ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2025 р. Справа№ 911/1683/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Мальченко А.О.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Цікра А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 07.07.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Макпау Проперті Менеджмент" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ГеоФекторі" на рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2024 (повний текст складено та підписано 11.02.2025)

у справі №911/1683/24 (суддя Черногуз А.Ф.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Макпау Проперті Менеджмент"

до Циблівської сільської ради

про визнання договору на виконання проектних робіт укладеним у поданій позивачем редакції

та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю "ГеоФекторі"

до Циблівської сільської ради

про визнання договору на виконання проектних робіт укладеним у поданій редакції,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Макпау Проперті Менеджмент" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Циблівської сільської ради, у якому просить визнати укладеним з дня набрання рішенням суду законної сили договір на виконання проектних робіт в редакції проєкту, викладеного в позовній заяві.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що він як власник та користувач земельних ділянок, які розміщені в межах території Циблівської сільської ради з метою їх облаштування, планування та забудови, звернувся до останньої із заявою про надання дозволу на розробку детального плану території Циблівської сільської ради. Рішенням двадцятої сесії восьмого скликання Циблівської сільської ради № 1500 від 23.09.2022 надано згоду на розроблення детального плану території Циблівської сільської ради Київської області. На виконання положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 16.11.2011 № 290 та рішення Циблівської сільської ради № 1500 від 23.09.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "ГеоФекторі" (розробник містобудівної документації) розроблено договір на виконання проектних робіт, за яким Циблівська сільська рада виступає Замовником послуг у сфері містобудування код ДК 021:2015 - 71410000-5 (розробка та виготовлення містобудівної документації місцевого рівня), Товариство з обмеженою відповідальністю "Макпау Проперті Менеджмент" Інвестором (платником) виконання робіт, а Товариство з обмеженою відповідальністю "ГеоФекторі" (виконавцем). Однак відповідач необґрунтовано відмовляється у підписанні проекту означеного договору.

Від ТОВ "ГеоФекторі" надійшла позовна заява третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору до Циблівської сільської ради про укладення договору на виконання проектних робіт з урахуванням додатків до договору та завдання на проектування в редакції проектів, викладених в позовній заяві.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "ГеоФекторі" послалося на те, що останнє, як виконавець проектних робіт щодо розроблення детального плану території для розміщення установи відпочинку, рекреації та туризму на земельних ділянках, що належать ТОВ "Макпау Проперті Менеджмент" на праві власності і користування та розташовані на території Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області за означеним договором, правомірно очікувало на отримання коштів за виконання визначених договором робіт, тоді як бездіяльність відповідача, що полягає у не підписанні договору, позбавляє ТОВ "ГеоФекторі" такої можливості.

Судом прийнято позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю "ГеоФекторі" до Циблівської сільської ради про визнання договору на виконання проектних робіт укладеним у поданій редакції до спільного розгляду з первісним позовом.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.12.2024 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Макпау Проперті Менеджмент" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ГеоФекторі" відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що з пропозицією укласти договір в редакції, що наведена в позовній заяві позивач ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» звернувся до відповідача 30.05.2024, на що вказує опис вкладення від 30.05.2024 у відправлення №801, яким було відправлено пропозицію від 29.05.2024 №29/05-24 та примірники проекту договору №22/05 від 22.05.2024.

В силу положень ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» дане звернення мало розглядатися і вирішуватися у термін не більше одного місяця від дня його надходження не дивлячись на те, що у листі пропозиції позивач визначив семиденний строк на надання відповіді, оскільки такий строк ні до чого відповідача не зобов`язував.

Листом від 18.06.2024 №639, в межах строків, визначених ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», відповідач - Циблівська сільська рада відповіла позивачу на його пропозицію від 29.05.2024 та повідомила, що трьохсторонній договір №22/05 між ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» (інвестор), ТОВ «Геофекторі» (виконавець) та Циблівською сільською радою (замовник) не укладено, у зв`язку з не визначенням виконавця робіт.

Наведене повністю узгоджується з обставинами встановленими судом, позаяк суд встановив, зокрема, що виконавець послуг визначених рішенням двадцятої сесії восьмого скликання Циблівської сільської ради № 1500 від 23.09.2022, у встановленому законом порядку визначений не був. Так само такий виконавець не був визначений радою в будь-якому з рішень прийнятих органом місцевого самоврядування в межах повноважень наданих законом.

Судом зазначено, що пропонований у прохальній частині позовної заяви договір не міг бути визнаний укладеним судом навіть за умови його обов`язковості до укладення з означеними в ньому суб`єктами, оскільки його зміст не відповідає змісту рішення ради, оскільки в рішенні ради мова йде про земельні ділянки «орієнтовною площею 30 га», водночас в п. 1.1 пропонованого до визнання укладеним договору мова йде про земельні ділянки «загальною площею 30 га», що не відповідає змісту рішення ради, оскільки радою надавалось погодження на розробку детального плану території Циблівської сільської ради Київської області обмеженої земельними ділянками саме «орієнтовною площею 30 га», що позивачами враховано не було.

Судом зазначено, що позивачем та третьою особою не доведено факту порушення їх прав Циблівською сільською радою фактом не підписанням пропонованого позивачем та третьою особою трьохстороннього договору та відсутністю обставин, що зумовлюють обов`язковість укладення відповідачем договору саме з позивачами, а відтак і підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Макпау Проперті Менеджмент" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до наступного.

Підставами оскарження є пункти 1,2.3 та 4 ч.1 ст.277 ГПК України.

Судом не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме, що стало причиною для невиконання відповідачем власного рішення, тобто підстави для не укладення договору із відповідним суб`єктом, який мав би право на розроблення містобудівної документації.

Вважає помилковими висновки суду, що у відповідача не було обов`язку укласти договір з позивачем як інвестором.

Суд першої інстанції у судовому рішенні зазначив, що з орієнтовних 30 га які визначені рішенням відповідача № 1500, позивачу належить лише 23,9552 га, а 6 га є землями комунальної власності, і позивач не спростував такі доводи відповідача, а тому рішення на розробку детального плану території, окрім 23,9552 га, стосується земель комунальної власності.

Суд не зазначив, яким чином така обставина могла вплинути на розгляд справи, оскільки визнання договору укладеним є лише підставою для розроблення детального плану території.

Процес розроблення містобудівної документації на земельні ділянки є окремою самостійною дією, під час якої спеціальний суб`єкт у сфері містобудування, враховуючи рішення № 1500, розробить детальний план території, який у подальшому повинен бути затверджений відповідачем.

Навіть з урахуванням тієї обставини, що решта земель є землями комунальної власності, все одно інвестором міг бути лише позивач, адже Циблівська сільська рада визначила обов`язок залучити інвестора.

Судом не з`ясовано, яким чином фінансування позивачем розроблення містобудівної документації вплине на права Циблівської сільської ради.

