ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 рокуСправа № 912/2222/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кузьміної Б.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу № 912/2222/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна" (49000, м. Дніпро, вул. Писаржевського, 1А)

до відповідача фізичної особи - підприємця Лудчак Юлії Сергіївни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 77 500,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна" до фізичної особи - підприємця Лудчак Юлії Сергіївни про стягнення заборгованості у розмірі 77 500,00 грн, з покладенням на відповідача витрат зі сплати судового збору.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару (відеопередатчиків), за який позивач сплатив грошові кошти на підставі рахунку № 458559 від 18.03.2025 на суму 77 500,00 грн, та неповернення відповідачем позивачу сплачених коштів за товар, який не був поставлений відповідачем.

Ухвалою від 01.09.2025 суд залишив позовну заяву без руху та встановив строк для усунення її недоліків.

08.09.2025 позивач на виконання ухвали від 01.09.2025 подав до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою від 15.09.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/2222/25; постановив справу № 912/2222/25 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами, розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі; установив учасникам справи строки для подання заяв по суті справи, в тому числі відповідачу - відзиву на позовну заяву (15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі).

Ухвала від 15.09.2025 вручена відповідачу 18.09.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 384 (а.с. 40).

Додатково ухвала від 15.09.2025 була направлена на електронну поштову скриньку відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 39).

15.10.2025 позивач подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії платіжної інструкції № 3658 від 20.03.2025.

Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористалася, правової позиції по суті спору не висловила, позовних вимог не заперечила, будь-яких заяв та/або клопотань до суду не подавала.

Згідно з частиною 9 статті 165, частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

За частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Дослідивши пояснення позивача, наведені в позовній заяві, та наявні у справі докази, господарський суд установив обставини, які є предметом доказування у справі.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна" (покупець, позивач) і фізичною особою - підприємцем Лудчак Юлією Сергіївною (постачальник, відповідач) досягнуто домовленості про здійснення постачальником поставки покупцю товару (відеопередатчик (VTX) RushFPV 3.3G 4W VTX SET (CC-07) - KZZ)) на загальну суму 77 500,00 грн.

За результатами досягнутої між позивачем та відповідачем усної домовленості продавець оформив та виставив покупцеві рахунок - фактуру на оплату №458559 від 18.03.2025 на поставку товару: відеопередатчик (VTX) RushFPV 3.3G 4W VTX SET (CC-07) - KZZ в кількості 25 шт, вартість одного 3 100,00 грн, на загальну вартість 7 500,00 грн (а.с. 7).

Позивач свої зобов`язання виконав належно та 20.03.2025 здійснив попередню оплату відповідачу за товар на підставі рахунку-фактури № 458559 від 18.03.2025 у розмірі 77 500,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №3658 від 20.03.2025 (а.с. 8) з призначенням платежу "Передоплата за відеопередатчик зг.рах. №458559 від 18.03.2025 Без ПДВ".

Отже, на виконання взятих на себе зобов`язань, позивач здійснив попередню оплату товару, натомість відповідач станом на дату звернення до суду обумовлений сторонами товар на суму попередньої оплати 77 500,00 грн не поставив та грошові кошти в сумі 77 500,00 грн позивачу не повернув.

23.07.2025 позивач на адресу відповідача надіслав претензію №888 від 23.07.2025 про повернення отриманих коштів у розмірі 77 500,00 грн (а.с. 14-15, 18-19).

Направлена на адресу відповідача вимога залишилась без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до Господарського суду Кіровоградської області за захистом свого порушеного права.

Вирішуючи спір, господарський суд враховує таке.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

За приписами статті 206 Цивільного кодексу України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів. Правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону.

У відповідності до статті 712 Цивільного кодексу України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частин 2, 3 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено договір поставки у спрощеному порядку, в результаті чого між сторонами виникли правовідносини щодо поставки товару.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як установив суд, відповідач поставку позивачу товару не здійснив; доказів протилежного відповідач суду не надав.

Частина 2 статті 693 Цивільного кодексу України визначає, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Суд визначив правову природу заявленої до стягнення суми коштів у розмірі 75 000,00 грн як попередня оплата, тобто кошти, які попередньо оплачені стороною договору на користь іншої сторони з метою виконання нею своїх зобов`язань.

У постанові Верховного Суду від 08.02.2019 у справі № 909/524/18 зазначено, що правова природа зазначених коштів внаслідок невиконання будь-якою стороною своїх зобов`язань за договором не змінюється і залишається такою доти, поки сторони двосторонньо не узгодять іншої їх правової природи або не вчинять дій, які змінять правову природу перерахованої суми.

Одночасно частина 2 статті 693 Цивільного кодексу України містить альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку непоставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Тобто наведена норма наділяє покупця, як сторону правочину, правами, і яке саме з них сторона реалізує - є виключно її волевиявленням.

У свою чергу суд зазначає, що волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, доведеної до продавця.

Оскільки закон не визначає форму пред`явлення такої вимоги покупця, він може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Як свідчать матеріали справи, позивач звертався до відповідача з претензією щодо повернення отриманих коштів у розмірі 77 500,00 грн.

Доказів задоволення відповідачем зазначених вимог та повернення грошових коштів (попередньої оплати) позивачу, як і належних та допустимих доказів здійснення поставки товару на суму 77 500,00 грн, суду не надано.

При цьому, відсутність дій відповідача щодо поставки товару, надає позивачу право на "законне очікування", що йому будуть повернуті кошти, попередньо сплачені останнім. Неповернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Брумареску проти Румунії", "Пономарьов проти України", "Агрокомплекс проти України").

Згідно із статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 86 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, в силу вимог чинного законодавства позивач наділений правом вимагати повернення коштів попередньої оплати та враховуючи, що позивач має право вільно обирати не заборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, відповідач доказів, які б підтверджували поставку товару чи повернення попередньої оплати за непоставлений товар в сумі 77 500,00 грн не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 77 500,00 грн є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 3 028,00 грн.

Керуючись статтями 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Лудчак Юлії Сергіївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Україна" (49000, м. Дніпро, вул. Писаржевського, 1А, ) 77 500,00 грн, а також судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду.

Копії рішення надіслати позивачу та його представнику адвокату Боднару Д.В. до електронних кабінетів, відповідачу засобами поштового зв`язку: АДРЕСА_1 та електронною поштою: .

Повне рішення складено 16.10.2025.

Суддя Б.М. Кузьміна