ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про результати розгляду заяви конкурсного кредитора

про грошові вимоги до банкрута у справі про банкрутство

15.10.2025м. ДніпроСправа № 904/2684/25
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "РІМ-2000", м. Дніпро

до боржника Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг

про визнання грошових вимог

Суддя Мартинюк С.В.

за участю секретаря судового засідання Рибалки Г.Д.

Представники:

Розпорядник майна: Юринець А.В.;

Від боржника: Литвиненко С.В. (адвокат);

Від ТОВ "ТВІЙ ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНИК": Якушенко В.А. (адвокат);

Від ТОВ "ТВІЙ ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНИК": Житченко О.В. (адвокат);

Від ТОВ "Променергоальянс": Федьков О.О. (адвокат);

Від АТ "Криворізька теплоцентраль": Кравченко Л.В. (адвокат);

Від ТОВ "ПРАЙМ СТАЙЛ ДМ": Тиришкін Д.П. (адвокат);

Від ТОВ "Мінерфін-Транс": Ковеза А.І. (адвокат);

Від ТОВ "ПОРТІНВЕСТ ЛОДЖИСТІК": Ткаченко О.Ю. (адвокат);

Від ТОВ "Транспортна компанія "Карготранслоджістік": Нагорнюк-Данилюк О.А. (адвокат);

Від Криворізького міського відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області: Єршова О.Ю. (представник);

Каретна Є.В.: особисто;

Власкіна Т.Я.: особисто;

Від ПрАТ "Північний ГЗК", ТОВ "МЕТІНВЕСТ-Криворізький ремонтно-механічний завод" та ТОВ "МЕТІНВЕСТ-ШІППІНГ": Зінченко М.В. (представник);

Від Національного університету охорони здоров`я України імені П.Л. Шупика: Андрюхін Д.В. (представник);

Від ТОВ "ОХОРОНА-ДНІПРО": Рудницький О.С. (представник);

Від ТОВ "БІ ТІ СОЛЮШНС": Коряк О.О. (представник);

Від ДП "КРИВБАСШАХТОЗАКРИТТЯ": Іскрук О.В. (представник);

Від АТ "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ", ТОВ "ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ": Яцишин О.Й. (адвокат);

Від АТ "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ": Козак Т.В. (адвокат);

Від Управління каналів річки Інгулець: Соколенко О.П. (представник);

Від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса): Некрасова В.О., представник.

Інші заявники грошових вимог у судове засідання не з`явились (в залі суду).

ВСТАНОВИВ:

23.05.2025 ТОВ "ТВІЙ ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНИК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство АТ "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ" на підставі ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою господарського суду від 26.05.2025 прийнято заяву ТОВ "ТВІЙ ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНИК" про відкриття провадження у справі про банкрутство АТ "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ" до розгляду в підготовчому засіданні, яке відбудеться 09.06.2025.

06.06.2025 до суду через систему "Електронний суд" від заявника ТОВ "ТВІЙ ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНИК" надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

06.06.2025 до суду через систему "Електронний суд" від Боржника надійшов відзив на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, за змістом якого АТ "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ" визнає заборгованість перед ініціюючим кредитором.

Ухвалою господарського суду від 09.06.2025 відкрито провадження у справі №904/2684/25 за заявою ТОВ "ТВІЙ ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНИК" про визнання банкрутом АТ "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ". Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів до 26.11.2025. Призначено розпорядником майна боржника АТ "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ" арбітражного керуючого Юринця Арсена Володимировича. Призначено попереднє засідання суду на 05.08.2025.

09.06.2025 на офіційному веб-сайті Верховного Суду в мережі Інтернет Господарським судом Дніпропетровської області здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство АТ "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ", №76297.

07.07.2025 до суду через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "РІМ-2000" надійшла заява про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 57 829, 74 (заборгованість), 5 150, 00 грн. (витрат на правничу допомогу) та судового збору в розмірі 4844, 80 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2025 прийнято заяву ТОВ "РІМ-2000" до боржника АТ "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ" про визнання грошових вимог в розмірі 57 829, 74 (заборгованість), 5 150, 00 грн. (витрат на правничу допомогу) та судового збору в розмірі 4844, 80 грн. по справі про банкрутство №904/2684/25 до розгляду в попередньому судовому засіданні на 05.08.2025.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2025 відкладено розгляд грошових вимог до боржника та оголошено перерву в попередньому засіданні до 10.09.2025.