Вважає, що залишилась не з`ясованою судом обставина, що має значення для справи, а саме, чому Циблівська сільська рада на дві однакові оферти від ТОВ «ГеоФекторі» та ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» надало різні підстави не підписання договорів, а також чому відповідач не заперечив проти істотних умов договорів, не підписав їх лише з формальних причин, тому, на думку апелянта судом порушено норми процесуального права,

а також не доведено обставини, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також не з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Суд зазначив, що нав`язування третьою особою своїх послуг в якості виконавця відповідачу в обхід процедур, які передбачені Законом України «Про публічні закупівлі» не співвідносяться з метою, на забезпечення якої покликаний цей закон, а саме - забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Оскільки вартість робіт за договором є менше ніж 1,5 млн грн, оплату здійснює не замовник (Циблівська сільська рада), вважає, що положення Закону України «Про публічні закупівлі» не могли бути застосовані до спірних правовідносин, а тому суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права.

Одночасно вважає, що судом безпідставно застосовано до спірних правовідносин положення Закону України «Про звернення громадян» в частині визначення строку на розгляд звернення про укладення договору, та безпідставно допущено до участі у справі як представника відповідача - адвоката Шпакович О.В.

Зазначає, що ефективним способом захисту порушених прав позивача є вимога про визнання укладеним договору з дня набрання чинності рішенням суду у запропонованій позивачем редакції.

Не погоджуючись прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ГеоФекторі" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Доводи третьої особи з самостійними вимогами, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до наступного.

Протягом розгляду справи в суді, суддя порушив принцип змагальності сторін, адже надавав перевагу представнику відповідача над позивачем у праві виступу, надати свої заперечення чи ремарку, безпідставного допуску адвоката сторони відповідача до справи, погрозою представнику позивача застосувати дисциплінарну відповідальність за те, що він намагався заперечити безпідставні та неаргументовані твердження представника відповідача, відкрите «підігравання» представнику відповідача у вигляді самостійного пошуку суддею необхідного законодавства, у випадку коли вона не мала змоги повідомити суду, який нормативно-правовий акт вона застосовує чи бажає застосувати.

Вважає, що відповідач позбавлений був можливості заперечувати проти позовних вимог, але суд першої інстанції прийняв до уваги заперечення відповідача та відмовив у задоволенні позову саме з тих підстав, які зазначив відповідач.

Вказує, що ТОВ «ГеоФекторі» є суб`єктом господарювання, основним видом діяльності якого є розроблення містобудівної документації, у складі компанії наявний фахівець з відповідним кваліфікаційним сертифікатом - архітектор Кіт Володимир Іванович (кваліфікаційний сертифікат серії АА № 001663 виданий атестаційною архітектурно-будівельною комісією 22 липня 2013 року), а тому може бути розробником містобудівної документації згідно рішення №1500.

Зазначає, що відповідач проігнорував отриману ним Пропозицію укласти Договір №22/05, ані підписаного Договору, ані відповіді на Оферту, ані жодного повідомлення ТОВ «ГеоФекторі» не отримувало.

ТОВ «ГеоФекторі» очікувало, що Договір № 22/05 буде підписано всіма сторонами, і зможе отримати грошові кошти за виконання роботи з розроблення ДПТ.

ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» повідомило ТОВ «ГеоФекторі», що тільки на адвокатський запит, 21.06.2024 р. Відповідач надав відповідь, що Договір № 22/05 не укладено, у зв`язку із не визначенням виконавця робіт., що не відповідає дійсності.

Фактично Циблівська сільська рада безпідставно та неправомірно не підписала Договір №22/05, не зважаючи на те, що зобов`язана була його підписати на виконання власного Рішення від 23.09.2022.

В решті, доводи апеляційної скарги третьої особи перекликаються з доводами апеляційної скарги позивача.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 03.03.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Алданова С.О.

Згідно протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 04.03.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 постановлено витребувати у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1683/24. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційних скарг до надходження матеріалів справи з Господарського суду першої інстанції.

02.04.2025 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Макпау Проперті Менеджмент" на рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2024 у справі № 911/1683/24. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ГеоФекторі" на рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2024 у справі № 911/1683/24.

Об`єднано розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Макпау Проперті Менеджмент" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ГеоФекторі" на рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2024 у справі № 911/1683/24 в одне апеляційне провадження.

Закінчено проведення підготовчих дій.

Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 14.05.2025. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі не пізніше ніж 07.05.2025. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі не пізніше ніж 07.05.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2025 задоволено заяву колегії суддів у складі: головуючого судді Корсака В.А. та суддів Євсікова О.О., Алданової С.О. про самовідвід від розгляду справи № 911/1683/24.

Матеріали справи №911/1683/24 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень ст. 32 ГПК України.

Розпорядженням Керівника апарату від 28.05.2025 №09.1-07/275/25 справу №911/1683/24 передано на повторний автоматизований розподіл судових справ.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.05.2025 справу №911/1683/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Скрипка І.М., суддів Мальченко А.О., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Макпау Проперті Менеджмент" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ГеоФекторі" на рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2024 у справі №911/1683/24, призначено їх розгляд на 07.07.2025.

Від представника відповідача надійшли відзиві на апеляційні скарги, в яких останній категорично заперечує доводи апелянтів.

Явка представників сторін

В судовому засіданні апеляційної інстанції 07.07.2025 представники позивача та третьої особи підтримали доводи своїх апеляційних скарг з підстав, викладених у них, просили їх задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

В судовому засіданні 07.07.2025 представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційних скарг, просив їх відхилити з підстав, викладених у відзивах на апеляційні скарги, оскаржуване рішення залишити без змін.

В судовому засіданні 07.07.2025 відповідно до ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Позивач зазначає, що у межах території Циблівської сільської ради Товариству з обмеженою відповідальністю «Макпау Проперті Менеджмент» на праві приватної власності належать земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:015:0030, :02:015:0136, :02:015:0018, :02:015:0019, а на праві суборенди перебувають у користуванні земельні ділянки з кадастровими номерами :02:015:0105 та :02:015:0108, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 384268980 від 25.06.2024. Водночас земельна ділянка з кадастровим номером :02:015:0009 належить Косовану Олександру Анатолійовичу, який є директором ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент», що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №384268717 від 25.06.2024.

З метою облаштування, планування та забудови вищевказаних земельних ділянок, ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» звернулося до Циблівської сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку детального плану території Циблівської сільської ради на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:015:0030, :02:015:0136, :02:015:0009, :02:015:0018, :02:015:0019, :02:015:0105, :02:015:0108 та прилеглої території.

