ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2025 р. Справа №907/375/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.,

Суддів Галушко Н.А.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Шатан Т.О.,

представники сторін:

позивача: Петрецький С.І,

відповідача: Кривка М.В.,

розглянувши матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" б/н від 05.08.2025 (вх. суду від 05.08.2025 № 01-05/2413/25) та б/н від 05.08.2025 (вх. суду від 05.08.2025 № 01-05/2415/25)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 25.06.2025 (повне рішення складено 16.07.2025, суддя Мірошниченко Д.Є.)

та на додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 16.07.2025 (станом на дату оскарження повного рішення не постановлено, суддя Мірошниченко Д.Є.)

у справі № 907/375/25

за позовом: Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, с. Баранинці, Закарпатської обл.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", м. Ужгород

про: визнання недійсними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:

Відділ освіти, культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", в якому просив суд першої інстанції визнати недійсними та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" від 13.08.2024.

Вказаним рішенням комісії задоволено повністю акт про порушення № ZK000114 від 02.07.2024, складений за адресою: Закарпатська область, с. Нижнє Солотвино Ужгородського району, вул. Головна, буд. 26 стосовно непобутового споживача Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області та рішення Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" прийняте на виконання вказаного рішення і оформлене актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим від 13.08.2024, яким Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області донарахованого необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу 4665,60 м.куб. вартістю 77 992,03 грн за період з 15.06.2024 по 02.07.2024.

В обґрунтування позову позивач вказав, що у випадку достовірно встановленого факту відсутності розподілу природного газу на об`єкт, облаштований комерційним лічильником, відсутні підстави обліковувати природний газ, який не відібраний, незалежно від того, пропущений строк його періодичної повірки чи ні.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 25.06.2025 позов задоволено. Визнано недійсними та скасовано рішення комісії з розгляду актів про порушення Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" від 13.08.2024, яким задоволено повністю акт про порушення № ZK000114 від 02.07.2024, складений за адресою: Закарпатська область, с. Нижнє Солотвино Ужгородського району, вул. Головна, буд. 26, стосовно непобутового споживача Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Визнано недійсним та скасовано рішення Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" прийняте на виконання вказаного рішення і оформлене актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим від 13.08.2024, яким Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області донарахованого необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу 4 665,60 м.куб. вартістю 77 992,03 грн за період з 15.06.2024 по 02.07.2024. Здійснено розподіл судових витрат.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що у матеріалах справи відсутні будь-які інші докази за результатами чергової повірки спірного лічильника газу, які б могли свідчити про його непридатність до застосування. Поряд з тим, суд попередньої інстанції констатував, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що у спірному періоді з 15.06.2024 по 02.07.2024 відповідач не передавав позивачу, а позивач не приймав від відповідача природний газ на об`єкті позивача, що знаходиться за адресою: с. Нижнє Солотвино, буд. 26.

Додатковим рішенням Господарського суду Закарпатської області від 16.07.2025 у справі № 907/375/25 заяву Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, с. Баранинці Ужгородського району Закарпатської області за вх.№ 02.3.1-02/6045/25 від 30.06.2025 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1, ) в особі Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (88015, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Володимира Погорєлова, будинок 2, код ) на користь Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (89425, Закарпатська область, Ужгородський район, село Баранинці, вулиця Центральна, будинок 42, ) 8 000,00 грн (вісім тисяч гривень 00 коп.) на відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи № 907/375/25.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Не погодившись з рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" звернулось до Західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить: 1) рішення Господарського суду Закарпатської області від 25.06.2025 у справі № 907/375/25 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити; 2) додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 16.07.2025 у справі № 907/375/25 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.

Скаржника стверджує, що нормами чинного законодавства та умовами Типового договору розподілу природного газу, саме на позивача, як на споживача, що не є побутовим, покладено обов`язок здійснювати належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та своєчасно здійснювати організацію проведення їх періодичної повірки.

Апелянт наголошує, що у даному спорі, не йдеться про придатність чи непридатність до застосування лічильника на підставі результатів контролю метрологічних характеристик, а йдеться саме про пропущення строку періодичної повірки, що за соєю правовою природою є самостійним порушенням та не пов`язується з фактом втручання в роботу лічильника чи неправильної його роботи.

