ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/728/25

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця Шульги Генадія Васильовича

до відповідача Фізичної особи-підприємця Ковальової Наталії Романівни

про розірвання договору та стягнення коштів

Секретар судового засідання Мамчур А.Ю.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

Суть спору.

Фізична особа-підприємець Шульга Генадій Васильович звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача Фізичної особи-підприємця Ковальової Наталії Романівни про розірвання Договору №27/24 про надання послуг з підбору та забезпечення персоналом від 26.04.2024, та стягнення з ФОП Ковальової Н.Р. 15 000,00 грн. сплаченого авансу.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивачем було здійснено перерахунок коштів на розрахунковий рахунок відповідача у сумі 15 000,00 грн. у якості авансу згідно пункту 3.2 договору, за послуги з підбору персоналу, що підтверджується платіжним дорученням № 120 від 26 квітня 2024 р. Однак ФОП Ковальова Наталя Романівна всупереч договору про надання послуг з підбору та забезпечення персоналом №27/24 від 26 квітня 2024 р. не надала послуги з пошуку та підбору персоналу. Вказана бездіяльність, на думку позивача, а саме невиконання договору порушило співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило позивача того, на що він розраховував при укладенні договору, порушено економічні, маркетингові та менеджерські потреби позивача. Позивач вважає, що є підстави застосувати п.3.7. Договору, яким передбачено, що Виконавець повертає повну вартість підготовчих робіт по вакансії у разі не надання жодного кандидата протягом 3 місяців з моменту підписання договору.

Відповідач подав відзив на позов від 12.09.2025, у якому вимоги позивача не визнає. Вказує, що на виконання умов договору ФОП Ковальова Н.Р. надала позивачу ФОП Шульзі Г.В. 13 резюме-анкет потенційних кандидатів на посаду "Менеджер з продажу", скориставшись месенджером "Telegram". Також з кандидадами було профедено співбесіди в онлайн форматі. Тому, відповідач вважає, що ним виконано умови договору, тому п.3.7. Договору не повинен застосовуватися, а вартість підготовчих робіт 15 000,00 грн поверненню не підлягають.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 08.08.2025 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Шульги Генадія Васильовича від 05.08.2025 (вх.№4043/25 від 05.08.2025) залишено без руху. Позивачу надано десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом подання доказів, що підтверджують сплату судового збору в сумі 4 844 грн 80 коп до спеціального фонду Державного бюджету України.

12 серпня 2025 року від Фізичної особи-підприємця Шульги Генадія Васильовича надійшла заява про усунення недоліків та подано квитанцію від 11.08.2025 про сплату судового збору в сумі 4 844 грн 80 коп.

Ухвалою від 14.08.2025 відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на "16" вересня 2025 р. на 11:30 год.

15 вересня 2025 року у канцелярії зареєстрований відзив на позов з додатками, який відправлений відповідачем поштовим зв`язком 12 вересня 2025 року.

16 вересня 2025 року від позивача надійшло клопотання про розгляд спору без участі його представника за наявними у справі доказами.

Ухвалою від 16.09.2025 закрито підготовче провадження у справі № 918/728/25. Призначено справу до судового розгляду по суті на 21 жовтня 2025 р. на 11:20 год.

25 вересня 2025 року від відповідача надійшло клопотання про розгляд спору без участі його представника за наявними у справі доказами.

Представники позивача та відповідача у судове засідання 21.10.2025 року не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.202 ГПК України). Тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представників позивача та відповідача за наявними у справі доказами.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками процесу, давши правову оцінку доказам, які мають значення для вирішення справи, господарський суд прийшов до наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

26 квітня 2024 року Фізична особа-підприємець Шульга Генадій Васильович та Фізична особа-підприємець Ковальова Наталя Романівна уклали Договір № 27/24 про надання послуг з підбору та забезпечення персоналом (арк.с. 11-13).

Згідно пункту 1 Договору Виконавець ФОП Ковальова Наталя Романівна зобов`язується за завданням Замовника ФОП Шульга Генадія Васильовича надати Послуги зазначені в розділі 2 "Відомості про послуги" Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, а Замовник зобов`язаний своєчасно прийняти і оплатити належним чином надані Виконавцем Послуги.

Відповідно до п.2 Договору Виконавець бере на себе зобов`язання надати Послуги з пошуку та підбору персоналу. Виконавець проводить всі заходи з підбору кандидатів, включаючи організацію співбесіди Кандидата з Замовником, а також забезпечує консультативне супроводження випробувального терміну.