Позивач наголошує, що рішенням двадцятої сесії восьмого скликання Циблівської сільської ради № 1500 від 23.09.2022 надано згоду на розроблення детального плану території Циблівської сільської ради Київської області, обмеженої земельними ділянками з кадастровими номерами: :02:015:0030, :02:015:0136, :02:015:0009, :02:015:0018, :02:015:0019, :02:015:0105, :02:015:0108, розташованої на території Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області, для розміщення установи відпочинку, рекреації та туризму, орієнтовною площею 30 га. Замовником розроблення Детального плану визначено Циблівську сільську раду. Пунктом 5 рішення вирішено укласти договір на розроблення детального плану території з організацією, що має фахівців з відповідним кваліфікаційним сертифікатом.

ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» стверджує, що відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розроблення детального плану території щодо земельної ділянки (групи земельних ділянок), яка перебуває у власності або користуванні фізичних чи юридичних осіб або на якій розташована будівля, споруда, що перебуває у приватній власності, може здійснюватися за рахунок коштів землевласника, землекористувача або власника будівлі, споруди, за умови виконання функцій замовника відповідним органом місцевого самоврядування. Оскільки ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» є власником та користувачем земельних ділянок (землевласником) останнє має право, відповідно до положень ч. 2 ст. 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» здійснити фінансування розроблення детального плану території групи земельних ділянок, із дотриманням умови, що виконання функцій замовника здійснюється відповідним органом місцевого самоврядування тобто Циблівською сільською радою.

Позивач зазначає, що з метою облаштування, планування та забудови вищевказаних земельних ділянок, ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» правомірно очікувало, що Циблівська сільська рада організує розроблення Детального плану території, а ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» здійснить фінансування розроблення містобудівної документації. Оскільки з боку Циблівської сільської ради після прийняття рішення № 1500 жодних дій на виконання власного рішення вчинено не було, адвокатом Старцевим Ю.К.06.12.2023 на адресу Циблівської сільської ради направлений адвокатський запит № 17/1-1052-22 з метою отримання інформації чи організовано відповідачем розроблення детального плану та чи укладено відповідний договір. У відповідь на вказаний адвокатський запит надійшов лист Циблівської сільської ради № 664 від 09.12.2023 в якому зазначено, що договір на розроблення детального плану території не укладений.

Позивач стверджує, що у зв`язку з означеним фактом відсутності договору на розроблення детального плану ТОВ «ГеоФекторі» було розроблено договір № 48/09 на виконання проектних робіт від 27.11.2023, за яким Циблівська сільська рада Бориспільського району Київської області виступає Замовником послуг у сфері містобудування код ДК021:2015 - 71410000-5 (розробка та виготовлення містобудівної документації місцевого рівня), ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» Інвестором (платником) виконання робіт, а ТОВ «ГеоФекторі» (виконавцем).

ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» стверджує, що ТОВ «ГеоФекторі» є суб`єктом господарювання, який має право здійснювати розроблення містобудівної документації відповідно до Закону України «Про архітектурну діяльність», що підтверджується видом діяльності, який здійснює ТОВ «ГеоФекторі» (КВЕД 71.11. діяльність у сфері архітектури), а також наявність у вказаної юридичної особи працівника - архітектора ОСОБА_3 , який склав завдання на проектування «Детального плану території», яке направлялося Циблівській сільській раді на затвердження.

Позивач зазначає, що проект зазначеного договору та додатків до нього складено у відповідності до положень вищевказаних законів, Цивільного кодексу України та відповідно рішення Циблівської сільської ради № 1500 від 23.09.2022.

Зазначається, що ТОВ «ГеоФекторі» 27.11.2023, 09.01.2024 та 12.03.2024 зверталося до Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області з пропозицією укласти Договір на виконання проектних робіт.

При цьому, у пропозиції були визначені істотні умови договору (предмет, вартість,платник, термін надання послуг тощо).

У відповіді за № 481 від 30.04.2024 Циблівська сільська рада повідомила, що розглянула пропозицію ТОВ «ГеоФекторі» про укладання договору на виконання проектних робіт № 48/09 між ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» (Інвестор), Циблівською сільською радою (Замовник) та ТОВ «ГеоФекторі» (виконавець) та повідомила, що пропонований договір не будо підписано у зв`язку із неявкою інвестора та виконавця.

Також позивач зазначає, що з метою актуалізації даних сторін договору, ТОВ «ГеоФекторі» розробило проект договору № 22/05 на виконання проектних робіт від 22.05.2024. Сторонами у вказаному договорі є ТОВ «ГеоФекторі» (Виконавець), Циблівська сільська рада Бориспільський район Київська область (Замовник) та ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» (Інвестор).

Відповідно до умов п.1.1 нового проекту договору № 22/05 на виконання проектних робіт від 22.05.2024 виконавець за завданням Замовника зобов`язується виконати проектні роботи у сфері містобудування код ДК 021:2015 - 71410000-5, (розробка та виготовлення містобудівної документації місцевого рівня), згідно рішення № 1500 від 23.09.2022 р. про надання дозволу на розроблення детального плану, а саме: детальний план території для розміщення установи відпочинку, рекреації та туризму, на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:015:0030, :02:015:0136, :02:015:0009, :02:015:0018, :02:015:0019, :02:015:0105, :02:015:0108, загальною площею 30.0 га, що розташовані на території Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області, а Інвестор - прийняти та оплатити виконані роботи.

Зазначений новий проект договору був підписаний з боку ТОВ «ГеоФекторі» та ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент».

ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» 30.05.2024 звернулося до Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області із пропозицією укласти вищевказаний Договір на виконання проектних робіт № 22/05 від 22.05.2024. Позивач вказує, що разом з пропозицією відповідачу було надано три примірники Договору на виконання проектних робіт № 22/05 від 22.05.2024 з Додатком № 1, Додатком № 2 та Завданням на проектування, що підписані ТОВ «ГеоФекторі» та ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент».

Також позивач наголошує, що відповідно до п. 3 Пропозиції прохалося надати відповідь про прийняття пропозиції про укладення Договору на виконання проектних робіт № 22/05 від 22.05.2024 протягом 7днів з дня отримання даної Пропозиції.

Оскільки протягом 7 днів Циблівська сільська рада не надіслала підписані примірники договорів та інших документів, адвокат Старцев Ю.К., в інтересах ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент», 13.06.2024 на адресу Циблівської сільської ради направив адвокатський запит № 17/2-0589-24 з метою отримання інформації чи розглянуто пропозицію на укладання договору та чи укладено такий договір.

На вказаний адвокатський запит 21.06.2024 надано відповідь за номером 639 від 18.06.2024 в якій зазначено, що Циблівською сільською радою розглянуто пропозицію ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» про укладання договору на виконання проектних робіт № 22/05 між ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент»(інвестор), Циблівською сільською радою (замовник) та ТОВ «ГеоФекторі»(виконавець). Зазначений договір не укладено, у зв`язку із не визначенням виконавця робіт.

Позивач стверджує, що Циблівська сільська рада безпідставно не уклала пропонований позивачем в якості проекту договір №22/05 від 22.05.2024. Позивач стверджує, що вказаний договір відповідач зобов`язаний був укласти на виконання власного рішення.

ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» вважає, що бездіяльність з боку відповідача позбавляє ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» можливості самостійно облаштувати, планувати та забудувати належні на праві приватної власності та на праві користування позивачу земельні ділянки.

Позивач зазначає, що ефективним способом захисту порушених прав позивача є вимога про визнання укладеним договору № 22/05 від 22.05.2024 з дня набрання чинності рішенням суду у даній справі у запропонованій позивачем редакції.

Обґрунтовуючи підставність позовних вимог позивач посилається на положення ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 2 ст. 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядок розроблення містобудівної документації затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України16.11.2011 № 290, ч. 1 ст. 626 ЦК України, ч. 4 ст. 626 ЦК України, ч. 1 ст. 627 ЦК України, ч. 1 ст. 628 ЦК України, ст. ст. 631, 632 ЦК України, ст. 638 ЦК України, ч. 1 ст. 641 ЦК України, ч. 1 ст. 648 ЦК України, ст. 179 ГК України, ч.3 ст. 179 ГК України, ч. 1 ст. 187 ГК України.

Доводи позовної заяви ТОВ «ГеоФекторі» здебільшого тотожні доводам позивача.

Третя особа наголошує, що вона правомірно очікувала, що договір №22/05 буде підписано всіма сторонами і що ТОВ «ГеоФекторі» зможе отримати грошові кошти за виконання роботи з розроблення ДПТ.

Зазначає, що вказана бездіяльність відповідача позбавляє ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» можливості облаштувати, планувати та забудувати належні на праві приватної власності та на праві користування позивачу земельні ділянки, а третя особа позбавлена можливості отримати те, на що сподівалась під час розробки договору №22/05.

Третя особа як і позивач заявляє вимогу щодо визнання укладеним договору № 22/05 від 22.05.2024 з дня набрання чинності рішенням суду у даній справі у запропонованій третьою особою редакції, яка відповідає редакції, що пропонується позивачем.

Відповідач по справі жодну із вимог, викладених в позовних заявах позивача та третьої особи не визнає.

Відповідач зазначає, що дійсно рішенням двадцятої сесії восьмого скликання Циблівської сільської ради №1500 від 23.09.2022 року про надання згоди на розроблення детального плану території Циблівської сільської ради Київської області, обмеженої земельними ділянками з кадастровими номерами: :02:015:0030, :02:015:0136, :02:015:0009, :02:015:0018, :02:015:0019, :02:015:0105, :02:015:0108, розташованої на території Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області, для розміщення установи відпочинку,рекреації та туризму, орієнтовною площею 30 га. При цьому відповідач акцентує увагу на тому, що загальний масив ділянок визначався як «орієнтовною площею 30 га».

Відповідач наголосив на тому, що стверджувати, що позивач мав намір розробити містобудівну документацію лише на належні йому земельні ділянки буде не вірно, оскільки вищезазначена документація розробляється ще і на земельні ділянки, що перебувають в комунальній власності.

Відтак, із заперечень відповідача вбачається, що позивач мав на меті розробити план не лише належних йому на різних правових титулах ділянок, але й земель комунальної власності.

Циблівська сільська рада зазначає, що згідно рішення № 1500 від 23.09.2022 року, Рада є замовником розроблення детального плану території, а відтак саме Рада має обирати виконавця на основі процедури, передбаченої законодавством, наприклад,через тендер або іншу конкурентну процедуру.

Відповідач наголошує, що позивач, в порушення рішення Циблівської сільської ради № 1500 фактично сам виступив замовником та уклав договір на розроблення детального плану території з організацією, яка не була узгоджена з замовником, а саме Циблівською сільською радою. Зазначає, що згідно п. 2 рішення № 1500 замовником розроблення детального плану є рада, а не приватний інвестор.

Рада наголошує, що відповідно до законодавства, вибір виконавця має відбуватися через конкурсні процедури, що гарантують прозорість і законність.

Циблівська сільська рада, акцентує увагу на тому, що пунктом 3 рішення № 1500 доручено Відділу соціально-економічного розвитку, земельних відносин та житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Виконавчого комітету Циблівської сільської ради організувати розроблення Детального плану згідно з вимогами ст. 19, 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 1.4 Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого наказом Мінрегіону України від 16.11.2011 року № 290 та ДБН Б.1.1-14:2012 «Склад та зміст детального плану території».

Отже, за твердженням відповідача, відповідно до цього рішення, саме відділ соціально-економічного розвитку, земельних відносин та житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Виконавчого комітету ради має організувати розроблення плану та забезпечити здійснення всіх необхідних процедур.

Відповідач наголошує, що позивач перейняв на себе повноваження Виконавчого комітету Циблівської сільської ради, що суперечить і нормам закону і прийнятому Циблівською сільською радою рішенню.

Відповідач стверджує, що саме Циблівська сільська рада має право знаходити організацію щодо розроблення детального плану території, саме вона надає завдання проектування з урахуванням деталізації положення генерального плану населеного пункту або комплексного плану та з визначенням планувальної організації і розвитку частини території населеного пункту або території за його межами без зміни функціонального призначення цієї території. Крім того, відповідно до ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території розробляється з урахуванням обмежень у використанні земель.

Циблівська сільська рада зазначає, що саме з метою врегулювання всіх істотних умов договору, враховуючи всі важливі аспекти розроблення детального плану території, задля уникнення порушення Конституції України, Земельного кодексу, Лісового кодексу, закону України про природно-заповідний фонд, та інших законів України і нормативних актів, які будуть використані як юридично-матеріальна база Циблівська сільська рада запрошувала позивача на обговорення цих та інших важливих питань щодо розроблення детального плану, натомість позивач звернувся до суду з позовом.

Відповідач не заперечує, що ТОВ « Макпау Проперті Менелжмент» може виступати як інвестор, і як інвестор може надати фінансову підтримку, але всі процедурні аспекти, включаючи вибір виконавця та підписання договору, повинні залишатися під контролем ради. Відповідями, які надавалися на адвокатські запити вказувалось товариству на необхідність дотримання законодавчих процедур, що забезпечують прозорість та законність укладення договорів на розроблення містобудівної документації.

Додатково вказуючи на неможливість на даний момент проводити розробку ДПТ рада зазначає, що означений договір не може бути підписаний на сьогоднішній день з огляду на те, що відповідно до рішення Циблівської сільської ради від 24 лютого 2020 року № 321 розробляється Генеральний план села Циблі Переяслав-Хмельницького району Київської області. На виконання рішення Циблівською сільською радою укладено договір на виготовлення містобудівної документації Генерального плану та плану зонування.

Відповідач зазначає, що позивачу про це було відомо, при зустрічах та в телефонних розмовах про це наголошувалося не раз та було запропоновано провести зустріч і обговорити всі питання, оскільки не можна розробляти детальний план, який в майбутньому може суперечити генеральному плану.