На переконання відповідача, висновки місцевого господарського суду є помилковими, адже у даному випадку відповідальність позивача настає за сам факт пропуску строку періодичної повірки та споживання чи неспоживання природного газу у період порушення не має жодного правового значення.

Щодо підстав скасування додаткового рішення у справі, то скаржник вказує, що надані позивачем докази підтверджують лише намір оплатити кошти, а не фактичну їх сплату клієнтом на користь адвоката.

Скаржник зазначив, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Відділ освіти, культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив рішення Господарського суду Закарпатської області у справі №907/375/25 від 25.06.2025 року та додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області у справі № 907/375/25 від 16.07.2025 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» залишити без задоволення.

Позивач вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, звертає увагу, що згідно Актів про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу по об`єкту будівля дошкільного навчального закладу с. Нижнє Солотвино Ужгородського району, вул. Головна, буд. 26 від 30 червня 2024 року №23041, від 31 липня 2024 року №27445 та від 31 серпня 2024 року №31865, підписаних представниками споживача та відповідача, у період розрахунку травень серпень 2024 року на об`єкті споживача розподіл (споживання) природного газу не здійснювалось.

Також позивач вважає, що відсутні підстави для скасування додаткового рішення у справі, оскільки позивач належними та допустимими доказами підтвердив понесені витрати на правову допомогу і такі правомірно задоволені частково судом першої інстанції.

Рух справи в суді апеляційної інстанції:

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2025 справу № 907/375/25 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Якімець Г.Г., Панова І.Ю.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" б/н від 05.08.2025 (вх. суду від 05.08.2025 № 01-05/2413/25) на рішення Господарського суду Закарпатської області від 25.06.2025 у справі № 907/375/25.

Ухвалою апеляційного суду від 11.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" б/н від 05.08.2025 (вх. суду від 05.08.2025 № 01-05/2415/25) на додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 16.07.2025 у справі № 907/375/25; прийнято до спільного розгляду апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" на рішення Господарського суду Закарпатської області від 25.06.2025 та на додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 16.07.2025.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Панової І.Ю., згідно з розпорядженням керівника апарату суду №297 від 10.09.2025 було проведено автоматизовану заміну складу суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2025 у склад колегії суддів для розгляду справи №907/375/25 визначено наступний склад суду: Бонк Т.Б.- головуючий суддя, судді Галушко Н.А. та Якімець Г.Г.

Ухвалою суду від 15.09.2025 справу № 907/375/25 прийнято до провадження колегією суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Галушко Н.А. та Якімець Г.Г. Призначено справу №907/375/25 до розгляду у судовому засіданні на 14.10.2025

У судовому засіданні 14.10.2025 скаржник підтримав доводи апеляційної скарги, позивач заперечив такі доводи, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, сторони надали суду пояснення.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій у цій справі обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:

Згідно з постановою НКРЕКП від 26.12.2022 № 1839 "Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ "Газорозподільні мережі України" Товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Закарпатської області.

Як вбачається з матеріалів справи, Відділ освіти, культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області шляхом підписання заяви-приєднання 42Уж-2576-Б-24 від 01.01.2024 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", приєднався до Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498.

У свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №2880 від 14.06.2022 (лічильник газу GMS G16-32, заводський номер 092066, рік виготовлення 2003), встановленого на об`єкті позивача, визначено періодичність державної повірки не рідше одного разу на два роки. Зазначене свідоцтво чинне до 14.06.2024.

Таким чином, наступна періодична повірка за звичайних умов мала бути проведена не пізніше 14.06.2024.

Судом встановлено, що 02.07.2024 представниками відповідача на об`єкті позивача, що знаходиться за адресою: с. Нижнє Солотвино, буд. 26, під час проведення обстеження вузла обліку виявлено порушення на ринку природного газу, яке кваліфікуються як пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим (підпункт 4 пункту 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ).

Того ж дня, 02.07.2024 представниками Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" складено акт про порушення № ZK 000114 від 02.07.2024, який підписано представником позивача без зауважень.

31.07.2024 Державним підприємством "Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" здійснено повірку лічильника газу GMS G16-32, заводський номер 092066, рік виготовлення 2003, про що видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 3746. Згідно зі свідоцтвом про повірку лічильник відповідає вимогам ДСТУ 9035:2020, придатний.

