публічних закупівель. За таких обставин, за твердженнями прокурора, рішення тендерного комітету, оформлене протоколом від 13.11.2019 № 338, та договір про закупівлю товарів від 25.11.2019 № 627, укладений за результатами відкритих торгів, підлягають визнанню недійсними відповідно до частини першої статті 203, частини першої статті 215, частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про наявність підстав для передачі справи № 922/3456/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених в раніше ухваленій постанові Верховного Суду від 17.10.2024 у справі №914/1507/23, зокрема колегія суддів пропонує відступити від висновку про те, що встановлене в установленому порядку порушення законодавства про захист економічної конкуренції є підставою для визнання недійсним договору, укладеного з переможцем закупівлі, відповідно до ч.3 ст.228 ЦК, а також про наявність підстав для застосування правових наслідків, передбачених ч.3 ст.228 ЦК, у разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства. Необхідність відступу мотивує тим, що сам лише факт вчинення порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій під час участі у спірній закупівлі, встановлений рішенням АМК, не є підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним як такого, що вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства. Крім того, за порушення законодавства про захист економічної конкуренції Законом "Про захист економічної конкуренції" передбачена відповідальність, зокрема, у вигляді штрафу (ст.51, ч.2 ст.52 Закону "Про захист економічної конкуренції"). Згідно з частинами 1 і 2 ст.55 Закону "Про захист економічної конкуренції" особи, яким заподіяно шкоду внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть звернутися до господарського суду із заявою про її відшкодування. Положення Закону "Про захист економічної конкуренції" є спеціальними у випадку порушення його норм. Прокурор, у разі завдання, на його думку, шкоди інтересам держави і суспільства внаслідок укладення і виконання договору, не позбавлений можливості розрахувати завдані таким порушенням збитки та пред`явити вимогу про їх стягнення з винної особи, як це передбачено ст. 55 Закону "Про захист економічної конкуренції"

Ухвалою від 20.12.2024 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду прийняв до розгляду справу № 922/3456/23.

Станом на даний час Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду розгляд справи № 922/3456/23 не завершено, ухвалою від 03.10.2025 оголошено перерву до 21.11.2025.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За змістом вказаної норми зупинення провадження у справі з цієї підстави є правом, а не обов`язком суду. Таке право може бути реалізовано за наявності двох умов: 1) правовідносини є подібними; 2) палата, об`єднана палата, Велика Палата Верховного Суду, здійснює перегляд справи.

Зупинення провадження у справі це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, які перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц; пункт 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 233/2021/19 конкретизувала власні правові висновки та правові висновки Верховного Суду України щодо критеріїв встановлення подібності правовідносин, визначивши, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними в порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їх змістом.

Якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, стосовно якого вони вступають у правовідносини, то в такому разі подібність треба також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Згідно з імперативними вимогами ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ст. 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Тож призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом, і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок, у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах із зазначенням обставин, які потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, не нав`язуючи при цьому судам нижчого рівня результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Ураховуючи, що зміст позовних вимог, підстави позову, а також предмет доказування у даній справі є подібними з позовними вимогами та підставами позову у справі № 922/3456/23 та, приймаючи до уваги можливий вплив висновків Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду для визначення правових висновків у даній справі, а також з метою дотримання принципу єдності правозастосовної практики, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 916/2423/25 до закінчення перегляду у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/3456/23.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 916/2423/25 за позовом Заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі: позивача-1: Південного офісу Держаудитслужби позивача-2: Одеської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів Антимонопольний комітет України до відповідача-1: Управління капітального будівництва Одеської міської ради відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛК ЕНЕРГОМИР" про визнання недійсним договору та стягнення 13 985 149,73грн.до закінчення перегляду Об`єднаною Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи № 922/3456/23 та оприлюднення повного тексту постанови.

2. Зобов`язати учасників справи повідомити суд про усунення підстав, що зумовили зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Повну ухвалу складено 20.10.2025р.

Суддя С.В. Літвінов