За умовами п. 3.1. Договору розрахунки між Сторонами відбуваються по кожному підібраному виконавцем для замовника спеціалісту. Вартість послуг по вакансії Менеджер з продажів В2В становить 30 000 грн. за кожного прийнятого на роботу Кандидата.

Порядок розрахунків: Замовник сплачує вартість підготовчих робіт по вакансії 15 000 грн., у якості авансу від загальної вартості послуг, зазначених в п. 3.1 в день підписання договору. Остаточний розрахунок здійснюється Замовником окремо за кожного працівника після проходження Кандидатом стажування та прийнятті його на випробувальний термін - до 2 тижнів. (п.3.2. Договору).

Пунктом 3.3 Договору визначено, що робота виконавця по підбору кандидатури на конкретну посаду вважається виконаною в момент, коли кандидат фактично прийнятий на роботу на випробувальний термін/стажування або з моменту прийняття рішення стосовно подальшого співробітництва, незалежно від того, оформлений цей факт документально чи ні Замовником.

Виконання робіт оформляється Актом прийому-здачі виконаних послуг, підписаним обома Сторонами протягом 3 (трьох ) робочих днів з моменту виконання послуг. Робота Виконавця по підбору кандидатури на конкретну посаду також вважається виконаною незалежно від підписання Актів прийому-здачі виконаних послуг, якщо Замовник не надає мотивовану відмову від підписання Акту протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання Актів.

Пунктом 3.6. Договору передбачено, що у разі якщо Виконавець надав 2-5 кандидатів Замовникові, вартість підготовчих робіт у сумі 15 000,00 грн. поверненню не підлягає.

Відповідно до п 3.7. Договору Виконавець повертає повну вартість підготовчих робіт по вакансії у разі не надання жодного кандидата протягом 3 (трьох) місяців з моменту підписання договору.

За умовами пункту 5.1. умов Договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність визначену цим Договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до п.5.3., 5.4. умов Договору, у разі необгрунтованої відмови Замовником від прийняття послуг передбачених умовами договору, передоплата зазначена в пункті 3.2. залишається Виконавцю. Необгрунтована відмова від підписання акту наданих послуг не допускається. У випадку відмови від підписання наданих послуг Замовник повинен надати свої письмові зауваження. Якщо відправлений Виконавцем акт приймання-передачі наданих послуг Замовником не підписаний і письмово не заперечений протягом 5 (п`яти) робочих днів, він вважається прийнятим ним без змін та підлягає оплаті в повному обсязі.

Згідно п.8.2., 8.7. Договору, після підписання цього Договору усі попередні переговори за ним, листування, попередні угоди та протоколи про наміри з питань, що так чи інакше стосуються цього Договору втрачають юридичну силу. Сторони визнають в якості документів, які регулюють відносини по Договору, ділову переписку, як в оригінальному виконанні, так і передану по факсу або електронній пошті, при умові підтвердження оригінальними екземплярами.

26 квітня 2024 р. ФОП Ковальовою Н.Р. було виставлено для ФОП Шульги Г.В. рахунок на оплату (рахунок-фактура) № 32 на суму 30 000,00 грн. (арк.с. 9).

Позивачем ФОП Шульгою Г.В. було здійснено перерахунок коштів на розрахунковий рахунок одержувача (відповідача) Фізичної особи-підприємця Ковальової Н.Р. у сумі 15 000,00 грн. (аванс згідно пункту 3.2 договору), що підтверджується платіжним дорученням № 120 від 26 квітня 2024 р. (арк.с. 10).

Як вказує позивач, ФОП Ковальова Н.Р. не надала послуги з пошуку та підбору персоналу.

На підставі пункту 7.2 укладеного договору 26 квітня 2024 року позивачем направлено вимогу від 25.06.2025 про розірвання договору та повернення коштів (арк.с. 6, 7, 14).

Поряд з тим, у матеріалах справи містяться відомості про те, що ФОП Ковальова Н.Р. виконала умови п.4.1.1., 4.1.2. Договору.

Так, під час надання послуг Виконавець керується вимогами зазначеними в Заявках, які є невід`ємними частиною Договору. Надавати Замовнику на розгляд 2-5 кандидатів по заявлених вимогах та пропозиціях, які вказані у Додатку до договору; кількість кандидатів в рамках разового підбору: до 10 кандидатів.

