ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2025 р. Справа№ 910/8153/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Мальченко А.О.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.

за участю представників: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «Крячківська-Агро-Плюс»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.08.2025

у справі №910/8153/25 (суддя Я.В. Маринченко)

за позовом Приватного підприємства «Крячківська-Агро-Плюс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шулявська-Капітал»

про стягнення 336 610,65 грн, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2025 року Приватне підприємство «Крячківська-Агро-Плюс» (далі, позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шулявська-Капітал» (далі, відповідач) про стягнення 336 610,65 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у справі №910/8153/25 залишено без розгляду позов Приватного підприємства «Крячківська-Агро-Плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шулявська-Капітал» про стягнення 336 610,65 грн.

Зазначена ухвала прийнята місцевим господарським судом із посиланням на положення пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України та мотивована неприбуттям позивача (його представника) у судове засідання, призначене на 07.08.2025, що унеможливлює виконання завдання та вирішення питань, визначених частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, у тому числі щодо розгляду клопотання відповідача про проведення процедури врегулювання спору за участю судді.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, 18.08.2025 через підсистему «Електронний суд» Приватне підприємство «Крячківська-Агро-Плюс» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у справі №910/8153/25 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заявник вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За доводами позивача залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані ухвалами суду додаткові матеріали, необхідні для вирішення спору, або його представники не з`явилися на виклик у засідання господарського суду і їх нез`явлення перешкоджає вирішенню спору.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 08.10.2018 у справі № 910/16157/14, від 08.10.2018 у справі №910/16157/14.

Позивач наголошує на тому, що жодною ухвалою суду явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась. Крім цього, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не визначив, яким саме чином неявка представника позивача у засідання господарського суду дійсно перешкоджала вирішенню даного спору по суті, зокрема, чи була необхідність надання особисто представником пояснень суду з конкретних питань, які стосуються спірних правовідносин; не вказано судом про неможливість або наявність істотних перешкод для розгляду спору по суті заявлених вимог відповідно, тобто за наявними в ній матеріалами, враховуючи те, що це було підготовче засідання.

Окремо скаржник звертає увагу на те, що первісно судом було ухвалено проводити розгляд справи без виклику сторін. Не оспорюючи права відповідача клопотати та суду ухвалити рішення щодо переходу до загального позовного провадження, справа, яка розглядається, відноситься до категорії нескладних (сума основного боргу близько 250 000,00 грн), переважна більшість справ за участю цього відповідача вирішується в спрощеному позовному провадженні. Питання щодо розгляду справи за участю судді, ініційоване відповідачем, на наш погляд, могло бути вирішено (відхилено) і без позивача, який по суті відповідної згоди не дав. Більше того, враховуючи відсутність і представника відповідача, певна дискусія з цього приводу втрачала будь-який сенс.

Також скаржник зазначає, що не подавав заяв про розгляд справи без його присутності або ж заяв про участь у режимі ВКЗ, оскільки мав намір особисто прибути в судове засідання. 07.08.2025 представник позивача завчасно прибув до м. Києва, проте, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги о 12:14 змушений був припинити рух власного автомобіля, запаркуватись та спуститись до укриття (під житловим будинком по вул. Лесі Українки, 4/26), де перебував до відбою - 12:27. Враховуючи час, необхідний для виходу з укриття, рух до місця паркування та до суду, з огляду на графік судових засідань та графік роботи суду, представник об`єктивно не зміг би прибути ні о 12:30 (час засідання), ні до 13:00 (початок обідньої перерви в суді). Зважаючи на це, представник позивача не вбачав необхідності прибути до суду о 13:45 та повернувся додому (Полтавська область). При цьому, представник позивача, маючи достатню практику представницької роботи в господарському судочинстві, навіть не міг припустити, що суд, зважаючи і на обставини справи і на наявність тривоги, ухвалить оскаржуване рішення, а не відкладе розгляд справи.

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2025 апеляційну скаргу Приватного підприємства «Крячківська-Агро-Плюс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у справі №910/8153/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Мальченко А.О.

Судом встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/8153/25; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

28.08.2025 матеріали справи №910/8153/25 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Крячківська-Агро-Плюс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у справі №910/8153/25, призначено до розгляду апеляційну скаргу на 30.09.2025.

15.09.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

У відзиві відповідач наголосив на тому, що Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 13.09.2019 у справі №916/3616/15 відступила від висновків щодо застосування положень частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, викладених у постановах Касаційного господарського суду від 08.10.2018 зі справи № 910/16157/14, від 18.03.2019 зі справи №910/1615/16, від 20.11.2018 зі справи №908/104/18 про те, що обов`язковою умовою для залишення позову без розгляду з підстав неявки позивача (його представника) у судове засідання є неможливість вирішення судом спору по суті за наявними матеріалами справи.