Відповідач, посилаючись на положення пунктів 4.1 та 4.2 ДБН Б.1.1-14.2012 «Склад та зміст детального плану території» і висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, викладені у постановах від 11.11.2020 у справі №191/1169/16-а (2-а/191/7/17), від 15.04.2020 у справі №702/1384/16-а, від 13.04.2020 у справі №160/2852/19, від 05.03.2019 у справі №360/2334/17, від 21.06.2018 у справі №826/4504/17 та від 14.08.2018 у справі №815/3880/14, стверджує, що детальний план у межах населеного пункту є видом містобудівної документації, положення якого мають узгоджуватися з генеральним планом населеного пункту, деталізувати положення останнього та не суперечити йому, а також плану зонування (за його наявності).

Циблівська сільська рада звертає увагу суду на те, що детальний план визначає планувальну організацію і розвиток частини території та не може встановлювати інше функціональне призначення зон ніж ті, що встановлені у генеральному плані та плані зонування (за його наявності). Зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель» від 17.06.2020 №711-ІХ абзац перший статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» викладено у наступній редакції: «Детальний план території деталізує положення генерального плану населеного пункту або комплексного плану та визначає планувальну організацію і розвиток частини території населеного пункту або території за його межами без зміни функціонального призначення цієї території. Детальний план території розробляється з урахуванням обмежень у використанні земель, у тому числі обмежень використання приаеродромної території, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України».

Відповідач зазначає, що законодавством однозначно визначено, що інше функціональне призначення, ніж те що встановлено у генеральному плані не можна встановлювати Детальними планами території тільки з дати набуття чинності Закону від 17.06.2020 №711-ІХ, а саме - з 24.07.2021.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла наступних висновків.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Оскільки спір між сторонами виник з підстав укладення договору стосовно розроблення детального плану території - спірні правовідносини безпосередньо регулюються положеннями ЦК України та ГК України, що регулюють порядок укладення договорів та законодавством у сфері містобудування, зокрема Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно ч. 1. ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 7 ст. 179 ГК України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативними актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 641 ЦК України).

Статтею 181 ГК України визначено, що господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України, визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до абз. 11 ч. 2 ст. 20 ГК України одним із способів захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів є установлення, зміна чи припинення господарських правовідносин.

Визнання договору укладеним з викладенням його змісту у резолютивній частині судового рішення, як один із способів установлення господарських правовідносин, є належним способом захисту прав суб`єктів господарювання.

Водночас, суду передусім необхідно встановити факт порушення права позивача та третьої особи діями відповідача щодо не підписання запропонованого позивачем та третьою особою проекту договору.

Судом встановлено, що рішенням двадцятої сесії восьмого скликання Циблівської сільської ради № 1500 від 23.09.2022, враховуючи звернення ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» від 11.07.2022, з метою обґрунтування розміщення на даній території установи відпочинку, рекреації та туризму було надано згоду на розроблення детального плану території Циблівської сільської ради Київської області, обмеженої земельними ділянками з кадастровими номерами: :02:015:0030, :02:015:0136, :02:015:0009, :02:015:0018, :02:015:0019, :02:015:0105, :02:015:0108, та прилеглої території розташованої на території Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області за межами населеного пункту, для розміщення установи відпочинку, рекреації та туризму, орієнтовною площею 30 га.

Замовником розроблення Детального плану визначено Циблівську сільську раду (п.2 рішення).

Пунктом 3 даного рішення Відділу соціально-економічного розвитку, земельних відносин та житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Виконавчого комітету Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області доручено:

організувати розроблення Детального плану згідно з вимогами статей 19, 12 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункту 1.4 Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого наказом Мінрегіону України від 16.11.2011 №290 та ДБН Б.1.1-14:2012 «Склад та зміст детального плану території»;

забезпечити здійснення стратегічної оцінки проекту Детального плану та проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проекті детального плану в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 555 «Про затвердження порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні з урахуванням вимог Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку».

Згідно п. 4 вирішено «Залучити кошти з інших джерел для фінансування робіт з розробки містобудівної документації - Детального плану території згідно частини 2 статті 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також пунктом 5 рішення було визначено «Укласти договір на розроблення детального плану території з організацією, що має фахівців з відповідним кваліфікаційним сертифікатом».

Контроль за виконанням рішення покладено на постійну комісію з питань екології, земельних відносин, архітектури та будівництва.

Зі змісту означеного рішення вбачається, що дане рішення приймалось як реакція на звернення ТОВ « Макпау Проперті Менелжмент».

Водночас, зі змісту рішення не вбачається, що Циблівською сільською радою було визначено інвестора для розроблення детального плану території Циблівської сільської ради Київської області, обмеженої земельними ділянками з кадастровими номерами: :02:015:0030, :02:015:0136, :02:015:0009, :02:015:0018, :02:015:0019, :02:015:0105, :02:015:0108, та прилеглої території розташованої на території Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області за межами населеного пункту, для розміщення установи відпочинку, рекреації та туризму, орієнтовною площею 30 га.

Так само вказане рішення Циблівської сільської ради не містить відомостей, що цим інвестором визначено саме - ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент».

Відповідно до положень абз. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» фінансування робіт з планування територій територіальних громад (у тому числі населених пунктів), районів у містах, кварталів, інших частин території відповідної територіальної громади, проведення містобудівного моніторингу здійснюється за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів, коштів міжнародної технічної та/або фінансової допомоги, у тому числі у вигляді грантів.

Водночас абз. 2 ч. 2 ст. 10 вказує на те, що розроблення детального плану території щодо земельної ділянки (групи земельних ділянок), яка перебуває у власності або користуванні фізичних чи юридичних осіб або на якій розташована будівля, споруда, що перебуває у приватній власності, може здійснюватися за рахунок коштів землевласника, землекористувача або власника будівлі, споруди, за умови виконання функцій замовника відповідним органом місцевого самоврядування.

Частина 3 ст. 10 вказаного закону визначає, що фінансування робіт з розроблення необхідної проектної документації щодо забудови окремих земельних ділянок, на яких їх власники або користувачі мають намір здійснити будівництво, здійснюється за рахунок коштів таких осіб або інших джерел, не заборонених законом.

З наведеного вбачається, що ч. 2 та 3 ст. 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не містить імперативу, який встановлює обов`язковість укладення договору місцевою радою, як замовником, із власником(користувачем) земельної ділянки, як інвестором. Натомість дані норми закону передбачають лише те, що це може бути здійснено, але виключно з волі та ініціативи відповідної ради, а не землевласника, землекористувача або власника будівлі, споруди.

З аналізу ст. 10 вказаного закону випливає, що для того щоб фінансування робіт з розроблення необхідної проектної документації могло здійснюватися за рахунок коштів землевласника, землекористувача або власника будівлі, споруди необхідною умовою є те, що ця окрема земельна ділянка (група земельних ділянок) щодо якої/яких здійснюється розробка повинна перебувати у власності або користуванні фізичних чи юридичних осіб або на ній повинна бути розташована будівля, споруда, що перебуває у приватній власності.

