УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

22.10.2025Справа № 910/12969/25

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В. В. , розглянувши матеріали позовної заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб , м.Київ

до відповідача 1: ОСОБА_2 , м.Київ

до відповідача 2: ОСОБА_3 ,м. Київ

до відповідача 3: ОСОБА_4 , м. Київ

до відповідача 4: ОСОБА_5 , м. Київ

до відповідача 5: ОСОБА_6 , м. Київ

до відповідача 6: ОСОБА_7 , с. Тарасівка, Фастівський р-н, Київська обл.

до відповідача 7: ОСОБА_8 , смт Козин, Обухівський р-н, Київська обл.

до відповідача 8: ОСОБА_9 , м. Київ

до відповідача 9: ОСОБА_10 , м. Київ

до відповідача 10: ОСОБА_11 , м. Київ

до відповідача 11: ОСОБА_12 , м. Київ

до відповідача 12: ОСОБА_13 , м. Київ

до відповідача 13: ОСОБА_14 , м. Київ

до відповідача 14: ОСОБА_15 , м. Київ

до відповідача 15: ОСОБА_16 , м. Київ

про стягнення 153 911 967,40 грн

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про солідарне стягнення шкоди у розмірі 153 911 967,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на вчинення відповідачами у справі як посадовими особами банку ряду недобросовісних дій та рішень, що завдали майнової шкоди банку та створили недостатність його майна для задоволення вимог кредиторів.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд зазначає таке.

За приписами ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У розумінні ч. 3 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності цього Кодексу місцем проживання фізичної особи, яка не є підприємцем, визначається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

Частиною 8 статті 176 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Згідно відповіді № 1910426 від 20.10.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманої на запит Господарського суду міста Києва , адресою реєстрації відповідача 4 - ОСОБА_5 є: АДРЕСА_1 .

Проте, позивачем у позовній заяві вказано іншу адресу відповідача, що вказує про порушення приписів ст.162 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно, 19.10.2023 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» в частині обов`язкової реєстрації юридичними особами (приватної форми власності) електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Частиною 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Тобто, з наведеної норми вбачається відсутність обов`язку фізичної особи, яка не є підприємцем реєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Суд звертає увагу на те, що за приписами ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 7 статті 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, (далі - Правила) передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

У відповідності до п. 19 Правил, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення (п. 59 Правил).

Згідно п. 61 Правил у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Враховуючи наведені вище норми та вимоги встановлені ст.ст. 6, 42, п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, належним доказом надіслання сторонам копій позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів є - оригінали описів вкладення до поштових відправлень, які повинні містити вичерпний перелік найменувань документів, що надсилаються, а також оригінал розрахункового документу, виданий поштовим відділенням.

При цьому, судом враховано, що позовна заява подана до суду до відповідачів - фізичних осіб, які не є підприємцями, у паперовому вигляді, а не із використанням електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, а отже до електронного кабінету відповідача, останній не направлено.

Одночасно, позивачем в якості доказів виконання вимог п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивачем додано до матеріалів справи список згрупованих відправлень, фіскальний чек та опис вкладення у цінний лист № 669 від 16.10.2025. Зі змісту опису вкладення вбачається, що поштове відправлення направлено за адресою ОСОБА_5 - відповідача 4: АДРЕСА_2 .

Проте, як вказувалось вище, за даними Єдиного державного демографічного реєстру місцем реєстрації ОСОБА_5 є: АДРЕСА_1 .

Тобто, всупереч наведеним вище вимогам, позивачем до позову не додано доказів направлення копії позовної заяви на адресу відповідача 4, яку відображено в Єдиному державному демографічному реєстрі, що фактично унеможливлює встановлення судом обставин виконання заявником вимог п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, господарський суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків у визначений судом спосіб.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб .

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом:

- наведення адреси відповідача 4 - ОСОБА_5 у відповідності до даних Єдиного державного демографічного реєстру;

- подання опису вкладення у цінний лист з оригіналом розрахункового документу, виданого поштовим відділенням на підтвердження отримання послуг зв`язку, на підтвердження надіслання на адресу відповідача 4 копії позовної заяви з додатками.

Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Князьков