Відповідачка надала позивачу 13 резюме-анкет потенційних кандидатів на посаду "Менеджер з продажу".

У якості доказів цього надано роздруківки із месенджера "Telegram", зокрема щодо спілкування про наступних кандидатів на посаду: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Також надані копії резюме згаданих кандидатів на посаду (арк.с. 67-116).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

Предметом позову є вимоги Фізичної особи-підприємця Шульги Генадія Васильовича до відповідача Фізичної особи-підприємця Ковальової Наталії Романівни про розірвання Договору та повернення передоплати.

Для вирішення спору необхідно встановити наявність або відсутність підстав для розірвання договору та повернення передоплати.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, мають ознаки договору про надання послуг, що регулюється загальними положеннями про послуги за статтями 901-907 ЦК України.

Зокрема, цими статтями передбачено таке:

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (стаття 901 ЦК України);

Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору (стаття 902 ЦК України);

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 903 ЦК України);

За договором про безоплатне надання послуг замовник зобов`язаний відшкодувати виконавцеві усі фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у випадках, коли неможливість виконати договір про безоплатне надання послуг виникла з вини замовника або внаслідок непереборної сили (стаття 904 ЦК України);

Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами (стаття 905 ЦК України);

Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням договору про безоплатне надання послуг, підлягають відшкодуванню виконавцем у розмірі, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо інший розмір відповідальності виконавця не встановлений договором (стаття 906 ЦК України);

Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом (стаття 907 ЦК України).

Статтею 651 ЦК України встановлені підстави для зміни або розірвання договору.

Зокрема, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частина 2 ст. 651 ЦК України визначає дві підстави для зміни або розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін: 1) істотне порушення договору другою стороною; 2) інші випадки, встановлені договором або законом.

Ознаками істотного порушення договору відповідно до абз.2 ч. 2 ст. 651 ЦК України є те, що: 1) його наслідком має бути завдання шкоди другій стороні договору; 2) друга сторона договору має значною мірою позбавитись того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Істотне порушення договору є підставою для його розірвання лише тоді, коли воно вже відбулося.

Визначаючи істотність порушення договору, суд має виходити з того, що як підставу для зміни або розірвання договору на вимогу однієї сторони закон передбачає не тільки факт порушення умов договору другою стороною, а й обов`язково наявність шкоди, завданої потерпілій стороні цим порушенням. Тому суд насамперед має з`ясувати, чи було завдано порушенням умов договору шкоди.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст.ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку: факт вчинення відповідачем дій з надання послуги з підбору Кандидатів на посаду за заявками Позивача доводиться матеріалами справи у вигляді наданих Позивачеві з боку Відповідача резюме кожного кандидата, зокрема : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Також надані копії резюме згаданих кандидатів на посаду (арк.с. 67-116).

Позивач не надав доказів у спростування наведених доводів відповідача.

Також слід зазначити, що за загальними правилами, встановленими статтею 653 ЦК України, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Одночасно суд вказує на те, що у випадку якщо жодний кандидат, запропонований Відповідачем, не прийнятий Позивачем на роботу, то це не є свідченням того, що Відповідач неналежним чином виконав договір, оскільки пунктом 3.6. Договору передбачено, що у разі якщо Виконавець надав 2-5 кандидатів Замовникові, вартість підготовчих робіт у сумі 15 000,00 грн. поверненню не підлягає.

Отже, Позивач не довів наявність підстав для повернення 15 000,00 грн вартості підготовчих робіт.

Тож, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що Позивач не довів наявність підстав для розірвання з Відповідачем Договору №27/24 про надання послуг з підбору та забезпечення персоналом від 26.04.2024, та стягнення з ФОП Ковальової Н.Р. 15 000,00 грн. сплаченого авансу.

Висновки суду.

За результатами розгляду спору та з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач надав попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, за яким вказав, що поніс витрати на правову допомогу 5 000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 та п.1 ч.4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у позові - на позивача.

Оскільки суд відмовив у задоволенні позову, тому судові витрати понесені позивачем залишаються за ним.

У той же час, відповідач у відзиві просив суд стягнути з позивача 5 000,00 грн витрати на правову допомогу.

Статтею 123 ГПК України унормовано, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст. 16 ГПК України.