Відтак, норма статті 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не передбачає можливості залучення приватного інвестора (власника/користувача ділянки/споруди) до фінансування робіт з розроблення детального плану території щодо групи земельних ділянок, до яких окрім земельних ділянок приватної форми власності (що належать на певному правовому титулі інвестору) входять, ще й території/земельні ділянки, що відносяться до земель комунальної власності.

Відтак, наведене свідчить про відсутність у Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» положень щодо обов`язковості для органу місцевого самоврядування укладення договору з інвестором - (власником/користувачем ділянки/споруди) про розроблення детального плану території, зокрема і щодо групи земельних ділянок, до яких окрім земельних ділянок приватної форми власності (що належать на певному правовому титулі інвестору) входять, ще й території/земельні ділянки, що відносяться до земель комунальної власності.

Судом правильно звернуто увагу на те, що визначення ТОВ «Макпау Проперті Менелжмент» інвестором щодо забезпечення виконання рішення двадцятої сесії восьмого скликання Циблівської сільської ради № 1500 від 23.09.2022 ні означеним рішенням, ні іншими рішеннями Циблівської сільської ради не здійснювалось. Відтак, стверджувати про порушення прав позивача, як визначеного відповідачем інвестора, суд також не може.

Натомість, визначення особи, що може здійснювати фінансування розробки проекту, що стосується земельних ділянок, які не перебувають у власності однієї особи також належить до виключного права Ради як замовника, а відтак не ставиться в залежність виключно від бажання певної особи здійснити такого роду інвестиції.

З рішення двадцятої сесії восьмого скликання Циблівської сільської ради № 1500 від 23.09.2022 та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що із орієнтовних 30 га, загальна площа земельних ділянок, які позивач також зазначає у п.1.1 пропонованого договору та які належать йому на праві користування чи власності, становить лише 23,9552 га.

Доказів того, що решта земель площею 6 га, що входять в означені рішенням орієнтовні 30 га, належить на праві користування чи власності позивачу ТОВ «Макпау Проперті Менелжмент» суду не надано.

Натомість відповідач стверджує, що до означених 6 га входять земельні ділянки комунальної форми власності, що не спростовано відповідачем - ТОВ «Макпау Проперті Менелжмент».

Відтак, для розробки детального плану території саме в означеному рішенням форматі щодо орієнтовних 30 га, до яких входять і землі комунальної власності положення абзацу 2 ч. 2 та ч. 3 ст. 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» застосовані не можуть бути, оскільки останні стосуються лише земельних ділянок, які не перебувають у власності територіальної громади, тобто не є землями комунальної власності та мають приватно-правовий титул належності фізичній чи юридичній особі.

Натомість в даному випадку підлягає до застосування абзац 1 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно якого - фінансування робіт з планування територій територіальних громад (у тому числі населених пунктів), районів у містах, кварталів, інших частин території відповідної територіальної громади, проведення містобудівного моніторингу здійснюється за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів, коштів міжнародної технічної та/або фінансової допомоги, у тому числі у вигляді грантів, позаяк частина означених орієнтовних 30 га є землями комунальної власності та територією територіальної громади відповідача.

Пунктом 5 рішення було визначено «Укласти договір на розроблення детального плану території з організацією, що має фахівців з відповідним кваліфікаційним сертифікатом».

В преамбулі Закону України «Про публічні закупівлі» зазначено, що цей Закон визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

З огляду на викладене суд правильно встановлено, що до закупівлі послуг визначених рішенням двадцятої сесії восьмого скликання Циблівської сільської ради № 1500 від 23.09.2022, а саме на розроблення детального плану території Циблівської сільської ради Київської області, обмеженої земельними ділянками з кадастровими номерами: :02:015:0030, :02:015:0136, :02:015:0009, :02:015:0018, :02:015:0019, :02:015:0105, :02:015:0108, та прилеглої території розташованої на території Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області за межами населеного пункту, для розміщення установи відпочинку, рекреації та туризму, орієнтовною площею 30 га, враховуючи включення до цих орієнтовних 30 га - шести гектарів земель, які відносяться до комунальної форми власності та не належать на жодному правовому титулі позивачу, підлягає до застосування Закон України «Про публічні закупівлі».

Так, відповідно до ст. 2 даного закону до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать органи державної влади (орган законодавчої, органи виконавчої, судової влади), та правоохоронні органи держави, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, об`єднання територіальних громад;

Відповідно до п. 28 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі» спрощена закупівля - придбання замовником товарів, робіт і послуг, вартість яких дорівнює або перевищує 50 тисяч гривень та є меншою за вартість, що встановлена у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону.

Статтею 3 визначено, що цей Закон застосовується:1) до замовників, визначених пунктами 1-3 частини першої статті 2 цього Закону, за умови що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень;2) до замовників, визначених пунктом 4 частини першої статті 2 цього Закону, за умови що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 1 мільйон гривень, а робіт - 5 мільйонів гривень;3) до замовників, визначених частиною першою статті 2 цього Закону, які здійснюють спрощені закупівлі відповідно до цього Закону та/або укладають договори без використання електронної системи закупівель відповідно до частин другої, третьої і сьомої цієї статті.

Частиною 2 даної статті унормовано, що замовники здійснюють спрощені закупівлі шляхом використання електронної системи закупівель у порядку, передбаченому цим Законом.

Водночас частиною 10 ст. 3 Закону України «Про публічні закупівлі» унормовано, що забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених цим Законом, та укладення договорів про закупівлю, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що закупівлі послуг у порядку, визначеному Законом України «Про публічні закупівлі» відповідачем, щодо послуг визначених рішенням двадцятої сесії восьмого скликання Циблівської сільської ради № 1500 від 23.09.2022 не проводились, а відтак і виконавець не був визначений.

З цих підстав, суд дійшов висновку, що нав`язування третьою особою своїх послуг в якості виконавця відповідачу в обхід процедур, які передбачені Законом України «Про публічні закупівлі» не співвідносяться з метою, на забезпечення якої покликаний цей закон, а саме - забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Судом обґрунтовано зазначено, що право третьої особи ТОВ «Геофекторі» не могло бути порушене радою в наслідок неукладенння запропонованого ним договору, оскільки, таке право може бути визнане судом порушеним лише за умови визначення ТОВ «Геофекторі» виконавцем у порядку процедур, які передбачені Законом України «Про публічні закупівлі», а не в порядку самостійного волевиявлення, а також враховуючи те, що означений договір не є обов`язковим до укладення саме з ТОВ «Геофекторі» в силу вимог закону.

