ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.10.2025м. Дніпро№ 904/6233/20

Суддя Ніколенко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника

у справі

За позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ

до Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альянс К", с. Хутірське, Дніпропетровська область

Відповідача-2: ОСОБА_1 , с. Хутірське, Дніпропетровська область

Відповідача-3: ОСОБА_2 , с. Хутірське, Дніпропетровська область

про солідарне стягнення суми основної заборгованості у розмірі 3 024 928,55 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 223 894,32 грн.

Представники:

Від заявника: не з`явився

Від позивача: не з`явився

Від відповідача-1: не з`явився

Від відповідача-2: не з`явився

Від відповідача-3: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альянс К", Відповідача-2: ОСОБА_1 , Відповідача-3: ОСОБА_2 про солідарне стягнення суми основної заборгованості у розмірі 3 024 928,55 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 223 894,32 грн.

Рішенням суду від 07.04.2021 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

На виконання вищевказаного рішення суду, 17.05.2021 були видані накази.

На адресу суду, 08.09.2025 надійшла заява Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича в порядку ст. 331 ГПК України про звернення стягнення (надання дозволу на звернення стягнення) на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), а саме на:

- житловий будинок площею 103,3 кв.м.; земельна ділянка площею 0,25 га кадастровий номер :03:003:0139 (цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)) за адресою АДРЕСА_2 , в якому зареєстровано неповнолітніх та малолітніх онуків боржника: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою погашення заборгованості у виконавчому провадженні №65728148;

- квартиру АДРЕСА_3 , в якій зареєстровано неповнолітніх і малолітніх онуків боржника: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою погашення заборгованості у виконавчому провадженні № 65728148.

Ухвалою суду від 12.09.2025 прийнято заяву Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про звернення стягнення (надання дозволу на звернення стягнення) на нерухоме майно боржника та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 23.09.2025.

Ухвалою суду від 23.09.2025 відкладено розгляд заяви на 13.10.2025.

Дослідивши матеріали заяви Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича (далі приватний виконавець) перебуває виконавче провадження № 65728148 з примусового виконання наказу № 904/9233/20 виданого 17.05.2021 Господарським судом Дніпропетровської області області про: Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альянс К" (місце реєстрації: 51822, Дніпропетровська область, с. Хутірське, вул. Миру, буд. 1; ідентифікаційний код 35101083), ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_6 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (місце реєстрації: 01011, м. Київ, вул. Лескова, буд. 9; ідентифікаційний код: 14305909) суму основної заборгованості у розмірі 3 024 928,55 грн. та відсотки за користування кредитом у розмірі 223 894,32 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим Олександром Миколайовичем, керуючись вимогами ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 № 1404-УШ), « 08» червня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. при примусовому виконанні наказу у справі № 904/6233/20 від 17.05.2021 виданого Господарським судом Дніпропетровської області було вжито всіх необхідних дій щодо виявлення банківських рахунків, рухомого майна, в тому числі транспортних засобів та нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення в межах виконавчого провадження №65728148.

Відповідно до відповідей на численні запити приватного виконавця до Державної фіскальної служби, встановлено, що Боржник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) офіційно не працевлаштований. Має відкриті рахунки в банківській установі України. Постановою приватного виконавця від 23.10.2024 рахунки боржника арештовані, проте, кошти на рахунках боржника відсутні.

Відповідно до відповідей на запити приватного виконавця до ГУ Держпродспоживслужби, Державної служби України з питань праці, Державної служби морського та річкового транспорту України, ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області встановлено, що у Боржника відсутнє належне йому на праві власності рухоме майно та земельні ділянки, на які можливо звернути стягнення у межах виконавчого провадження №65728148.

Згідно відповіді НАІС МВС, за боржником зареєстровано рухоме майно транспортний засіб марки ТЗ: ВАЗ, модель ТЗ: 2101, категорія ТЗ: ЛЕГКОВИЙ, рік виробництва ТЗ: 1971, VIN: НОМЕР_3 , номер кузова: НОМЕР_4 , номерний знак: НОМЕР_5 , колір ТЗ: ЗЕЛЕНИЙ. Постановою приватного виконавця від 22.07.2021 зазначений автомобіль було оголошено в розшук.

