ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

"15" жовтня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/1137/25

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д.,

розглянувши матеріали заяви, сформованої у системі "Електронний суд" (вх. №02.3.1-05/1231/25 від 03.10.2025)

за заявою Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", , вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070

до боржника фізичної особи підприємця Єврій Сабіни Абдуллаївної, РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 266 304.64 грн.

Без виклику представників сторін

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" звернулось до Господарського суду Закарпатської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника фізичної особи підприємця Єврій Сабіни Абдуллаївної, РНОКПП - НОМЕР_1 , заборгованості за кредитним договором "Кредит всеБІЗНЕС" №44 від 29.11.2024 року станом на 19.08.2025 року включно в розмірі 266 304.64 грн., з яких 236 111.12 грн. за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 41 666.64 грн. та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 194 444.48 грн., та 30 193.52 грн. простроченої заборгованості за комісією, та витрат зі сплати судового збору у розмірі 302.80 грн.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1-3 статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.1 ст.148 ГПК України).

Згідно з частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

Оцінюючи наявні у справі матеріали, суд зазначає, що питання про наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Окрім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів слідує, що боржник має право заперечити, не визнати або оспорити свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності тощо. Така, спірна, вимога має вирішуватися лише у позовному провадженні. Разом із тим, суд враховує, що лише той факт, що договірні зобов`язання не виконуються, без обґрунтування причин, не вказує на наявність спору про право.

Отже, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити факт виникнення права вимоги, факт порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. Звертаючись із заявою про видачу судового наказу, заявник повинен повно обґрунтувати кожну із заявлених вимог та зроблені розрахунки грошових сум, що заявляються до стягнення. Ця вимога прямо випливає з припису п. 5 ч. 3 ст. 157 ГПК України, якою визначено, що необґрунтованість вимог стягувача може бути підставою для скасування судового наказу.

Наведене зумовлено тим, що під час розгляду заяви про видачу судового наказу суд не розглядає справу по суті, не встановлює обставин справи та не здійснює оцінку доказів щодо їх змагальності та достовірності, адже наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Судовий наказ, як вид судового рішення, приймається на основі оцінки доказів (ст. 86 ГПК) за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, наявні у справі докази мають сформувати у суду внутрішнє переконання у тому, що заявлені вимоги не викликають сумнівів, є цілком вірогідними з огляду на приписи ст. 79 ГПК України.

У цій заяві за доводами Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (Банк), вимоги ґрунтуються на договорі з Фізичною особою-підприємцем (Позичальник) Єврій Сабіною Абдуллаївною, РНОКПП - НОМЕР_1 , з яким укладено Кредитний договір "Кредит "всеБІЗНЕС" № 44 від 29.11.2024 року (Кредитний договір, Договір) за допомогою системи «Інтернет Банкінг» шляхом укладення його в електронному вигляді та підписання електронним цифровим підписом.

Відповідно до умов цього договору Банк надає Позичальнику Кредит, а Позичальник зобов`язується прийняти Кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити Плату за Кредит та повернути Банку Кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Договором та Типовими умовами.

Згідно п. 1.1.8 Кредитного договору, термін "Типові умови" використовується в цьому Договорі в наступному значенні: Типові умови кредитування в рамках Кредитного договору "Кредит "всеБІЗНЕС", укладеного в Системі інтернет-банкінг ПУМБ DIGITAL BUSINESS Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", що розміщуються на інтернет-сайті Банка (за електронною адресою: https:// www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною Договору).

Умови кредитування: сума кредиту складає 250 000,00 гривень, строк кредитування до 29.11.2027 р. включно. Загальна сума, яка має бути сплачена позичальником на погашення кредиту складає 412 000,00 грн., з яких 250 000,00 грн. на погашення основної суми (тіла) кредиту та 162 000,00 грн. на погашення комісії.

Відповідно до п. 3.5. Типових умов, надання кредиту відбувається шляхом перерахування кредитних коштів із позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, зазначений в п. 1.1.5. Договору. Факт надання кредиту підтверджується платіжною інструкцією NTR.89175968.72877.29514 вiд 29.11.2024 р., призначення платежу: "Зарахування на поточний рахунок кредитних коштів за договором № 44 від 29/11/2024 за позикою Фізична особа-підприємець Єврій Сабіна Абдуллаївна, сума: 250 000 грн. Згідно п. 5.1. Типових умов позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірах і строки, зазначені в Договорі.

Типовими умовами кредитування в рамках кредитного договору "Кредит "всеБІЗНЕС", укладеного в системі інтернет-банкінг ПУМБ Digital Business АТ "Перший Український Банк", що діють з 08.02.2023 (Типові умови), зокрема передбачено:

- несплата Позичальником будь-якої суми, що належить до сплати на користь Банку згідно з Договором/Типовими умовами, у передбачений ними строк, та/або невиконання або неналежне виконання Позичальником будь-яких інших обов`язків за Договором тлумачиться як несприятлива подія (підп. 1 п. 4.1 Типових умов);

- у випадку виникнення будь-якої несприятливої події, Банк набуває право вимагати від Позичальника достроково повернути виданий Позичальникові Кредит, а Позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п. 1.1.3, п. 1.4 Договору, п. 5.1.1 Типових умов, виконати таку вимогу Банку і повернути отриманий Кредит в повному обсязі разом із Платою за кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті Позичальником на користь Банку згідно з Договором, в строк не пізніше 7 банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги (п. 4.2 Типових умов).

