ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17.10.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/945/25
03.10.2025 Господарський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення у справі № 909/945/25, яким: позов Акціонерного товариства Укрнафта до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Карпатинафтотрейд про стягнення 2 021 237,54 грн задовольнив частково; стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Карпатинафтотрейд на користь Акціонерного товариства Укрнафта 1 178 187,75 грн основного боргу, 715 862,29 грн інфляційних втрат, 86 117,39 грн трьох процентів річних та 23 762,01 грн судового збору; судові витрати зі сплати судового збору в частині 492,84 грн поклав на позивача, в задоволенні зустрічного позову відмовив.
07.10.2025 від представника АТ Укрнафта - адвоката Савона О.Ю. через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. № 8783/25 від 07.10.2025) про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати та стягнення 80 715,60 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги.
08.10.2025 суд постановив ухвалу, якою прийняв вищевказані заяву та клопотання до розгляду та повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Карпатинафтотрейд, що додаткове рішення у справі № 909/945/25 буде ухвалене протягом десяти днів з дня надходження заяви про ухвалення додаткового рішення без повідомлення учасників справи. З урахуванням зазначеного строку відповідач не пізніше 14.10.2025 може подати суду свої заперечення чи пояснення щодо поданої заяви.
При розгляді заяви та клопотання представника АТ Укрнафта про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, з урахуванням клопотання ТОВ Торговий дім Карпатинафтотрейд про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, суд виходить з наступного.
За приписами пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією із засад (принципів) господарського судочинства.
Згідно статті 131 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
При поданні первісної позовної заяви позивач, в особі свого представника, заявив суду, що передбачає понесення ним судових витрат, пов`язаних з розглядом справи за цією позовною заявою, а саме витрат на професійну правничу допомогу, (орієнтовно) у розмірі 130 000,00 грн.
Також у судовому засіданні 03.10.2025 представник АТ Укрнафта усно заявив, що докази несення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем, через свого представника, подано суду наступні докази (у копіях документів):
- ордер серії АА № 1609434, виданий Адвокатським об`єднанням Адер Хабер про надання правничої допомоги АТ Укрнафта адвокатом Савон О.Ю.;
- свідоцтво від 05.07.2024 серії ЛГ №000145 про право на заняття адвокатською діяльністю Савона О.Ю.;
- договір № 20/2250-ІН про надання правової допомоги від 11 жовтня 2023 року;
- додаткова угода № 1 від 29.03.2024 до Договору № 20/2250-ІН від 11.10.2023 про надання правової допомоги;
- лист ПАТ Укрнафта від 27.10.2023 № 01/01/07-684;
- лист ПАТ Укрнафта від 25.12.2024 № 01/01/20-858/1;
- витяг зі звіту про надані послуги за період з 01.07.2025 по 31.07.2025 до Договору про надання правової допомоги № 20/2250-ІН від 11.10.2023;
- рахунок на оплату № 178 від 31.07.2025;
- акт приймання-передачі адвокатських послуг № 148 від 31.07.2025 згідно з Договором про надання правової допомоги № 20/2250-ІН від 11.10.2023;
- витяг зі звіту про надані послуги за період з 01.08.2025 по 29.08.2025 до Договору про надання правової допомоги № 20/2250-ІН від 11.10.2023;
- рахунок на оплату № 199 від 29.08.2025;
- акт приймання-передачі адвокатських послуг № 162 від 29.08.2025 згідно з Договором про надання правової допомоги № 20/2250-ІН від 11.10.2023;
- витяг із виписки АТ Укрсиббанк по поточному рахунку АО Адер Хабер за 30.09.2025;
- витяг із виписки АТ Укрсиббанк по поточному рахунку АО Адер Хабер за 02.10.2025.
При дослідженні зазначених вище доказів судом встановлено, що 11 жовтня 2023 року між ПАТ Укрнафта (замовник) та Адвокатським об`єднанням Адер Хабер (виконавець) укладено договір № 20/2250-ІН про надання правової допомоги (далі договір про надання правової допомоги).