Листом від 25.07.2024 № 459 відповідач повідомив позивача щодо розгляду 13.08.2024 з 10:30 12:00 у приміщенні Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" акта про порушення на Комісії з розгляду актів про порушення.

13.08.2024 проведено засідання Комісії з розгляду актів про порушення, за результатами якого прийнято рішення щодо задоволення акта про порушення № ZK 000114 від 02.07.2024.

Відповідач здійснив розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за період з 15.06.2024 по 02.07.2024, яким Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області донарахованого необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу вартістю 77 992,03 грн.

14.08.2024 за № 3Ф/100/вих-4312-24 відповідач надіслав позивачу вимогу про оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу на суму 77 992,03 грн з відповідним рахунком.

Водночас судом першої інстанції встановлено, що у період, який охоплюється актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим від 13.08.2024, позивач не споживав природного газу, що вбачається з актів про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу по об`єкту "будівля дошкільного навчального закладу с. Нижне Солотвино Ужгородського району, вул. Головна, буд. 26 від 30.06.2024 № 23041, від 31.07.2024 № 27445 та від 31.08.2024 № 31865, підписаних представниками споживача та відповідача.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась таким:

Правовідносини між позивачем та відповідачем склались на підставі Типового договору розподілу природного газу, який затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494, шляхом підписання заяви-приєднання 42Уж-2576-Б-24 від 01.01.2024 (Договір), згідно якого ТОВ "Газорозподільні мережі України" в особі Закарпатської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України"" є оператором ГРМ, а Відділ освіти, культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області споживачем.

Відповідно до п. 2 гл. 1 розд. І Кодексу ГРС цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості; комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу; доступу замовників до газорозподільної системи для приєднання до неї їх об`єктів будівництва або існуючих об`єктів (умови технічного доступу); доступу суб`єктів ринку природного газу до газорозподільної системи для фактичної передачі (розподілу/споживання) належного їм природного газу до/з газорозподільної системи (умови комерційного доступу); механізмів взаємодії оператора газорозподільної системи з операторами суміжних систем та з іншими суб`єктами ринку природного газу.

Пунктом 2 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузла обліку здійснюються у будь-який час доби та у присутності споживача (суміжного суб`єкта природного газу) або його представника, крім випадків, передбачених цим розділом.

Відповідно до п. 7 гл. 9 р. Х Кодексу ГРС у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про: 1) пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проєктній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу.

Главою 2 розділу ХІ Кодексу ГРС визначено види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування.

Відповідно до п. п. 1, 4 Глави 5 Розділу XI Кодексу ГРС, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу. У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали, або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

У відповідності до п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

Згідно із п. 11 глави 5 розділу ХІІ Кодексу ГРС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Як встановлено судами у цій справі 02.07.2024 представниками відповідача (Оператора ГРМ) на об`єкті позивача, що знаходиться за адресою: с. Нижнє Солотвино, буд. 26, під час проведення обстеження вузла обліку виявлено порушення на ринку природного газу, яке кваліфікуються як пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим (підпункт 4 пункту 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ).

Того ж дня, 02.07.2024 представниками Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" складено акт про порушення № ZK 000114 від 02.07.2024, який підписано представником позивача без зауважень.

Суд враховує, що пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим, належить до виду порушень, передбачених пунктом 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу.

Пунктом 4 глави 4 розділу XІ Кодексу ГРМ визначено, що у разі виявлення Оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого:

1) при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об`єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

Аналізуючи зміст підпункту 1 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ, на підставі якого відповідачем проведено перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) газу позивачу, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказаною нормою не передбачено відповідальності за пропуск строку періодичної повірки лічильника газу з вини споживача, що не є побутовим, у випадку визначення такого лічильника придатним до застосування.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким правовим висновком попередньої інстанції та враховує такі висновки Верховного Суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 18.11.2022 у справі № 914/993/21 Верховний Суд вказав, що за умови відсутності пошкодження лічильника, пропущення строку періодичної повірки лічильника газу з вини споживача або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та за наявності справного обчислювача (коректора) об`єму газу, який не містить зареєстрованих та зафіксованих у звітах повідомлень про роботу лічильника газу в позаштатному режимі, несправність лічильника внаслідок його невідповідності нормативним документам у сфері метрології, встановлена за результатами позачергової або експертної повірки, не є підставою для здійснення перерахунку споживачу об`єму розподіленого (спожитого) природного газу відповідно до пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ.