Щодо посилання апелянта на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 08.10.2018 у справі №910/16157/14, то позивач при посиланні на дану правову позицію не звернув увагу, що в даній справі Верховний Суд посилається на стару редакцію пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач наголошує на тому, що системний аналіз змісту частини 4 статті 202 та пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача в судове засідання є залишення позову без розгляду.

У судове засідання, призначене на 30.09.2025, представники позивача та відповідача не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку копії ухвали суду від 02.09.2025 до електронних кабінетів учасників справи в підсистемі «Електронний суд».

Враховуючи те, що у матеріалах справи наявні належні докази повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання у даній справі, колегія суддів ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні 30.09.2025, оскільки згідно з частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні 30.09.2025 судом було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у даній справі та підстав для задоволення апеляційної скарги позивача з огляду на таке.

Відповідно до статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд може постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Суд наголошує на тому, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 зі справи «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Дії суду у випадку неявки в судове засідання учасника справи визначені у статті 202 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до частини 4 якої у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У системно-логічному зв`язку з цією нормою перебуває норма, закріплена у пункті 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону №3200-IX від 29.06.2023), яка визначає, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Системний аналіз змісту частини 4 статті 202 та пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача у підготовче засідання чи у судове засідання, неповідомлення про причини такої неявки, неподання витребуваних судом доказів, необхідних для вирішення спору, є самостійними, окремими та достатніми підставами для залишення позову без розгляду.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання:

1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання;

2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання;

3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, зміст частини 4 статті 202 та пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання та неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.

Аналогічні висновки щодо застосування частини 4 статті 202 та пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі №910/16978/19.

Враховуючи наведене, безпідставними є доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд не мав права залишати його позов без розгляду, оскільки жодною ухвалою його явка до суду обов`язковою не визнавалась.

У даному контексті суд також враховує, що у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 18.01.2022 у справі №905/458/21 надано характеристику положень частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України за методом правового регулювання цих норм (див. п. 8.4, 8.5).

У теорії права одним з критеріїв, за яким прийнято розрізняти норми права, є метод правового регулювання правових норм. За цим критерієм норми права можуть бути імперативними та диспозитивними.

Імперативні (зобов`язуючі) норми права характеризуються категоричністю приписів. Такі норми реалізуються виконанням, дотриманням або застосуванням. Диспозитивні норми реалізуються використанням, яке, як правило, передбачає його реалізацію на власний розсуд.

Проаналізувавши положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив про те, що у цих нормах законодавець не застосував слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду.

Формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у частині четвертій статті 202 Господарського процесуального кодексу України, та формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. З огляду на викладене Верховний Суд зазначив про те, що повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права, відносяться до імперативних.

Господарський суд, розглядаючи господарські справи, зобов`язаний вчиняти лише ті процесуальні дії і ухвалювати ті процесуальні рішення, які прямо встановлені процесуальним законом, і не може посилатися на те, що у процесуальному законі відсутня пряма чи «імперативна» заборона на вчинення певної процесуальної дії чи ухвалення певного процесуального рішення у вигляді формулювання, що суд не має права продовжити розгляд справи, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, Верховний Суд зазначив про те, що норми, закріплені у частині четвертій статті 202 та у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Безпідставними є посилання скаржника на правові висновки, наведені у постановах Верхового Суду від 20.11.2018 у справі №908/104/18 та від 08.10.2018 у справі №910/16157/14, оскільки, як вірно наголосив відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, Об`єднана Палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 13.09.2019 у справі №916/3616/15 відступила від висновків щодо застосування положень частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, викладених у постановах Касаційного господарського суду від 08.10.2018 зі справи № 910/16157/14, від 18.03.2019 зі справи №910/1615/16, від 20.11.2018 зі справи № 908/104/18, про те, що обов`язковою умовою для залишення позову без розгляду з підстав неявки позивача (його представника) у судове засідання є неможливість вирішення судом спору по суті за наявними матеріалами справи.

Верховний Суд у пункті 9.1. постанови від 13.09.2019 у справі №916/3616/15 зазначив про те, що положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України не пов`язують можливості залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

За змістом частин 1-4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 прийнято позовну заяву у даній справі до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5-ти днів з дня вручення даної ухвали.

Копія даної ухвали доставлена до електронних кабінетів позивача та відповідача в підсистемі «Електронний суд» 02.07.2025 о 16:37.

