ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

20.10.2025 м.Дніпро Справа № 904/4734/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії

головуючого судді Мороза В.Ф. (доповідач)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Трепенкової Ірини Сергіївни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2024 (суддя Дупляк С.А.)

у справі № 904/4734/24

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль"

до Фізичної особи-підприємця Трепенкової Ірини Сергіївни

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Трепенкової Ірини Сергіївни про стягнення 52 870,81 грн, з яких: 41 272,97 грн заборгованості, 230,58 грн плати за послугу з абонентського обслуговування, 2 510,85 грн пені, 2 061,46 грн трьох процентів річних, 6 794,95 грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2024 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Трепенкової Ірини Сергіївни на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" 41 272,97 грн основної заборгованості, 230,58 грн заборгованості за абонентське обслуговування, 226,74 грн пені, 2 060,70 грн трьох процентів річних, 6 794,95 грн інфляційних втрат, 2 897,19 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням Фізичною особою-підприємцем Трепенковою Іриною Сергіївною подано апеляційну скаргу, згідно якої апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2024 у справі № 904/4734/24 та відправити справу в суд першої інстанції на новий розгляд.

Ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, Центральний апеляційний господарський суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на наступне.

Згідно п. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень; 2) докази сплати судового збору; 3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі; 4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Отже, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини другої статті 256 ГПК. Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 256 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. До клопотання чи заяви мають бути подані докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Таким чином, у кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Апеляційну скаргу на оскаржуване рішення суду від 13.12.2024, повний текст якого складено та підписано 13.12.2024, подано 01.08.2025, тобто зі значним пропуском процесуального строку для її подання, встановленого ч. 1 ст. 256 ГПК України.

Апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження та зазначає, що відповідач не був повідомлений належним чином про розгляд справи, оскаржуване рішення не було вчасно направлено відповідачу.

Розглянувши подане клопотання апеляційний суд зазначає, що ухвала суду першої інстанції від 01.11.2024 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2024 надсилались на адресу відповідача, зазначену ним і в апеляційній скарзі. Разом з тим конверти повернулися на адресу суду з відмітками відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17 та Верховного Суду, викладений у постановах від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20).

Таким чином несвоєчасне звернення з апеляційною скаргою викликане суб`єктивним обставинами та не є тими обставинами, з якими норми Господарського процесуального кодексу України пов`язують можливість поновлення строку.

Отже апелянтом не наведено поважних причин пропуску строку на подання апеляційної скарги. З огляду на викладене суд вбачає підстави для залишення апеляційної скарги без руху та надання строку для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску такого строку.

Апеляційний суд звертає увагу, що вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження вже були визнані неповажними ухвалою суду від 16.06.2025.

Згідно ч. 3 ст. 260 ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 174, 235, 258, ч. 3 ст. 260 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Трепенкової Ірини Сергіївни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2024 у справі № 904/4734/24 залишити без руху.

Скаржнику у строк 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску такого строку та докази на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя В.Ф. Мороз