Як повідомлено приватним виконавцем, станом на день звернення до суду із поданням, зазначений транспортний засіб органами поліції не розшуканий.

Також, під час проведення виконавчих дій приватним виконавцем встановлено, що боржнику належать майнові права - 30,0% у статутному капіталі ТОВ «ФУТБОЛЬНИЙ КЛУБ «ПЕТРИКІВКА», код 42379508 у розмірі внеску до статутного фонду 12 860,00 грн. Проте, за твердженням приватного виконавця, вартість цього майна буде меншою, ніж сума вартості оцінки залученого суб`єкта, для проведення такої оцінки. А отже звернення стягнення на майно буде не співмірним, у розумінні ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження».

Під час проведення виконавчих дій виконавцем встановлено, що Боржнику належить на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок № 1 (реєстраційний номер майна 7), загальна площа (кв.м): 206.3, житлова площа (кв.м): 120.6, матеріали стін: цегла, опис: А-2 житловий будинок, Мс -мансарда, а - ґанок, аі-1 балкон, а2- балкон, Б-1 літня кухня, під Б-1 оглядова яма, В-1 кочегарка, Г-1 сарай, Ж-1 погріб з шийкою, 3-1 сарай, з - навіс, 1-1 альтанка, К -убиральня, № 1-12, І - споруди, земельні ділянки місця розташування: кадастровий номер: :03:003:0139, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа: 0.25 га, за адресою: АДРЕСА_2 та на земельну ділянку № НОМЕР_6 земельна ділянка номер майна 7), кадастровий номер: :03:003:0139, площа (га): 0.25, склад угідь: площа (га): 0.25, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_2 , на які приватним виконавцем накладено арешт з метою забезпечення виконання рішення, у відповідності до статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", про що приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника від 08.06.2021 року (вих. № 3044).

Приватним виконавцем, з метою виконання рішення суду було складено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника та описано житловий будинок та земельну ділянку АДРЕСА_2 .

Боржник був присутній під час опису нерухомого майна та є зберігачем зазначеного нерухомого майна.

Для погашення заборгованості за вищезазначеним виконавчим документом, у зв`язку із відсутністю (недостатністю) у боржника грошових коштів та у зв`язку з не розшуком рухомого майна, стягнення звертається на житловий будинок № 1 загальна площа (кв.м): 206.3, житлова площа (кв.м): 120.6 та та земельну ділянку № 1, загальною площею 0.25 га за адресою: АДРЕСА_2 , який належить боржнику на праві власності. Приватним виконавцем 14.06.2021 складено постанову про опис та арешт житлового будинку та земельної ділянки. Копія постанови за вих. № 3285 надана боржнику особисто під підпис, під час опису квартири він був присутній. Станом на 22.05.2025 постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, сторонами не оскаржувалась.

В зазначеному будинку, за вищевказаною адресою зареєстровано неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою Петриківської селищної ради Дніпровського району від 25.02.2025 за вих. № 103 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб. Як встановлено приватним виконавцем зазначені діти є онуками боржника.

Також, згідно витягну з ДРРП Боржнику ОСОБА_1 належить на прав власності квартира АДРЕСА_4 (реєстраційний номер майна 7), загальна площа (кв.м): 69.5, житлова площа (кв.м): 46.6, опис: квартира розташована на другому поверсі п`ятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат, у тому числі 1-а кімната - 17,1 кв.м., 2-а кімната - 16,6 кв.м., 3-я кімната - 12,9 кв.м., кухні площею - 9,4 кв.м., вбиральні (сполученої) - 3,0 кв.м., коридору - 7,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5 .

В зазначеній квартирі, за вищевказаною адресою зареєстровано неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується довідкою Петриківської селищної ради Дніпровського району від 09.12.2020 року за вих. № 147, 148 про реєстрацію місця проживання особи. Як встановлено приватним виконавцем зазначені діти є онуками боржника.

При цьому, житловий будинок площею 103,3 кв.м.; земельна ділянка площею 0,25 га кадастровий номер :03:003:0139 (цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)) за адресою АДРЕСА_6 , загальною площею 69,5, житловою площею 46,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 є іпотечним майном.

