ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2025м. ДніпроСправа № 904/4715/25

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

дослідивши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи №904/4715/25

за позовом Відділу освіти Балаклійської міської ради Харківської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ"

про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Відділ освіти Балаклійської міської ради Харківської області (далі - позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою від 20.08.2025 за вих. №б/н до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (далі - відповідач) про стягнення 103.500,00 грн заборгованості.

Судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/4715/25 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2025.

Ухвалою від 29.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (в порядку письмового провадження).

Згідно інформації, що міститься в системі Діловодство спеціалізованого суду, документ в електронному вигляді "ст.176 Відкриття у СПРОЩЕНОМУ" від 29.08.2025 у справі №904/4715/25 (суддя Дупляк Степан Анатолійович) було надіслано одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" до його електронного кабінету. Документ доставлено до електронного кабінету: 01.09.2025 о 10:13, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2025 надсилалася відповідачу на адресу: 49600, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Мандриківська, будинок 47, офіс 206/2, за трек-номером 485.

Зазначена кореспонденція повернулась на адресу господарського суду 10.09.2025 з відміткою про отримання 09.09.2025.

Правильність адреси місця проживання відповідача підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Господарський суд також бере до уваги і те, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2025 була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень невідкладно.

Суд вважає за необхідне зазначити, що статтями 42, 43 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина третя статті 13 ГПК України).

Згідно частини четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Так, суд встановив, що ухвала від 29.08.2025 вважається врученою відвідачу коли зазначена кореспонденція повернулась на адресу господарського суду 10.09.2025 з відміткою про отримання 09.09.2025.

Відповідачу(ам) в ухвалі від 29.08.2025 встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач(і) має(ють) право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 165 ГПК України, власні заяви чи клопотання, подання яких передбачене положеннями ГПК України, (у разі наявності), а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 165 ГПК України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду копія відзиву та доданих до нього документів, в т.ч. заяв чи клопотань, відповідач(і) зобов`язаний(і) надіслати іншим учасникам справи, докази чого надати суду разом з відзивом (розрахунковий чек, опис вкладення до цінного листа).

Крім цього, відповідачу(ам) роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем(ами) відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Отже, строк для подачі відзиву відповідачем тривав до 24.09.2025.

Станом на час винесення рішення відзив відповідачем не надано.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. А тому справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №118 від 10.07.2023 в частині повернення вартості неотриманого палива.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач відзив на позов не надав.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять обставини: укладання договору; оплати товару; поставки товару; наявності чи відсутності підстав для стягнення заборгованості; правомірності заявлених позовних вимог.

Суд встановив, що 10.07.2023 між Відділом освіти Балаклійської міської ради Харківської області (далі покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтекс Інвест" (далі продавець, відповідач) укладено договір №118.

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець прийняти та оплатити «товар»: нафта і дистиляти (бензин марки А-92, А-95, дизельне паливо) (за кодом ДК 021:2015-09130000-9 Нафта і дистиляти) на умовах, викладених в цьому договорі.

Пунктом 1.2. договору визначено, що найменування товару, одиницю виміру, кількість, ціну за одиницю та загальну вартість товару визначено у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору (додаток 1).

Умови поставки товару: продавець повинен забезпечити заправку дизельним паливом,

бензином А-92, А95 по довірчим документам (пластиковим талонам, паперовим талонам

або паливним скретч-картам) номіналом 10 л. 15 л. 20 л на АЗС, які розташовані на території

м. Балаклія або на території Балаклійської міської територіальної громади Харківської

області, згідно додатку 2 до договору (п. 3.2 договору).

Товар вважається переданим на зберігання покупцем продавцю з дати підписання

сторонами відповідної видаткової накладної на товар термін зберігання товару у

продавця о необмежений та дії до повного отримання товару покупцем (п. 3.3. договору).

Загальна сума цього договору становить: 318.000,00 грн (триста вісімнадцять тисяч гривень, 00 копійок, у т.ч. ПДВ (20%) 53000 грн (п`ятдесят три тисячі гривень 00 копійок) і складається із вартості (ціни) окремих партій товару, що підлягають поставні за цим Договором. До ціни Договору включені всі необхідні збори та обов`язкові платежі, що мають бути сплачені у даному випадку, виграти па транспортування, податків та інших зборів і обов`язкових платежів, що сплачуються або мають бути сплачені згідно з чинним законодавством України (п. 4.2. договору).

Відповідно до п. 5.1. договору покупець провалить оплату вартості товару, поставленого на підставі видаткових накладних, та рахунків продавця, в строк протягом 15 (п`ятнадцять) робочих днів з моменту поставки товару покупцю, за умови надходження бюджетного фінансування відповідних видатків на рахунок покупця у 2023 році. У випадку відсутності на розрахунковому рахунку покупця бюджетного фінансування призначеного на оплату товару. Покупець проводить оплату поставленого товару протягом 7 (семи) банківських днів з дня надходження бюджетного фінансування відповідних видатків на рахунок покупця.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання

сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 31 грудня 2023 року (п. 10.1 договору).

11.07.2023 позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти у загальному розмірі 318.000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 5 від 11.07.2023 на суму 148.000,00 грн; №137 від 11.07.2023 на суму 50.000,00 грн; №229 від 10.000,00 грн; №459 від 11.07.2023 на суму 110.000,00 грн.