21.08.2025 до суду через систему Електронний суд від розпорядника майна боржника надійшло повідомлення про результати розгляду заявлених грошових вимог, за змістом якого останній визнає заявлені вимоги частково.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2025 відкладено розгляд грошових вимог до боржника та оголошено перерву в попередньому засіданні до 17.09.2025.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2025 відкладено розгляд грошових вимог до боржника та оголошено перерву в попередньому засіданні до 15.10.2025.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши присутніх в судовому засіданні учасників справи, господарським судом встановлено наступне.

1. 12.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «РІМ-2000» («Постачальник») та Акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат» («Покупець») був укладений Договір поставки №166.

Відповідно до п.1.1. Договору №166, Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець прийняти й оплатити товар, у порядку й на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п.4.4. Договору №166, оплата здійснюється в порядку й у строки передбачені відповідними специфікаціями до даного договору.

26.06.2024 ТОВ «РІМ-2000» та АТ «Кривбасзалізрудком» було підписано Специфікацію №2 до Договору №166 від 12.02.2024 про поставку товару на суму 30 258, 00 грн.

05.08.2024 Покупцем, згідно п.4 Специфікації №2 було направлено Постачальнику Заявку вих. No53-15/643 від 02.08.2024 на поставку товару за Специфікацією №2 на суму 30 258, 00 грн.

17.08.2024, в межах строку, передбаченого п.4 Специфікації №2 Постачальник за Видатковою накладною №3746 від 07.08.2024 поставив, а Покупець прийняв без зауважень товар на суму 30 25, 00 грн.

Разом з товаром Постачальник надав Покупцю Рахунок №27785 від 07.08.2024р. на оплату товару.

Згідно п.4 Специфікації №2 Покупець зобов`язаний оплатити товар протягом 3 календарних днів з моменту поставки партії товару виключно за умови надання належно оформлених оригіналів рахунків-фактур, видаткових накладних.

Товар на загальну суму 30 258, 00 грн. за Видатковою накладною №3746 від 07.08.2024р. було прийнято уповноваженою особами Покупця без зауважень.

Строк оплати згідно Специфікації № 2 3 (три) календарних дні від дати поставки, тобто кінцевою датою оплати є 10.08.2024.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм § 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За змістом ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом третім частини першої ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до п.7.6. Договору №166 у випадку порушення Покупцем строків розрахунків за договором Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення, яка розраховується з 10 банківського дня з моменту настання прострочення у відсотках, шляхом її ділення на 365 днів та множення на кількість днів прострочення.

Користуючись своїм правом, Кредитором на суму боргу нараховане інфляційне збільшення за весь час прострочення в розмірі 4 066,97 грн., 3% річних в розмірі 750,09 та пеню в розмірі 4 061,03 грн.

Суд перевірив складені Кредитором розрахунки 3% річних, інфляційних втрат та пені. Розрахунки не порушують вимоги чинного законодавства та є арифметично правильними.

2. Також між ТОВ «РІМ-2000» та АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» укладено договір № 552 від 10.07.2024.

Згідно п. 2.1 Договору № 552, ВИКОНАВЕЦЬ зобов`язується продати ЗАМОВНИКУ програмне забезпечення (надалі - ПЗ), найменування, номенклатура, асортимент програмного забезпечення та кількість зазначені в Додатку №1 до даного Договору, а ЗАМОВНИК зобов`язується прийняти й вчасно оплатити ПЗ на умовах даного Договору.

Відповідно до пункту 3.4 Договору, ЗАМОВНИК здійснює оплату вартості ПЗ протягом 5 календарних днів з моменту поставки продукції (підписання акту приймання-передачі ПЗ)».

Товар було поставлено на суму 310 711,80 грн. згідно акту № 3813 від 14 серпня 2024 року, відтак оплата повинна була бути здійснена до 19.08.2024 (включно), але фактично здійснена 16.10.2024.

У відповідь на заяву ТОВ «РІМ-2000» про визнання кредиторських вимог АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» у своєму листі № 2154 від 07.07.2025 зазначило, що згідно даних бухгалтерського обліку у Боржника перед Кредитором дійсно існувала заборгованість за Договором №552 у розмірі 310 711,80 грн. та була оплачена 16.10.2024.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно до ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

В той же час, ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Нормами ст. 527 ЦК України унормовано, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Виконання сторонами зобов`язання - це здійснення ними дій з реалізації прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором.