Так, житловий будинок, земельна ділянка площею 0,25 га кадастровий номер :03:003:0139 за адресою АДРЕСА_2 перебувають в іпотеці за договором іпотеки (№ 12/Д4-0-0-0/138/1510), серія та номер: 255 виданий 23.05.2016 року, видавник: Лимар Є.В., приватний нотаріус Петриківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області. Строк виконання зобов`язань за іпотечним договором: 23.05.2021, розмір основного зобов`язання: 5 000 000,00 гривень. Відомості про суб`єктів: Іпотекодержатель: Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", , країна реєстрації: Україна, Іпотекодавець: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_7 , виданий 05.08.2002, видавник: Петриківський РВ УМВС України в Дніпропетровській області.

Квартира АДРЕСА_7 перебуває в іпотеці за договором іпотеки (№ 12/Д4-0-0-0/138/1511), серія та номер: 258, виданий 23.05.2016, видавник: Лимар Є.В., приватний нотаріус Петриківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області. Строк виконання основного зобов`язання: 23.05.2021, розмір основного зобов`язання: 5000000,00 гривень. Іпотекодержатель: Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", , країна реєстрації: Україна Іпотекодавець: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_7 , виданий 05.08.2002, видавник: Петриківський РВ УМВС України в Дніпропетровській області.

Згідно пункту 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (надалі - Інструкція), у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до Закону.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина, надається виключно при особистому звернені батьків дітей, опікунів або піклувальників.

Підпунктом 4 абзацу 3 пункту 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5 (надалі -Порядок) передбачено, що заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду.

Приватним виконавцем, 19.10.2023, в порядку пункту 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, направлено лист до Служби у справах дітей Петриківської селищної ради, з метою отримання попереднього дозволу на реалізацію нерухомого майна, право користування яким має неповнолітні діти - онуки боржника.

Листом Петриківської селищної ради від 23.11.2023 повідомлено виконавцю про таке: за результатами засідання комісії відмовити у наданні попередньої згоди. Підстава відмови: відсутність у батьків неповнолітніх дітей нерухомого майна на праві власності і довідка з ВЧ НОМЕР_8 про проходження ОСОБА_7 військової служби в лавах Збройних сил України.

Приватним виконавцем, 07.02.2025 за вих. № 908 направлено до Служби у справах дітей Петриківської селищної ради лист про надання попереднього дозволу від органу опіки та піклування на вчинення правочину щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина. Листом від 07.03.2025 за вих. № 18-459/0/2-25 повідомлено: що комісією прийнято рішення про відмову у наданні попереднього дозволу. Причина відмови: в об`єктах нерухомого майна, для реалізації яких виконавець прохає надати попередній дозвіл на реалізацію, зареєстровані неповнолітні та малолітні діти.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

ЄСПЛ вказував у своїх рішеннях, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", № 18357/91, § 40).

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду й ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статями 6, 13 Конвенції.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень, справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин першої, шостої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Статтею 50 Закону України "Про виконавче провадження", встановлено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

За результатами вжитих заходів щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2021 у справі № 904/6233/20 приватним виконавцем було встановлено, що:

1. За боржником ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб, що перебуває в розшуку з 2021 року, проте який не розшукано органами поліції, а отже звернути стягнення на який не представляється можливим (підтверджується копією постанови про розшук майна боржника ВП 65728148 від 22.07.2021).

2. Державною податковою службою України у відповідь на запити приватного виконавця про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників - фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником - фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником - фізичною особою - підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, повідомлено, що Інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державному реєстрі відсутня;

3. Державною податковою службою України у відповідь на запити приватного виконавця про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи повідомлено, що фізичну особу - підприємця знято з обліку у контролюючих органах.

4. Згідно відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку - відсутня інформація щодо зареєстрованого майна за боржником ОСОБА_1 .

5. Згідно відповіді Державної авіаційної служби України - майно не зареєстровано.

6. Згідно відповіді ГУ Держпродспоживслужби - за вказаними параметрами машин - не знайдено.

7. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.06.2025, за боржником ОСОБА_1 зареєстровано:

- земельна ділянка (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 7), кадастровий номер: :03:003:0139, адреса АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 7, опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 206.3, житлова площа (кв.м): 120.6, матеріали стін: цегла, Опис: А-2 житловий будинок, Мс - мансарда, а - ґанок, аі-1 балкон, а2- балкон, Б-1 літня кухня, під Б-1 оглядова яма, В- 1 кочегарка, Г-1 сарай, Ж-1 погріб з шийкою, 3-1 сарай, з - навіс, 1-1 альтанка, К - убиральня, № 1-12, І - споруди, адреса АДРЕСА_2 ;

- квартира (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 7), опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 69.5, житлова площа (кв.м): 46.6, опис: квартира розташована на другому поверсі пятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат, у тому числі 1-а кімната - 17,1 кв.м., 2-а кімната - 16,6 кв.м., 3-я кімната - 12,9 кв.м., кухні площею - 9,4 кв.м., вбиральні (сполученої) - 3,0 кв.м., коридору - 7,1 кв.м., адреса: АДРЕСА_8 .

Вищевикладене свідчить, що квартира АДРЕСА_7 ; та житловий будинок, розташований на земельній ділянці кадастровий номер :03:003:0139 за адресою АДРЕСА_2 , у яких зареєстровано неповнолітніх та малолітніх дітей онуків боржника:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 та

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровані АДРЕСА_5 ,

є єдиним майном боржника (в розумінні норм ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» щодо співмірності застосованих заходів виконавцем, з метою виконання ухваленого рішення, що перебуває на виконанні), на яке можливо звернути стягнення та реалізувати його в рахунок погашення боргу перед стягувачем за виконавчим провадженням № 65728148.

Приватним виконавцем, проведено всі можливі дії для виконання рішення суду, однак станом на день звернення до суду боржником заборгованість перед Стягувачем не погашена.

Тому, звернення стягнення на квартиру та будинок, розташований на земельній ділянці, належні боржнику, в якому зареєстровано неповнолітніх і малолітніх онуків є співмірним заходом і способом виконання судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 17 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зв`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Згідно з частиною другою статті 18 Закону України "Про охорону дитинства", діти -члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей", держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Відповідно до абзацу сьомого пункту 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.06.2016 № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за N 1301/29431 (надалі - Порядку реалізації майна), у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із копією дозволу органів опіки та піклування або відповідним рішенням суду (в електронній або паперовій формі).

У пункті 30 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (надалі - Інструкція з організації примусового виконання рішень), визначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувану з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Отже, враховуючи вимоги Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей", а також положення Інструкції з організації примусового виконання рішень і Порядку реалізації арештованого майна, державний виконавець або приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, які, зокрема, додаються до заяви на реалізацію арештованого майна.

Зазначений правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.02.2023 у справі №2-537/11 (провадження № 61-5415св22). Схожі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 25.11.2019 у справі № 718/482/15-ц (провадження № 61-16089св19) від 10.10. 2019 у справі N 751/15667/15-ц (провадження № 61-12151св19).

З наведеного вбачається, що передача на реалізацію нерухомого майна право користування яким мають діти, без дозволу органу опіки та піклування або відповідного рішення суду є неможливою.

Як було вказано вище, рішенням Петриківськоі селищної ради від 07.03.2025 відмовлено приватному виконавцю у наданні попереднього дозволу на реалізацію нерухомого майна боржника.

Виконавець в силу приписів частини першої, пункту 1 частини другої, пунктів 3, 6, 22 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" зобов`язаний та має право вживати всіх необхідних заходів щодо примусового виконання судового рішення, в тому числі й одержувати всі необхідні дозволи для проведення виконавчих дій.

У постанові від 26.10.2021 у справі № 755/12052/19 (провадження № 14-113цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що на відміну від виконання судових рішень, які безпосередньо передбачають звернення стягнення на конкретно визначене житлове приміщення у конкретно визначений спосіб, для інших судових рішень, які передбачають загальне право стягнення боргу (в тому числі солідарного) з боржника (його поручителя) на визначену суму зобов`язань, отримання Держвиконавцем відповідного дозволу органу опіки та піклування є обов`язковим в силу самого факту існування права власності або права користування неповнолітньої дитини щодо нерухомого майна, яке реалізується в рамках виконавчого провадження. Захист відповідних прав неповнолітньої дитини забезпечує орган опіки та піклування в межах своїх повноважень, приймаючи рішення про надання зазначеного дозволу або відмову у наданні зазначеного дозволу держвиконавцю, а також суд у випадку звернення до нього уповноваженої особи щодо дій держвиконавця та/або органу опіки та піклування.