Судами у цій справі встановлено, що 31.07.2024 Державним підприємством "Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" здійснено повірку лічильника газу GMS G16-32, заводський номер 092066, рік виготовлення 2003, про що видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 3746. Згідно зі свідоцтвом про повірку лічильник відповідає вимогам ДСТУ 9035:2020, придатний.

Крім цього, суди також встановили, що у період, який охоплюється актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим від 13.08.2024, позивач не споживав природного газу. Вказане сторонами у справі не заперечується.

Верховний Суд у постанові від 16.04.2025 у справі № 927/319/24 (пункти 42-44) дійшов таких висновків:

«При цьому колегія суддів звертається до сталої практики Верховного Суду, відповідно до якої нарахування об`ємів газу за своєю правовою природою не є оперативно-господарською санкцією в розумінні статей 235, 236 Господарського кодексу України, а є відповідно до пункту 2.4.глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем зміною способу визначення розрахунку спожитого природного газу у відповідних випадках.

Тож за відсутності факту споживання газу взагалі, зміна способу розрахунку за спожитий природний газ у зв`язку з пропущенням споживачем терміну повірки прибору обліку не відповідає вимогам підпункту 1 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що за встановлених обставин та з огляду на приписи підпункту 1 пункту 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, за якими перерахунку (за умови встановлення відповідного порушення) підлягає саме об`єм переданого (прийнятого) газу у відповідача були відсутні підстави для проведення перерахунку, оскільки позивачу не передавався, а отже ним не і приймався у спірному періоді природний газ. Тобто об`єм газу, який підлягав перерахунку, у позивача відсутній».

Таким чином, з огляду на те, що відповідач у період, який охоплюється актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, позивач не споживав природного газу, доказів непридатності лічильника до застосування матеріали справи не містять, суд першої інстанції підставно вирішив, що рішення Комісії відповідача від 13.08.2024 з розгляду акта про порушення № ZK000114 від 02.07.2024 не відповідає вимогам Кодексу ГРМ та порушує права та інтереси позивача, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Крім цього, як вбачається із матеріалів справи, на підставі оспорюваного рішення Комісії з розгляду актів про порушення від 13.08.2024 відповідачем здійснено донарахування позивачу об`єму розподіленого (спожитого) природного газу за період з 15.06.2024 по 02.07.2024 на суму 77 992,03 грн, оформлене також 13.08.2024 актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу.

Оскільки спірне рішення Комісії Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України від 13.08.2024 з розгляду акта про порушення № ZK000114 від 02.07.2024, підлягає скасуванню, як таке, що прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що підлягає задоволенню й вимога про скасування рішення, оформленого актом-розрахунком від 13.08.2024 щодо донарахування позивачу обсягів природного газу на суму 77 992,03 грн.

Щодо доводів скаржника в частині скасування додаткового рішення Господарського суду Закарпатської області від 16.07.2025, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Отже, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення є принципом господарського судочинства, а статті 123, 129 ГПК України - нормами процесуального права, які регламентують види судових витрат, розподіл судових витрат та визначають оптимальний порядок застосування.

Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частиною 3 цієї статті визначено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, згідно частини 4 вказаної норми розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У той же час, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Принцип пропорційності є загальним, універсальним принципом права, який вимагає співрозмірного обмеження прав та свобод людини для досягнення публічних цілей.

Обґрунтованість та співмірність понесених витрат на професійну правничу допомогу необхідно досліджувати з урахуванням частини 3 статті 13 ГПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як встановлено судом першої інстанції, на підтвердження повноважень адвоката позивача до матеріалів справи долучено договір про правову допомогу адвоката від 31.03.2025 № 58 з додатком до нього, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗР № 21/1186 від 03.07.2017 на ім`я Петрецького Сергія Івановича, ордер на надання правничої допомоги серії АО № 1167618 від 25.04.2025, акт наданих послуг від 01.04.2025 № 2, акт наданих послуг від 25.06.2025 № 3, виписки по рахунку від 27.06.2025.