Відповідно до частин 1-3 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

За змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу відповідачем надано: договір про надання правової допомоги №30 від 05.02.2025, та додаткову угоду №1 від 19.08.2025, укладені між Адвокатським об`єднанням "Волошин і партнери" та ФОП Ковальовою Наталією Романівною, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №939 від 30.06.2012, Акт виконаних робіт по наданню послуг від 12.09.2025, рахунок-фактура №148 від 19.08.2025, платіжну інструкцію №924 від 02.09.2025 про оплату 5 000,00 грн. за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги №30 від 05.02.2025.

За змістом частини 3 статті 237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункт 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

За приписами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Згідно п.1.1. Договору Адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, які передбачені даним Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати Адвокатського об`єднання, необхідні для виконання цього Договору.

П.2.1. Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання з надання такої правової, зокрема: представляти інтереси Клієнта, захищати Клієнта у всіх судових органах (у т.ч, в судах першої інстанції, судах апеляційної інстанції, судах касаційної інстанції) та у всіх судонинствах (у т.ч., але не виключно у господарському, цивільному, адміністративному, кримінальному тощо), у наказному, позовному, окремому та будь-яких інших провадженнях з правом: складати, підписувати та подавати позовні заяви, цивільні позови у кримінальному провадженні, відзиви на позовні заяви, відповіді на відзиви, заперечення, пояснення, вимоги, клопотання, заяви про видачу судових наказів або виконавчих листів, апеляційні скарги, касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, додатки до них та будь-які інші документи; засвідчувати копії (фотокопії) документів, які надаються Клієнтом суду; протягом усього часу розгляду справи змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, визнати позов повністю або частково, пред`явити зустрічний позов, укласти мирову угоду; знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи; одержувати рішення, ухвали, постанови, їх копії, виконавчі листи, накази та будь-які інші документи; брати участь у судових засіданнях; подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі а також свідкам, експертам, спеціалістам; заявляти клопотання та відводи; давати усні та письмові пояснення суду; подавати свої доводи, аргументи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб тощо.

Відповідно до п.4.1. Договору розмір винагороди (гонорар) Адвокатського об`єднання за надання правових послуг, які передбачені цим Договором визначаються за домовленістю сторін.

19 серпня 2025 року між Адвокатським об`єднанням "Волошин та партнери", в особі керуючого партнера Волошина Леоніда Сергійовича, та Фізичною особою-підприємець Ковальовою Наталею Романівною було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги №30 від 05 лютого 2025 року, згідно якої сторони змінили пункт 1.1. та 4.1. Договору та визначили, що Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, зокрема по справі №918/728/25 за позовом Фізичної особи-підприємця Шульги Геннадія Васильовича до Фізичної особи підприємець Ковальової Наталі Романівни про розірвання договору та стягнення коштів у Господарському суді Рівненської області, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати Адвокатського об`єднання, необхідні для виконання цього Договору. Розмір винагороди (гонорар) Адвокатського об`єднання за надання правових послуг, які передбачен цим Договором визначаються за домовленістю сторін в розмірі 5 000 (п 'ять тисяч) грн 00 коп.

12.09.2025 між відповідачем та Адвокатським об`єднанням підписано та скріплено печатками Акт виконаних робіт на загальну суму 5 000,00 грн.

Підписавши та скріпивши печаткою вказаний акт, сторони засвідчили відсутність жодних претензій та зауважень щодо наданих послуг.

На підставі рахунку-фактури №148 від 19.08.2025 відповідач оплатив послуги Адвокатського об`єднання, про що свідчить платіжна інструкція №924 від 02.09.2025 про оплату 5 000,00 грн. за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги №30 від 05.02.2025.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 ГПК України).

Відповідна правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18, а також у додатковій постанові Верховного Суду від 04.03.2020 у справі №914/633/18, які в силу частини 4 статті 236 ГПК України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

У частині 4 статті 129 ГПК України закріплено загальне правило розподілу судових витрат.

Проте у частині 5 наведеної норми ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 ГПК України.

Зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

З огляду на викладене, враховуючи категорію складності справи, розумну необхідність витрат для даної справи у суді, зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг та ціну позову, враховуючи відсутність заперечень позивача щодо розміру гонорару сплаченого відповідачем адвокату, на переконання суду, справедливою є компенсація витрат відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн, у зв`язку з чим заява відповідача про компенсацію витрат на правову допомогу підлягає задоволенню.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати відповідача, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн, на підставі статті 129 ГПК України покладаються на Позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шульги Генадія Васильовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Ковальової Наталії Романівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 21 жовтня 2025 року.

Суддя Бережнюк В.В.