Пунктом 1.1 договору про надання правової допомоги сторони погодили, що виконавець буде надавати замовнику правову допомогу у вигляді:
- проведення претензійно-позовної роботи щодо стягнення дебіторської заборгованості, штрафних санкцій, інфляційних втрат та можливих збитків за результатами господарської діяльності замовника за укладеними договорами комісії та договорами поставки нафтопродуктів з розстроченням платежів з ПАТ НПК-Галичина, мировими угодами, що укладені за результатами проведених біржових аукціонів з продажу нафти, забезпечення отоварення та/або відшкодування вартості заблокованих паливних скретч-карток Авіас, придбаних у ПАТ НПК-Галичина за 32-ма договорами купівлі-продажу та отриманих у власність від ряду третіх осіб на підставі звернення стягнення на заставне майно, а також
- визначення єдиної правової позиції та проведення претензійно-правової роботи щодо виплати акціонерам частини чистого прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів за 2020 рік,
надалі - Правова допомога
У відповідності до п. 1.2 договору про надання правової допомоги, виконавець в рамках надання правової допомоги, визначеної п. 1.1 Договору, зокрема, надає правову допомогу на всіх стадіях досудового та судового провадження, а також поза межами його, має право представляти інтереси замовника в суді з усіма правами, наданими стороні, третій особі.
Додатковою угодою № 1 від 29.03.2024 ПАТ Укрнафта та АО Адер Хабер домовились викласти п. 1.2 договору про надання правової допомоги у новій редакції.
Нова редакція п. 1.2 договору про надання правової допомоги передбачає, що виконавець в рамках справ, визначених п. 1.1 договору, але не виключно, надає правову допомогу на всіх стадіях досудового та судового провадження, або поза межами його, має право представляти інтереси Замовника в суді з усіма правами, наданими стороні, третій особі.
У відповідності до п. 1.3 договору про надання правової допомоги, правова допомога надається за винагороду.
Як передбачено п. 3.1 договору про надання правової допомоги, вартість правової допомоги виконавця розраховується шляхом помноження кількості витрачених годин на надання Правової допомоги у звітному місяці та вартості однієї години роботи адвоката, що становить 10 180,00 грн, у тому числі 20% ПДВ 1696,67 грн.
Виконавець після надання правової допомоги надсилає Замовнику Акт приймання-передачі у двох примірниках. Замовник підписує, датує і повертає Виконавцю один примірник такого Акту приймання-передачі або надсилає Виконавцю мотивовану відмову від його підписання протягом 10 (десяти) робочих днів після одержання Акту приймання-передачі. У разі, якщо Виконавець після закінчення зазначених 10 (десяти) днів не одержить від Замовника підписаний Акт приймання-передачі або мотивовану відмову від його підписання, Сторони визнають, що Акт приймання-передачі вважається підписаним, а Правова допомога наданою Виконавцем і прийнятою Замовником в обсязі і на умовах, зазначених у такому Акті приймання-передачі (п. 3.3. договору про надання правової допомоги).
Договір набуває чинності з дати підписання обома Сторонами і діє до прийняття остаточного рішення суду по справах, що є предметом Договору (п. 6.1. договору про надання правової допомоги).
Листом № 01/01/07-684 від 27.10.2023 АТ Укрнафта звернулось до АО Адер Хабер з тим, що в цілях ефективного захисту прав та законних інтересів ПАТ Укрнафта підтверджує раніше наданий в робочому порядку перелік та просить надати професійну правничу допомогу та представити інтереси ПАТ Укрнафта у судах, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами у вказаних в листі спорах.
Листом № 01/01/20-858/1 від 25.12.2024 АТ Укрнафта звернулось до АО Адер Хабер з тим, що в цілях ефективного захисту прав та законних інтересів ПАТ Укрнафта підтверджує раніше наданий в робочому порядку перелік та просить надати професійну правничу допомогу та представити інтереси ПАТ Укрнафта у судах, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами у вказаних в листі спорах, в тому числі вказано спір з контрагентом ТОВ ТД Карпатинафтотрейд, як спірний договір чи зміст спірних правовідносин зазначено Договір № АК98/3-1-СГ від 18.02.2022 (саме цього договору стосувався спір у даній справі).
У витягах зі звітів про надані послуги за період з 01.07.2025 по 31.07.2025 та за період з 01.08.2025 по 29.08.2025 до Договору про надання правової допомоги № 20/2250-ІН від 11.10.2023 відображено таку правничу допомогу, яку надавало АО Адер Хабер для АТ Укрнафта у справі № 909/945/25, з відображенням дати, витраченого часу, та вартості правової допомоги (з ПДВ):
- Договір № АК 98/3-1-СГ - підготовка позовної заяви про стягнення коштів (розрахунок заборгованості); 23.07.2025; витрачений час - 4,5 год., вартість - 45 810 грн;
- систематизація додатків та формування справи; 04.08.2025 витрачений час - 0,75 год., вартість 7 635 грн;
- підготовка та направлення заяви про ВКЗ; 07.08.2025; витрачений час - 0,17 год., вартість - 1730,60 грн;
- підготовка та направлення відповіді на відзив; 22.08.2025; витрачений час - 2,5 год., вартість - 25 450 грн;
В графі юрист у витягах зі звітів вказано Олексія Савона.