07.07.2025 через підсистему «Електронний суд» відповідач подав до Господарського суду міста Києва заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Крім того, відповідачем було подано до суду клопотання про проведення процедури врегулювання спору за участю судді.

Відповідно до частини 6 статті 250 Господарського процесуального кодексу України якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної справи, встановлення дійсних обставин та прийняття обґрунтованого рішення та у зв`язку із виникненням необхідності заслухати додаткові пояснення та позиції представників сторін у справі, зокрема, щодо поданого відповідачем клопотання про проведення процедури врегулювання спору за участю судді, ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 призначено розгляд справи №910/8153/25 за позовом Приватного підприємства «Крячківська-Агро-Плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шулявська-Капітал» про стягнення 336 610,65 грн за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 07.08.2025 о 12 год. 30 хв..

Копія даної ухвали доставлена до електронних кабінетів позивача та відповідача в підсистемі «Електронний суд» 15.07.2025 о 19:30.

Отже, позивач був належним чином повідомлений про час і місце проведення підготовчого засідання Господарського суду міста Києва в даній справі.

Однак, у підготовче засідання 07.08.2025 о 12 год. 30 хв. представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Посилання скаржника на те, що на його думку підготовче засідання, як і ініційоване відповідачем питання врегулювання спору за участю судді, могло бути проведене, а питання розглянуте за його відсутності, оскільки справа відноситься до категорії нескладних, судом відхиляються з огляду на таке.

Положення частини 4 статті 202 та пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачають подання позивачем до суду заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у підготовчому засіданні та судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Право позивача самостійно визначати характер своєї участі в судовому засіданні, зокрема й через неявку до нього, повинне бути здійснене у належний, тобто визначений процесуальним законом спосіб: шляхом подання позивачем до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Лише якщо позивач чітко висловив своє волевиявлення через клопотання про розгляд справи за його відсутності та за умови можливості розгляду справи за відсутності позивача в судовому засіданні, можливий судовий розгляд справи за відсутності позивача в судовому засіданні.

Отже, відповідно до частини 4 статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України виключенням для обов`язкового залишення позову без розгляду можуть вважатися обставини, якщо позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Однак, жодних заяв про розгляд справи за відсутності представника позивача, клопотань про відкладення підготовчого засідання останній до суду не подавав, у зв`язку з чим суд, враховуючи неявку представника позивача у підготовче засідання 07.08.2025, правомірно скористався своїм процесуальним обов`язком щодо залишення позову без розгляду.

При цьому суд в ухвалі від 14.07.2025, призначаючи справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, наголосив на такій необхідності з метою заслуховування додаткових пояснень та позиції представників сторін у справі, зокрема, щодо поданого відповідачем клопотання про проведення процедури врегулювання спору за участю судді.

В апеляційній скарзі позивач також посилається на те, що його неявка у судове засідання була спричинена оголошенням 07.08.2025 повітряної тривоги у м. Києві о 12:14, у зв`язку з чим представник позивача, який їхав на засідання, змушений був припинити рух власного автомобіля, «запаркуватись» та спуститись до укриття (під житловим будинком по вул. Лесі Українки, 4/26), де перебував до відбою о 12:27, а тому об`єктивно не зміг прибути до суду ні о 12:30 (час засідання), ні до 13:00 (початок обідньої перерви в суді).

Оцінивши такі доводи скаржника, колегія суддів їх відхиляє, оскільки із відкритих відомостей, наявних у мережі Інтернет за посиланням https://kyiv.digital/storage/air-alert/stats.html , встановила, що повітряна тривога у місті Києві 07.08.2025 була оголошена о 13 год. 14 хв. (а не о 12 год. 14 хв., як зазначає скаржник), тривала 13 хвилин та її відбій було оголошено о 13 год. 27 хв., тобто вже після того, як у справі відбулося підготовче засідання, призначене ухвалою суду від 14.07.2025 на 12 год. 30 хв.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на викладене, оскільки представник позивача у підготовче засідання 07.08.2025 о 12 год. 30 хв. не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання був повідомлений належним чином, Господарським судом міста Києва було правомірно залишено позовну заяву без розгляду з підстав, визначених пунктом 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду від 07.08.2025 є обґрунтованою та постановлена відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Доводи апеляційної скарги позивача спростовуються наведеними обставинами справи та правовими нормами.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Приватного підприємства «Крячківська-Агро-Плюс» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у даній справі підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Крячківська-Агро-Плюс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у справі №910/8153/25 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у справі №910/8153/25 залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Приватне підприємство «Крячківська-Агро-Плюс».

Матеріали справи №910/8153/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 23.10.2025.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.О. Мальченко

А.І. Тищенко