На виконання умов договору сторонами складено, підписано та скріплено печаткою відповідача видаткову накладну №0051/0001020 від 11.07.2023 на суму 318.000,00 грн на поставку 6.400,00 літрів палива, а саме: бензин А-95 у кількості 2.100 л по 50 грн за 1 л, на суму 105.000,00 грн з ПДВ; бензин А-92 у кількості 2000 л по 49 грн за 1 л, на суму 98.000,00 грн з ПДВ; дизельне паливо у кількості 2300 л по 50,00 грн за 1 л, на суму 115.000,00 грн з ПДВ.

Станом на час розгляду спору у позивача на балансі перебувають та не використані довірчі документи (скретч-картки) на: 330 л бензина А- 95, 1.740 л дизельного палива за номерами:

- бензин А-95, номіналом 15л. (22шт): 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89;

- дизпаливо, номіналом 30л. (58шт): 70, 71, 72, 73, 74, 75. 76. 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86,87, 88, 9, 28, 29 , 90, 91, 92, 3, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 00, 01, 02, 03, 04. 05, 06. 07, 08, 0,12, 13. 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27.

На думку позивача, необґрунтована відмова АЗС відповідача здійснювати відпуск товару позивачу з порушенням умов договору є підставою для стягнення в судовому порядку.

Позивач надіслав на адресу відповідача (на фактичну адресу відповідача, яка також була зазначена у договорі) претензію про повернення протягом семи днів коштів на рахунок позивача у розмірі невиконаних зобов`язань на суму 103.500,00 грн. Претензію відповідач не отримав, лист №433 було повернуто відправнику у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання листа.

Таким чином, у позивача залишилися неотоварені скретч-картки на суму 103.500,00 грн.

Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, заборгованість за неотриманим паливом складає 103.500,00 грн.

Наведені вище обставини і зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом спору у даній справі є вимоги позивача до відповідача про стягнення 103.500,00 грн заборгованості.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 175 ГК України (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст.530 Цивільного кодексу України).

За умовами договору (видаткової накладної) передбачено можливість отримання позивачем оплаченого ним товару шляхом пред`явлення ним на АЗС скетч-картки на відповідну кількість літрів палива.

Тобто, придбаний позивачем товар за договором перебуває у відповідача і поставка його здійснюється шляхом заправлення автомобілів позивача після пред`явлення довірчих документів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання із своєчасної та повної оплати за товар, який мав бути використаний позивачем шляхом обміну у мережах АЗС оплачених скретч-карт.

Згідно частин першої, другої ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права випливає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Судом встановлено, що позивач надіслав на адресу відповідача (на фактичну адресу відповідача, яка також була зазначена у договорі) претензію про повернення протягом семи днів коштів на рахунок позивача у розмірі невиконаних зобов`язань на суму 103.500,00 грн. Претензію відповідач не отримав лист №433 було повернуто відправнику, у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання листа.

Таким чином, у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань з поставки товару у повному обсязі, у позивача виникло право вимагати повернення сплаченої передоплати за поставлений товар як після закінчення терміну дії договору (31.12.2023), так і після спливу семиденного строку з моменту повернення претензії у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання (02.04.2025).

В установлений договором строк відповідач свої зобов`язання з поставки товару не виконав.

Доказів поставки товару станом на дату звернення з позовом відповідач суду не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову, не спростував.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення передоплати в сумі 103.500,00 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Разом з тим суд зазначає, що факт отримання скретч-карток на загальну суму 103.500,00 грн не свідчить про факт передачі відповідачем товару позивачу, а лише підтверджує факт передачі талонів, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Отже, з моменту передання відповідачем скретч-карток на пальне позивачу останній набув право на отримання дизпалива та бензину в об`ємах, які зазначені у специфікації до договору поставки .

Передача талонів на пальне (скретч-картки), які підтверджують право на отримання товару (а не сам факт його отримання), не звільняє відповідача від обов`язку передати позивачу придбаний ним згідно договору товар, а саме: 330 л бензина А- 95, 1.740 л дизельного палива за номерами: бензин А-95, номіналом 15л. (22шт): 38, 39, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89; дизпаливо, номіналом 30л. (58шт): 70, 71, 72, 73, 74, 75. 76. 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 84, 85, 86,87, 88, 9, 28, 29 , 90, 91, 92, 3, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 00, 01, 02, 03, 04, 05, 06, 07, 08, 0,12, 13. 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27.

З підстав викладеного, з огляду на відсутність в матеріалах справи заперечень відповідача щодо позовних вимог, доказів поставки товару, а також відсутність доказів повернення сплачених у якості передоплати за товар грошових коштів у розмірі 103.500,00 грн, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Беручи до уваги усе наведене у його сукупності, господарський суд вважає, що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕКС ІНВЕСТ" (49600, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Мандриківська, будинок 47, офіс 206/2; ідентифікаційний код 39821153) на користь Відділу освіти Балаклійської міської ради Харківської області (64207, Харківська область, Ізюмський район, місто Балаклія, вул. Захисників України, будинок 18; ідентифікаційний код 44114014) 103.500,00 грн (сто три тисячі п`ятсот грн 00 к.) заборгованості, 3.028,00 (три тисячі двадцять вісім грн 00 к.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Дупляк