Положення ст. 525 ЦК України передбачають недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання, зокрема визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 ЦКУ, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 5.2 Договору № 552, у випадку порушення ЗАМОВНИКОМ строків розрахунків за договором на понад 30 календарних днів Покупець сплачує ВИКОНАВЦЕВІ пеню в розмірі, яка розраховується у відсотках, шляхом ділення облікової ставки НБУ на 365 днів та множення на кількість днів прострочення, але не більше від подвійної облікової ставки НБУ, чинної у відповідному періоді.

Користуючись своїм правом, Кредитором на суму боргу нараховане пеню у сумі 12 581,28 грн., інфляційні втрати у сумі 4 660,68 грн. та 3 % річних у сумі 1 451,69 грн.

Господарський суд звертає увагу на положення ч. 3 ст. 549 ЦК України, якою визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В даному випадку початком прострочення зобов`язання згідно акту № 3813 від 14.08.2024 є 20.08.2024.

Боржником фактично сплачено зобов`язання 16.10.2024, тобто з порушенням строку, визначеному в п.3.4. Договору.

Господарський суд відхиляє заперечення боржника та розпорядника майна щодо нарахування пені після спливу 30-денного терміну строку розрахунку, оскільки п.5.2. Договору визначено умови нарахування пені, в свою чергу, момент виникнення прострочення зобов`язання визначено в п. 3.4. Договору.

Суд перевірив складені Кредитором розрахунки 3% річних, інфляційних втрат та пені. Розрахунки не порушують вимоги чинного законодавства та є арифметично правильними.

Також заявником у заяві з грошовими вимогами зазначено, що ним понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 5 150, 00 грн.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, ст. 903 ЦК України врегульовано, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Відповідно до ч.1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

02.07.2025 між ТОВ "РІМ-2000" (Замовник) та Адвокатським бюро "Смірнов та Партнери" (Виконавець) в особі директора Смірнова Андрія Андрійовича укладено Договір про надання правничої допомоги №02-07 (далі Договір) предметом якого є, в порядку та на умовах визначених цим Договором, зобов`язання Виконавця протягом строку, зазначеного у Договорі, надати Замовнику професійну правничу допомогу - юридичні послуги із підготовки та подання до Господарського суду Дніпропетровської області заяви про визнання кредиторських вимог у справі №904/2684/25 та представництво інтересів у справі.

Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 02.07.2025 до Договору про надання правничої допомоги №02-07 від 02.07.2025 року, загальний розмір наданих послуг складає 5 150, 00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В обґрунтування заявлених витрат на правову допомогу позивачем надані належні докази (договір, акт), які вказують на доцільність, розумність та співмірність витрат з об`ємом наданої правової допомоги.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що понесені позивачем витрати на правову допомогу відповідають складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг, є безпосередньо пов`язаними з розглядом справи, а їх розмір є розумним та пропорційним до предмету спору, проте заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у даній справі підлягають задоволенню, до стягнення належать 5 150, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, вказані витрати є справедливими та співмірними.

Заборгованість АТ "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ" перед ТОВ «РІМ-2000» не погашено.

За змістом положень статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

За змістом частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України; вимоги кредиторів за договорами страхування; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Зазначені вимоги є конкурсними, оскільки виникли до дати відкриття провадження у справі про банкрутство.

Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "РІМ-2000" зазначені в заяві, залишаються повністю неоплаченими збоку Боржника.

З огляду на обґрунтованість заяви про визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «РІМ-2000», яка подана до господарського суду в межах строку, визначеного приписами ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання його конкурсним кредитором з грошовими вимогами до АТ Криворізький залізорудний комбінат в розмірі 57 830, 24 грн., витрат на правничу допомогу в розмірі 5 150,00 грн. та судового збору на суму 4 844, 80 грн., яка підлягає погашенню у наступному порядку:

- 1 черга 9 994, 80 грн. (витрати по сплаті судового збору);

- 4 черга 41 187, 43 грн. (основна заборгованість);

- 6 черга - 16 642, 81 грн. (пеня).

Керуючись ст.ст. 2, 73-74, 76-79, 86, 91, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «РІМ-2000» (49040, м. Дніпро, вул. Панікахи, буд. 2, корп. 12; ідентифікаційний код юридичної особи 30695862) до Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ" (50029, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Зимових Походів, буд. 1а; ідентифікаційний номер юридичної особи 00191307) на суму:

- 1 черга 9 994, 80 грн. (витрати по сплаті судового збору);

- 4 черга 41 187, 43 грн. (основна заборгованість);

- 6 черга - 16 642, 81 грн. (пеня).

Ухвала набирає законної сили 15.10.2025 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 20.10.2025.

Суддя С.В. Мартинюк