Як вказує заявник, на виконання цього Кредитного договору, відповідачу перераховано на його поточний рахунок кредитні кошти у відповідному розмірі. Проте Позичальником, в порушення відповідних умов кредитного договору та приписів законодавства не повернуто кредитні кошти та не сплачено в повному обсязі комісійну винагороду за обслуговування кредиту, у зв`язку з чим, в силу частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вказане, заявником було прийняте рішення вимагати дострокового повернення окрім простроченої заборгованості, а також і залишку по тілу кредиту.

У заяві про видачу судового наказу Банк стверджує про направлення Боржнику вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, яка Позичальником виконана не була, чим порушені законні права заявника на повернення кредиту.

В підтвердження зазначеного заявником долучено копію Вимоги №347 від 24.06.2025 про погашення простроченої заборгованості, адресованої Фізичній особі-підприємцю Єврій Сабіна Абдуллаївна. На сторінці 1 вказаної Вимоги зазначено про невиконання Позичальником своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, наявність кредитної заборгованості у Позичальника станом на 24.06.2025 в сумі 1 000 787,55грн. за 4 (чотири) різними Договорами, у тому числі й за договором № 44 169 560,91грн.

Натомість у заяві про видачу наказу висунуто вимогу про сплату 166 304,64грн.

Отже, вимога, що міститься у Заяві про видачу судового наказу та у Вимозі про сплату заборгованості не відповідають одна іншій.

Окрім того, зазначена Вимога за своїм змістом стосується простроченої заборгованості. Натомість, Заява про видачу судового наказу за своїм змістом і суттю - є вимогою про дострокове повернення кредиту у повному обсязі за Кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" №82 від 15.07.2024 у порядку пункту 4.2 Типових умов. Однак, з матеріалів, що додані до заяви, не вбачається, що АТ "Перший Український Банк" звертався до боржника з такою вимогою.

За таких обставин, матеріали поданої заяви не містять доказів настання строку виконання обов`язку щодо дострокового повернення кредиту боржником. Тоді як заявником заявлено вимоги про стягнення з ФОП Єврій С.А. заборгованості за Кредитним договором "Кредит "всеБІЗНЕС" за Договором № 44 від 29.11.2024, в розмірі 266 304.64 грн., з яких 236 111.12 грн. за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 41 666.64 грн. та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 194 444.48 грн., та 30 193.52 грн. простроченої заборгованості за комісією, та витрат зі сплати судового збору у розмірі 302.80 грн.

Отже, суд доходить внутрішнього переконання, що Заявником не додано до своєї заяви, документів, що підтверджують обставини, якими заявник обгрунтовує свої вимоги, суд має обгрунтований сумнів, що заявлені вимоги відповідають критерію безспірності та обгрунтованості.

Суд висновує, що Заявником всупереч вимог статті 150 Господарського процесуального кодексу України не додано документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; з поданої заяви не випливає виникнення або порушення права тієї грошової вимоги, на суму якої Заявник просить про видачу судового наказу, що згідно з пунктами 1, 8 ч.1 ст.152 ГПК України є підставами для відмови у видачі судового наказу.

Судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору; заявником мають бути обґрунтовані свої вимоги та додані документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Водночас із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, оскільки строк кредитування визначено сторонами до 15.07.2027.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову Акціонерному товариству "Перший Український Міжнародний Банк" у видачі судового наказу.

Згідно з частиною 2 статті 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч.2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч.2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому суд відзначає, що при зверненні із цією заявою заявником сплачено судовий збір в розмірі 302,80 грн згідно платіжної інструкції №000513184/3 від 03.10.2025, докази зарахування якого до спеціального фонду державного бюджету України судом перевірено (відповідна виписка знаходиться в матеріалах справи).

Керуючись ст. 148, 150-154, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Відмовити Акціонерному товариству "Перший Український Міжнародний Банк" у видачі судового наказу щодо стягнення з боржника - Фізичної особи-підприємця Єврій Сабіни Абдуллаївної, РНОКПП - НОМЕР_1 , заборгованості за кредитним договором "Кредит всеБІЗНЕС" №44 від 29.11.2024 року станом на 19.08.2025 року включно в розмірі 266 304.64 грн., з яких 236 111.12 грн. за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 41 666.64 грн. та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 194 444.48 грн., та 30 193.52 грн. простроченої заборгованості за комісією, та витрат зі сплати судового збору у розмірі 302.80 грн.

2. Копію ухвали надіслати заявнику у відповідності до ч. 5 ст. 6 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до приписів ст. 235 ГПК України з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 15.10.2025.

Суддя П.Д. Пригуза