Відповідно до пункту 1 договору адвокат Петрецький Сергій Іванович надає правову допомогу клієнтові Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, зокрема, в господарських судах всіх інстанцій щодо оскарження рішення від 13.08.2024 комісії Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" з розгляду актів про порушення та складеного на його підставі рішення, оформленого Актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим від 13.08.2024 (ДНЗ с. Н.Солотвино).

Відповідно до пункту 1 додатку до договору розмір винагороди адвоката за договором складає 24 000,00 грн, з урахуванням податків та зборів, в т.ч., зокрема:

- вивчення судової практики, матеріалів, що стали підставою для прийняття рішення від 13.08.2024 комісії Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" з розгляду актів про порушення та складеного на його підставі рішення, оформленого Актом-розрахунком необлікованого (донарахованого) обуєм та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу) що не є побутовим від 13.08.2024 (ДНЗ с. Н.Солотвино), підготовка проєкту позовної заяви та подання її до суду 6 000,00 грн;

- підготовка відповіді на відзив на позовну заяву, інших процесуальних документів на стадії розгляду, представництво інтересів Клієнта в суді першої та апеляційної інстанції, в т.ч. в режимі відеоконференції щодо оскарження рішення від 13.08.2024 комісії Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" з розгляду актів про порушення та складеного на його підставі рішення, оформленого Актом- розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим від 13.08.2024 (ДНЗ с. Н.Солотвино) 6 000,00 грн.

Пунктом 2 додатку до договору визначено, що оплата проводиться на підставі рахунків адвоката.

Як вбачається з ордеру на надання правничої допомоги серії АО № 1167618 від 25.04.2025, адвокат Петрецький С.І. представляє інтереси позивача у Господарському суді Закарпатської області у справі № 907/375/25.

Надані адвокатом та отримані клієнтом послуги у справі № 907/375/25 підтверджуються актом наданих послуг від 01.04.2025 № 2, а також актом наданих послуг від 25.06.2025 № 3, підписаними та скріпленими печатками сторін.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в цілому у сукупності відповідають вимогам статей 73, 75-79 ГПК України, є належними і допустимими.

При цьому, колегія суддів вказує, що обставини відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є предметом оцінки у кожному конкретному випадку, а сама лише незгода скаржника з наданою судом оцінкою відповідних доказів, які підтверджують факт надання професійної правничої допомоги, а також оцінкою обставин критерію реальності адвокатських витрат, розумності їх розміру тощо не свідчить про незаконність оскаржуваного судового рішення.

Апелянт вважає, що відсутність документального підтвердження про сплату позивачем (клієнтом) адвокату за надані послуги є підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про відшкодування витрат на правову допомогу.

Однак, Верховний Суд неодноразово вказував на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Дана позиція є усталеною і підтверджується, зокрема, постановами Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, від 28.06.2022 у справі № 910/5543/21, від 15.06.022 у справі № 911/2652/17(911/3581/20), від 07.06.2022 у справі № 906/323/21, від 14.06.2022 у справі № 922/2321/20(922/2139/21), від 31.05.2022 у справі № 927/727/21, від 31.05.2022 у справі № 927/728/21, від 23.12.2021 у справі №923/560/17, від 18.05.2022 у справі № 922/2339/21, від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19, від 11.05.2022 у справі № 902/974/21, від 10.11.2021 у справі № 329/766/18, від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає, що часткове задоволення судом першої інстанції заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу та присудження до стягнення з відповідача на користь позивача витрат в розмірі 8 000 грн є таким, що відповідає критеріям дійсності, обґрунтованості та розумності, а доводи скаржника не слугують підставою для скасування додаткового рішення суду першої інстанції.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Закарпатської області від 25.06.2025 та додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 16.07.2025 у справі № 907/375/25 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційних скаргах доводи скаржника необґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції:

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України).

Відтак, згідно з ст. 129 ГПК України сплачений апелянтами судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 255, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Закарпатської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" б/н від 05.08.2025 (вх. суду від 05.08.2025 № 01-05/2413/25) та б/н від 05.08.2025 (вх. суду від 05.08.2025 № 01-05/2415/25) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 25.06.2025 та додаткове рішення Господарського суду Закарпатської області від 16.07.2025 у справі № 907/375/25 залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повну постанову складено 22.10.2025.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя Н.А. Галушко

суддя Г.Г. Якімець