Тобто, на думку Великої Палати Верховного Суду державний чи приватний виконавець повинен звернутися до органу опіки та піклування з метою отримання дозволу на реалізацію житлової нерухомості, право на користування яким мають діти.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.02.2023 у справі № 2-537/11 (провадження № 61-5415св22): у випадку відмови органу опіки та піклування виконавець, з метою виконання судового рішення та забезпечення дотриманням прав дітей, виконавець повинен звернутися до суду.

Частиною першою статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 10 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Верховний Суд у постанові від 15.02.2023 у справі № 2-537/11 дійшов до висновку, що з метою усунення обставин, які роблять неможливим виконання рішення суду, а саме відсутності дозволу (відмові) органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, право власності або право користування яким мають діти, виконавець може звернутися до суду з заявою (поданням) про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровані діти, яка повинна бути розглянута судом в порядку, встановленому в статті 435 ЦПК України (зазначеною нормою встановлено порядок відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання рішення у цивільному судочинстві).

Верховний Суд у постанові від 01.11.2023 у справі № 127/30546/21 зазначив, що державний чи приватний виконавець зобов`язаний звернутися до органу опіки та піклування з метою отримання дозволу на реалізацію житлової нерухомості, право на користування якою мають діти, а у разі відмови у наданні такого дозволу органом опіки та піклування - виконавець має повноваження звернутися до суду з відповідним поданням.

Отже, з метою усунення обставин, які роблять неможливим виконання рішення суду, а саме відсутності дозволу (відмові) органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, право власності або право користування яким мають діти, виконавець може звернутися до суду із заявою (поданням) про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровані діти, яка повинна бути розглянута судом в порядку, встановленому в статті 435 ЦПК України.

Відповідно до частин першої - третьої статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною восьмою статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Як встановлено судом під час розгляду заяви приватного виконавця, останнім здійснено всі можливі дії для виконання рішення суду у справі № 904/6233/20.

Однак, станом на дату розгляду судом заяви приватного виконавця, боржником заборгованість перед Стягувачем не погашена, що призводить до порушення права стягувача у виконавчому провадженні на ефективний судовий захист.

Згідно із пунктами 68-69 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2021 року в справі № 755/12052/19, повноваження виконавця не мають того характеру та обсягів, які має суд, зокрема, в межах цивільного процесу. Обов`язки і права виконавців, закріплені у ст. 18 Закону про виконавче провадження не відповідають широті повноважень та обов`язків суду, передбачених ЦПК України для вирішення судових спорів.

Як приклад можна навести ст. 19 СК України, яка передбачає право суду не погодитись з висновками органу опіки та піклування. Тоді як законодавство України, зокрема, Закон «Про виконавче провадження», такими повноваженнями приватного виконавця не наділяє.

Також, приватний виконавець позбавлений можливості встановлювати чи є у власності неповнолітніх дітей, місце проживання яких зареєстроване у квартирі, яка підлягає реалізації в рамках виконавчого провадження, інше житлове приміщення, чи мають вони право користування іншим житловим приміщенням. Для вирішення подібних питань виконавець і має звертатись до органів опіки та піклування для отримання відповідного дозволу, який має враховувати найкращий захист прав неповнолітніх дітей.

Реєстрація неповнолітніх дітей у квартирі, що є предметом Договору іпотеки, при відмові органу опіки і піклування у наданні дозволу на передачу на реалізацію нерухомого майна, перешкоджає виконанню судового рішення.

У свою чергу, необхідно додатково врахувати у даній справі позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №361/4481/19 від 22.03.2023, відповідно до якої у випадку вселення особи до житлового будинку, який є предметом іпотеки після укладення Договору іпотеки без дозволу Іпотекодержателя, всупереч вимогам Договору іпотеки та Закону України «Про іпотеку», реєстрація місця проживання з порушенням вимог Закону внука Іпотекодавця у майні, що є предметом іпотеки не може використовуватися учасниками цивільного обороту з метою уникнення звернення стягнення на предмет іпотеки. Тому, є всі підстави для задоволення про виселення та скасування реєстрації місця проживання.