Судом звернуто увагу позивача - ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» на ту обставину, що порядок, а також строки розгляду звернень за загальним правилом визначені у Законі України «Про звернення громадян». Відповідно до положень частини першої статті 20 даного закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. Загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Судом встановлено, що з пропозицією укласти договір в редакції, що наведена в позовній заяві позивач ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» звернувся до відповідача 30.05.2024, на що вказує опис вкладення від 30.05.2024 у відправлення №801, яким було відправлено пропозицію від 29.05.2024 №29/05-24 та примірники проекту договору №22/05 від 22.05.2024.

В силу положень ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» дане звернення мало розглядатися і вирішуватися у термін не більше одного місяця від дня його надходження, не дивлячись на те, що у листі пропозиції позивач визначив семиденний строк на надання відповіді, оскільки такий строк ні до чого відповідача не зобов`язував.

Вбачається, що листом від 18.06.2024 №639, в межах строків, визначених ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», відповідач - Циблівська сільська рада відповіла позивачу на його пропозицію від 29.05.2024 та повідомила, що трьохсторонній договір №22/05 між ТОВ «Макпау Проперті Менеджмент» (інвестор), ТОВ «Геофекторі» (виконавець) та Циблівською сільською радою (замовник) не укладено, у зв`язку з не визначенням виконавця робіт.

Наведене повністю узгоджується з обставинами встановленими судом, позаяк суд встановив, зокрема, що виконавець послуг визначених рішенням двадцятої сесії восьмого скликання Циблівської сільської ради № 1500 від 23.09.2022, у встановленому законом порядку визначений не був. Так само такий виконавець не був визначений радою в будь-якому з рішень прийнятих органом місцевого самоврядування в межах повноважень наданих законом.

Запропонований у прохальній частині позовної заяви договір також не може бути визнаний укладеним судом навіть за умови його обов`язковості до укладення з означеними в ньому суб`єктами, оскільки його зміст не відповідає змісту рішення ради, оскільки в рішенні ради мова йде про земельні ділянки «орієнтовною площею 30 га», водночас в п. 1.1 пропонованого до визнання укладеним договору мова йде про земельні ділянки «загальною площею 30 га», що не відповідає змісту рішення ради, оскільки радою надавалось погодження на розробку детального плану території Циблівської сільської ради Київської області обмеженої земельними ділянками саме «орієнтовною площею 30 га», що позивачами враховано не було.

З урахуванням обставин справи в їх сукупності, судом встановлено, що позивачем та третьою особою не доведено факту порушення їх прав Циблівською сільською радою фактом не підписанням пропонованого позивачем та третьою особою трьохстороннього договору та відсутністю обставин, що зумовлюють обов`язковість укладення відповідачем договору саме з позивачами, а відтак і підстав для задоволення позову.

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного апелянтами в апеляційних скаргах

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначає, що планування та забудова земельних ділянок здійснюються їх власниками або користувачами в установленому законодавством порядку, зокрема, згідно з генеральним планом населеного пункту або детальним планом території.

Циблівська сільська рада, діючи в межах своїх повноважень, надала згоду на розроблення детального плану території для вказаних позивачем земельних ділянок і визначила себе замовником розроблення цього плану, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Але на думку позивача, сільська рада не виконала своїх зобов`язань щодо укладання договору на розроблення детального плану території, що призвело до порушення прав позивача, який правомірно очікував виконання цих зобов`язань.

Відповідні дії, а саме підписання договору з боку сільської ради необхідні для реалізації прав позивача на планування та забудову своїх земельних ділянок.

Натомість, як правильно встановлено судом, та підтверджено матеріалами справи, а саме витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з яких вбачається, що із орієнтовних 30 га, загальна площа земельних ділянок, які позивач також зазначає у п.1.1 пропонованого договору та які належать йому на праві користування чи власності, становить лише 23,9552 га», рішенням двадцятої сесії восьмого скликання Циблівської сільської ради № 1500 від 23.09.2022 року про надання згоди на розроблення детального плану території Циблівської сільської ради Київської області, обмеженої земельнимии ділянками з кадастровими номерами: :02:015:0030, :02:015:0136, :02:015:0009, :02:015:0018, :02:015:0019, :02:015:0105, :02:015:0108, розташованої на території Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області, для розміщення установи відпочинку, рекреації та туризму, орієнтовною площею 30 га.

Доказів того, що решта земель площею 6 га, що входять в означені рішенням орієнтовні 30 га, належить на праві користування чи власності позивачу ТОВ «Макпау Проперті Менелжмент», суду не було надано та не спростовано позивачем.

Відтак, судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального права, та зазначено, що для розробки детального плану території саме в означеному рішенням форматі щодо орієнтовних 30 га, до яких входять і землі комунальної власності, положення абзацу 2 ч. 2 та ч. 3 ст. 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» застосовані не можуть бути, оскільки останні стосуються лише земельних ділянок, які не перебувають у власності територіальної громади, тобто не є землями комунальної власності та мають приватно-правовий титул належності фізичній чи юридичній особі.

Натомість, в даному випадку підлягає до застосування абзац 1 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно якого - фінансування робіт з планування територій територіальних громад (у тому числі населених пунктів), районів у містах, кварталів, інших частин території відповідної територіальної громади, проведення містобудівного моніторингу здійснюється за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів, коштів міжнародної технічної та/або фінансової допомоги, у тому числі у вигляді грантів, позаяк частина означених орієнтовних 30 га є землями комунальної власності та територією територіальної громади відповідача.

Судом вірно встановлено, зокрема, що виконавець послуг визначених рішенням двадцятої сесії восьмого скликання Циблівської сільської ради № 1500 від 23.09.2022, у встановленому законом порядку визначений не був.

Так само такий виконавець не був визначений радою в будь-якому з рішень, прийнятих органом місцевого самоврядування в межах повноважень наданих законом.

Судом було досліджено рішення № 1500, в якому, зокрема, Пунктом 3 доручено Відділу соціально-економічного розвитку, земельних відносин та житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Виконавчого комітету Циблівської сільської ради організувати розроблення Детального плану згідно з вимогами ст. 19, 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 1.4 Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого наказом Мінрегіону України від 16.11.2011 року № 290 та ДБН Б.1.1-14:2012 «Склад та зміст детального плану теріторії».

Відповідно до цього рішення, саме відділ соціально-економічного розвитку, земельних відносин та житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Виконавчого комітету ради має організувати розроблення плану та забезпечити здійснення всіх необхідних процедур, а не Циблівська сільска рада, як наголошував про це позивач в позовній заяві та у відповіді на відзив.

Запропонований у прохальній частині позовної заяви договір фактично не може бути визнаний укладеним судом навіть за умови його обов`язковості до укладення з означеними в ньому суб`єктами, оскільки його зміст не відповідає змісту рішення ради, оскільки в рішенні ради мова йде про земельні ділянки «орієнтовною площею 30 га», водночас в п. 1.1 пропонованого до визнання укладеним договору мова йде про земельні ділянки «загальною площею 30 га», що не відповідає змісту рішення ради, оскільки радою надавалось погодження на розробку детального плану території Циблівської сільської ради Київської області обмеженої земельними ділянками саме «орієнтовною площею 30 га», що позивачами враховано не було.