Представництво АТ Укрнафта при розгляді справи здійснював адвокат Савон О.Ю.
Загальна вартість правничої допомоги у справі, згідно даних витягів зі звітів становить 80 625,60 грн, а не 80 715,60 грн, як зазначено в заяві про ухвалення додаткового рішення. При розрахунку загальної суми витрат у заяві враховано оплату за підготовку та направлення відповіді на відзив в розмірі 25 540 грн, а не 25 450 грн, як вказано у звіті за серпень 2025 року.
Згідно з актом приймання-передачі адвокатських послуг № 148 від 31.07.2025, за період з 01 липня по 31 липня 2025 року загальна вартість робіт (послуг), виконаних Адвокатським об`єднанням Адер Хабер для АТ Укрнафта за Договором про надання правової допомоги № 20/2250-ІН від 11.10.2023 складає 4 355 004,00 грн. Зазначений акт підписаний та скріплений печаткою АО Адер Хабер, зі сторони АТ Укрнафта підпис та печатка на акті відсутні.
Зазначена сума (4 355 004,00 грн) відповідає загальній вартості послуг, зазначеній у звіті про надані послуги за період 01.07.2025 по 31.07.2025.
АО Адер Хабер виставило до оплати АТ Укрнафта рахунок № 178 від 31.07.2025 за адвокатські послуги на загальну вартість 4 355 004,00 грн.
Зазначена сума 4 355 004,00 грн оплачена АТ Укрнафта 30.09.2025, що підтверджується випискою АТ Укрсиббанк з поточного рахунку АО Адер Хабер.
Згідно з актом приймання-передачі адвокатських послуг № 162 від 29.08.2025, за період з 01 серпня по 29 серпня 2025 року загальна вартість робіт (послуг), виконаних Адвокатським об`єднанням Адер Хабер для АТ Укрнафта за Договором про надання правової допомоги № 20/2250-ІН від 11.10.2023 складає 3 448 475,00 грн. Зазначений акт підписаний та скріплений печаткою АО Адер Хабер, зі сторони АТ Укрнафта підпис та печатка на акті відсутні.
Зазначена сума (3 448 475,00 грн) відповідає загальній вартості послуг, зазначеній у звіті про надані послуги за період 01.08.2025 по 29.08.2025.
АО Адер Хабер виставило до оплати АТ Укрнафта рахунок № 199 від 29.08.2025 за адвокатські послуги на загальну вартість 3 448 475,00 грн.
Зазначена сума 3 448 475,00 грн оплачена АТ Укрнафта 02.10.2025, що підтверджується випискою АТ Укрсиббанк з поточного рахунку АО Адер Хабер.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд надає оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Така правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
Водночас, Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу (ч. 5 ст. 129 ГПК) визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.04.2020 року у справі № 922/2685/19.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Така правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
ТОВ ТД Карпатинафтотрейд подано суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому ТОВ ТД Карпатинафтотрейд просить відмовити АТ Укрнафта в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а в разі задоволення судом заяви, зменшити розмір заявлених витрат до обґрунтованого розміру з урахуванням вимог розумності, реальності та співмірності.
Свою позицію ТОВ ТД Карпатинафтотрейд обґрунтовує тим, що: 1) надання правової допомоги по справі № 909/945/25 не входить до предмета договору про надання правової допомоги № 20/2250-ІН від 11.10.2023; 2) звернення АТ Укрнафта з листом від 25.12.2024 № 01/01/20-858/1 не є підтвердженням укладення договору про надання правової допомоги; 3) звіти про надані послуги за період з 01.07.2025 по 31.07.2025 та за період з 01.08.2025 по 29.08.2025 не підписані та не погоджені АТ Укрнафта; 4) виходячи з вказаних звітів послуги адвоката зводились до підготовки та подання позовної заяви та відповіді на відзив; вартість однієї години правової допомоги у даному спорі у сумі 10 080,00 грн визначена поза розумними межами, а заявлена до стягнення та підтверджена позивачем загальна сума витрат на правничу допомогу в розмірі 80 715,60 грн в будь-якому разі є надмірною; 5) попри формальне розмежування на окремі види, надані послуги фактично становлять єдиний комплекс дій, спрямованих на підготовку позовної заяви та відповіді на відзив; свідчить про штучне дроблення послуг, що призвело до безпідставного значного збільшення вартості правничої допомоги, що є недопустимим, та не відповідає реальній вартості таких послуг; 6) до звітів включено витрати, датовані до дати видачі ордера адвокату Савону О.Ю.; 7) дана справа є ідентичною до інших справ, що розглядались та розглядаються судами за аналогічними позовами, в яких змінюється лише сума заборгованості та номери договорів, а саме обґрунтування заявлених вимог та позиції АТ Укрнафта є ідентичними. Зокрема в провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебували та перебувають аналогічні спори: № 909/488/25, 909/490/25, 909/941/25, 909/942/25, 909/944/25, 909/946/25 за позовами АТ Укрнафта до ТОВ ТД Карпатинафтотрейд про стягнення заборгованості, проте за іншими договорами купівлі-продажу нафти. З огляду на предмет спору, однотипність позовів, сталість судової практики, підготовка та написання проекту позовної заяви не вимагала значного обсягу юридичної роботи, вартість послуг є значно завищеною; 8) акти приймання-передачі адвокатських послуг № 148 від 31.07.2025 та № 162 від 29.08.2025, а також виписки по банківському рахунку не містять жодної ідентифікації та зазначення переліку та обсягу робіт, їх зміст не підтверджує надання правової допомоги в рамках справи № 909/945/25, акти підписані лише АО Адер Хабер, підписи від імені АТ Укрнафта відсутні.