Згідно з рішенням ЄСПЛ від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції", будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися "згідно із законом", воно повинне мати "легітимну мету" та бути "необхідним у демократичному суспільстві". Якраз "необхідність у демократичному суспільстві" і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які у свою чергу мають бути "відповідними і достатніми" для такого втручання має бути "нагальна суспільна потреба", а втручання - пропорційним законній меті.

У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності - дотримання "справедливого балансу" між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.

Згідно з вимогами частини третьої ст. 9 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя, зокрема, відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

ЄСПЛ у п. 65 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява №40450/04) зазначив, що якщо йдеться саме про справи стосовно тривалості проваджень, найефективнішим рішенням є запровадження засобу, який би прискорював провадження і не допускав би надмірно тривалого провадження у справі (див. рішення у справі «Скордіно проти Італії» (заява №36813/97, п. 183). Будь-який засіб юридичного захисту, який дозволяє запобігти порушенню шляхом забезпечення вчасного виконання виконавчого документу, є в принципі найціннішим.

З метою усунення обставин, які роблять неможливим виконання виконавчого документу, а саме відсутності дозволу (відмові) органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, право власності або право користування яким мають діти, виконавець має право звернутися до суду із заявою (поданням) про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровані діти.

Згідно з п. 6 ст. 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства.

Під час розгляду заяви (подання) суд повинен оцінювати через призму дотримання прав та інтересів дітей добросовісність дій боржника, а саме: статус нерухомого майна (чи є воно предметом іпотеки), з якого часу діти зареєстровані в спірному приміщенні; чи дотримано встановлений чинним законодавством порядок їх реєстрації та вселення у спірне приміщення; чи є спірне приміщення єдиним місцем їх постійного проживання; чи наявне інше приміщення у дітей чи їх батьків або осіб, які їх замінюють, яке може використовуватись як постійне місце проживання; який ступінь споріднення між дітьми і боржником та інші обставини.

Так, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для звернення стягнення на спірне нерухоме майно боржника судом було враховано, що прописані у таких житлових приміщеннях неповнолітні особи є саме онуками боржника.

При цьому, дбати про дітей та їх інтереси мають насамперед батьки, а держава охороняє інтереси дітей при вчиненні саме батьками дій, які можуть нашкодити інтересам дітей. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30.11.2022 у справі №453/1637/21.

Статтею 242 ЦК України встановлено, що батьки (усиновлювачі) є законними представниками малолітніх та неповнолітніх дітей.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Боржником не надано до суду жодних належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_1 є єдиним опікуном прописаних у спірних житлових приміщеннях неповнолітніх осіб та/або відсутності у цих неповнолітніх осіб іншого можливого місця проживання.

Крім того, відповідно до наявних у матеріалах справи довідок про реєстрацію місця проживання особи, неповнолітніх ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 в один день - 09.12.2020. Тобто, вже після звернення позивача до суду з цим позовом.

Реєстрація місця проживання онуків іпотекодавця у житловому приміщенні, яке є предметом іпотеки, не може використовуватися учасниками цивільного обороту з метою уникнення звернення стягнення на предмет іпотеки та подальшого його продажу для погашення боргу.

Також судом враховано, що виконавчий документ у справі № 904/6233/20 вже 5 років залишається невиконаним.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Встановлені судом під час розгляду зави приватного виконавця обставини свідчать про факт умисного ухилення боржника від сплати заборгованості за зобов`язаннями, які виникли на підставі Кредитного договору та Договору іпотеки.

За таких обставин, заяву Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника - слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Звернути стягнення (надати дозвіл на звернення стягнення) на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), а саме на:

- житловий будинок площею 103,3 кв.м.; земельна ділянка площею 0,25 га кадастровий номер :03:003:0139 (цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)) за адресою АДРЕСА_2 , в якому зареєстровано неповнолітніх та малолітніх онуків боржника: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою погашення заборгованості у виконавчому провадженні №65728148;

- квартиру АДРЕСА_3 , в якій зареєстровано неповнолітніх і малолітніх онуків боржника: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою погашення заборгованості у виконавчому провадженні № 65728148.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її повного тексту.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 20.10.2025.

Суддя М.О. Ніколенко