Норма ч. 2 ч.3 ст. 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не містить імперативу, який встановлює обов`язковість укладання договору місцевою радою як замовником, із власником (користувачем) земельної ділянки, як інвестором, оскільки в ній зазначено розроблення детального плану території щодо земельної ділянки (групи земельних ділянок), яка перебуває у власності або користуванні фізичних чи юридичних осіб або на якій розташована будівля, споруда, що перебуває у приватній власності, може здійснюватися за рахунок коштів землевласника, землекористувача або власника будівлі, споруди, за умови виконання функцій замовника відповідним органом місцевого самоврядування.

Вказана норма закону передбачає лише те, що це може бути здійснено, але виключно з волі та ініціативи відповідної ради, а не землевласника, землекористувача або власника будівлі, споруди.

Норма статті 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не передбачає можливості залучення приватного інвестора (власника/користувача ділянки/споруди) до фінансування робіт з розроблення детального плану території щодо групи земельних ділянок, до яких окрім земельних ділянок приватної форми власності (що належать на певному правовому титулі інвестору) входять, ще й території/земельні ділянки, що відносяться до земель комунальної власності.

Крім того, в Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» відсутні положення щодо обов`язковості для органу місцевого самоврядування укладення договору з інвестором - (власником/користувачем ділянки/споруди) про розроблення детального плану території, зокрема і щодо групи земельних ділянок, до яких окрім земельних ділянок приватної форми власності (що належать на певному правовому титулі інвестору) входять, ще й території/земельні ділянки, що відносяться до земель комунальної власності.

Апелянт (позивач) зазначає, що скільки вартість робіт за договором є менше ніж 1,5 млн грн, оплату здійснює не замовник (Циблівська сільська рада), вважає, що положення Закону України «Про публічні закупівлі» не могли бути застосовані до спірних правовідносин, а тому суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права.

При цьому позивачем не обґрунтовано належними, допустимими та достовірними доказами та не доведено суду, з яких розрахунків позивач та третя особа виходили, визначаючи у проекті договору, в п.2.1, що загальна вартість робіт за цим договором становить 840 000 грн без ПДВ, не 1 500 000,00 грн чи більше.

У відзиві на апеляційні скарги відповідач зазначає, що не до всіх умов досягнуто згоди, а насамперед з визначенням виконавця проектних робіт. Пункт 5 рішення ради зазначено, що договір має бути укладений з організацією, яка має фахівців з відповідним сертифікатом, рада може відмовити у підписанні договору, якщо запропонована організація не відповідає цим вимогам.

Циблівській сільській раді, Виконавчому комітету стало відомо про недобросовісність виконавця, відкриті кримінальні справи, а отже було запропоновано зустрітися та обговорити вищезазначені питання.

Крім того, пунктом 4 рішення №1500 визначено залучити кошти з інших джерел для фінансування робіт з розробки містобудівної документації детального плану території згідно ч. 2 ст. 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Це означає, що приватні інвестори можуть фінансувати ці роботи, але не можуть самостійно обирати виконавця та укладати договір від імені ради.

Як обґрунтовано заперечує відповідач, відповідно до рішення ради, замовником розроблення детального плану території є рада, яка відповідає за вибір виконавця та укладення договору.

Організація розроблення детального плану території доручена відділу соціально- економічного розвитку, земельних відносин та житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Виконавчого комітету ради. Дії позивача щодо самостійного вибору виконавця та укладення договору не відповідають положенням цього рішення, а тому укладання договору без дотримання належних процедур та вимог законодавства не є правомірним.

Позивач та третя особа посилаються на норму ч. 1 ст. 648 ЦК України, відповідно до якої зміст договору, укладеного на підставі правового акту органу державної влади АРК, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін договору, має відповідати цьому акту та зазначає, що кожен проект договору містив умови визначені законодавством, а пропозиції укласти такий договір зробили дві сторони із трьох, що відповідає положенням ст. 641 ЦК України.

Посилаються на те, що «систематична бездіяльність з боку відповідача щодо не укладання договору позбавляє можливості позивача розробити містобудівну документацію та самостійно облаштовувати, планувати та забудовувати належні на праві власності та на праві користування позивачу земельні ділянки».

Натомість, матеріали справи не містять доказів звернення позивача та третьої особи до Виконавчого комітету Циблівської сільської ради, оскільки саме згідно п.3.1 рішення та чинного законодавства, визначені його повноваження, а саме визначення у встановленому законодавством порядку розробника, встановлення строків розроблення та джерел його фінансування.

Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема, договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків окрім договорів та правочинів згідно зі ст. 11 ЦК України є інші юридичні факти, а у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Поряд з цим, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частини перша та друга статті 640 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Циблівська сільська рада не визначала виконавцем третю особу і не приймала пропозиції від третьої особи.

З огляду на що, суд дійшов обґрунтованого висновку, що право третьої особи ТОВ «Геофекторі» не могло бути порушене радою в наслідок неукладенння запропонованого ним договору, оскільки, таке право може бути визнане судом порушеним лише за умови визначення ТОВ «Геофекторі» виконавцем у порядку процедур, які передбачені Законом України «Про публічні закупівлі», а не в порядку самостійного волевиявлення, у зв`язку з чим означений проект договору не є обов`язковим до укладення саме з ТОВ «Геофекторі» в

силу вимог закону.

Оскільки за наявними у справі доказами (договір, додаткова угода, ордер) адвокат Шпакович О.В. є належним представником відповідача - Циблівської сільської ради, доводи позивача про безпідставне допущення до участі у справі як представника відповідача - адвоката Шпакович О.В., колегією суддів відхиляються.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову в позові.

Доводи апелянтів, викладені в їх апеляційних скаргах, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість викладених в оскаржуваному рішенні висновків суду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом апеляційної інстанції, інші доводи апелянтів, викладені в апеляційних скаргах, не беруться до уваги, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Доводи апелянтів, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірного по суті рішення суду, при ухваленні якого судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.

Наведені в апеляційних скаргах доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянтів з висновками суду першої інстанції про відмову в позові, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що у апеляційних скаргах не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б дійти висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг

Доводи апелянтів, викладені в їх апеляційних скаргах, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Макпау Проперті Менеджмент" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ГеоФекторі" на рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2024 у справі №911/1683/24 підлягають залишенню без задоволенню, а рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2024 у справі №911/1683/24 - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційних скарг у зв`язку з відмовою в їх задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Макпау Проперті Менеджмент" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ГеоФекторі" на рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2024 у справі №911/1683/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 17.12.2024 у справі №911/1683/24 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянтів.

4. Матеріали справи №911/1683/24 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 23.10.2025.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.О. Мальченко

А.І. Тищенко