Застосовуючи наведені вище правові норми до обставин цієї справи, з урахуванням наведених правових позиції Верховного Суду та рішень Європейського суду з прав людини, котрі є джерелом права в Україні, суд зазначає, що частина правничої допомоги, яка надавалась АТ Укрнафта у справі та надання якої враховано у сумі заявлених до відшкодування судових витрат не відповідає наведеним вимогам та критеріям для покладення таких витрат на ТОВ ТД Карпатинафтотрейд.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, що зазначена представником АТ Укрнафта вартість вказаної правничої допомоги не відповідає обсягу наданих адвокатом послуг скрізь призму критеріїв розумності, співмірності, встановлення їхньої дійсності та необхідності і є надмірною.
При цьому суд врахував, що позовна заява (з урахуванням зазначення реквізитів сторін, опису обставин справи, позовних вимог, переліку додатків викладена на 17 сторінках, до неї долучено 21 додаток (з урахуванням того що видаткові накладні (як типові документи) вказані під одним додатком, а також з включенням в додатки доказів сплати судового збору, документів на представництво, статутних документів та доказів направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу). Відповідь на відзив викладено на 12 сторінках, не містить додаткових доказів.
Щодо підготовки та подання клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, то таке клопотання є типовим, не містить правової позиції та не потребує значного часу для складання.
Суд також погоджується з доводами ТОВ ТД Карпатинафтотрейд, що дана справа (щодо первісного позову) за змістом спірних правовідносин є подібною до інших справ, що розглянуті або перебувають у провадженні Господарського суду Івано-Франківської області між тими ж сторонами (справи № 909/488/25, 909/490/25, 909/941/25, 909/942/25, 909/944/25, 909/946/25), у зв`язку з чим підготовка заяв по суті справи потребує у адвоката значно менше часу, ніж у випадку підготовки процесуальних документів у не подібному на інші спорі.
Також розглянутий судом спір не може вважатись складним, фактичні обставини справи не заперечувались жодною зі сторін, а розбіжності між сторонами зводились до правомірності зарахування гарантійного внеску в оплату штрафу, стягнення заборгованості, трьох процентів річних та інфляційних втрат.
Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок сторони відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати на правову допомогу були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Саме такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, а також те, що саме такий розмір витрат є співмірним з наданою адвокатом правничою допомогою.
Доводи ТОВ ТД Карпатинафтотрейд щодо відмови в повному обсязі в задоволенні заяви АТ Укрнафта про стягнення судових витрат суд вважає необґрунтованими.
Зокрема, враховуючи положення Додаткової угоди № 1 від 29.03.2024 до Договору про надання правової допомоги, правова допомога уже не охоплювалась тільки обсягом, зазначеним у п. 1.1 договору про надання правової допомоги, оскільки за новою редакцією п. 1.2 цього договору, могла надаватись не тільки виключно в рамках справ, визначених у п. 1.1.
Зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами) (ч. 1 статті 213 ЦК України).
Відтак, подані представником АТ Укрнафта докази (звіти про надані послуги, акти приймання-передачі адвокатських послуг, рахунки на оплату, листи АТ Укрнафта) в сукупності підтверджують, що правова допомога у справі надавалась на підставі зазначеного договору про надання правової допомоги.
Відсутність погодження звітів про надані послуги зі сторони АТ Укрнафта, відсутність підпису сторони АТ Укрнафта на актах приймання-передачі адвокатських послуг також не можуть слугувати підставою для повної відмови у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки умови договору про надання правової допомоги не передбачають будь-якого погодження чи затвердження замовником звітів про надані послуги. Матеріали справи не містять доказів заперечення АТ Укрнафта зазначених звітів, а факт їх оплати зі сторони АТ Укрнафта у розмірі повної вартості послуг, зазначених у звітах, свідчить про погодження АТ Укрнафта з зазначеними звітами.
Відсутність ідентифікації та зазначення переліку та обсягу адвокатських послуг у актах приймання-передачі адвокатських послуг та виписках з банківського рахунку є логічною, оскільки такі стосуються усього обсягу адвокатських послуг наданих у відповідному місяці (окремо липень 2025 року та серпень 2025 року). Оскільки вартість послуг, вказаних в актах приймання-передачі адвокатських послуг, та які оплачені згідно з виписками з банківського рахунку, відповідає їх вартості, вказаній у витягах зі звітів про надані послуги (про що суд зазначив вище), то очевидно, що правнича допомога, яку надавало АО Адер Хабер для АТ Укрнафта, деталізована у звітах про надані послуги, і включала в себе правничу допомогу яку цій справі, так і інші адвокатські послуги. При цьому надані до суду витяги зі звітів включають деталізацію правничої допомоги, наданої лише у цій справі.
Відображення у витягах зі звітів про надані послуги правничої допомоги до дати оформлення ордера на адвоката Савона О.Ю. не може позбавляти АТ Укрнафта права на відшкодування таких витрат, оскільки ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги (ч. 2 статті 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність). Ордер є одним із документів, яким підтверджуються повноваження адвоката як представника у суді (ч. 4 статті 60 ГПК України). Відтак, не завжди правнича допомога потребує оформлення ордера, а ордер оформляється саме для підтвердження повноважень адвоката, як представника перед судом та іншими особами. Тому надання правничої допомоги до оформлення адвокатським об`єднанням ордера не спростовує права на стягнення таких судових витрат.
Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, суд вважає суму судових витрат АТ Укрнафта на правничу допомогу 15 500,00 грн розумно необхідною, співмірною та обґрунтованою, тому саме така сума належить до включення до судових витрат по справі та розподілу між сторонами відповідно до ст. 129 ГПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Наведені вище норми процесуального закону визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на принципі обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки заявлені до стягнення витрати АТ Укрнафта на правничу допомогу адвоката пов`язані з розглядом саме первісного позову, то такі витрати, в частині яку суд визнав обґрунтованою до розподілу між сторонами, покладаються на сторони пропорційно до задоволеного первісного позову.
Оскільки первісний позов у справі суд задовольнив частково, в загальній сумі 1 980 167,43 грн, що становить 97,97% від ціни позову, то з ТОВ Торговий дім Карпатинафтотрейд (відповідача за первісним позовом) підлягають стягненню понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом первісного позову, котрі суд розподіляє між сторонами (15 500 грн) в сумі 15 185,35 грн (15 500 грн х 97,97%), пропорційно розміру задоволених позовних вимог за первісним позовом та виходячи з розміру витрат, які за висновком суду підлягають розподілу між сторонами.
У зв`язку з цією заявою, суд зазначає, що у постанові від 04 червня 2025 року по cправі № 917/1998/23 Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду, з посиланням на постанову від 04.11.2024 у справі № 756/3328/20 Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду, зазначив, що передача справи до господарського суду на підставі частини третьої статті 7 КУзПБ можлива лише на стадії розгляду справи в суді першої інстанції та до ухвалення рішення судом першої інстанції по суті заявлених вимог. Неможливо передати матеріали справи до суду іншої юрисдикції з ухваленим у ній рішенням по суті заявлених вимог.
Додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Отже, додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 904/8884/21).
Оскільки рішення у справі № 909/945/25 ухвалене 03.10.2025, тобто до відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ ТД Карпатинафтотрейд, а додатковим рішенням суд вирішує лише питання стягнення судових витрат, додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі, то додаткове рішення ухвалює суд у тому складі, який ухвалив рішення. Тому підстави для передачі справи № 909/945/25 до Господарського суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду справи в межах справи № 904/5289/25 відсутні.
Керуючись ст. 123, 124, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 241, 244, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Решту заявлених витрат Акціонерного товариства Укрнафта на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 65 530,25 грн покласти на Акціонерне товариство Укрнафта.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Суддя І.Є. Горпинюк