номер провадження справи 15/125/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.10.2025 Справа № 908/2200/25

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, за участю секретаря судового засідання Бойко Н.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Державної установи Вільнянська виправна колонія (№20), 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Каштанова, буд. 1

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання, 69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 35

про стягнення коштів та вчинення певних дій

за участю представників сторін:

від позивача (в режимі відеоконференції): Волнова Ю.М., адвокат, ордер серії АР № 1252031 від 14.07.2025;

від відповідача: Аскарін Р.М., адвокат, свідоцтво № ЗП002435 від 21.11.2019, довіреність № 8 від 02.01.2025;

установив

17.07.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна Державної установи Вільнянська виправна колонія (№ 20) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання про:

- визнання недійсними додаткових угод № 4 від 29.08.2021, № 5 від 29.09.2021, № 7 від 25.10.2021, № 8 від 26.10.2021, № 9 від 18.11.2021 до договору № 60_462/К-1/01-21 від 28.01.2021 про постачання електричної енергії споживачу, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання та Державною установою Вільнянська виправна колонія (№ 20);

- стягнення безпідставно одержаних грошових коштів в сумі 111 121,02 грн.

Крім того, позивачем заявлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 17.07.2025 здійснено автоматизований розподіл зазначеної позовної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 908/2200/25 та визначено до розгляду судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 24.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2200/25 в порядку спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 15/125/25. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

21.08.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 908/2200/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24, а також клопотання про розгляд справи № 908/2200/25 в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28.08.2025 ухвалено розглядати справу № 908/2200/25 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.09.2025 о 10:20 год.

Ухвалою суду від 08.09.2025 задоволено заяву представника позивача Державної установи Вільнянська виправна колонія (№ 20) адвоката Волнової Юлії Михайлівни про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 15.09.2025 продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 13.10.2025 о 15:00 год.

Технічна фіксація підготовчого засідання 13.10.2025 здійснювалась за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua.

Судом перевірені повноваження представників сторін, що приймають участь в засіданні. Відводів складу суду не заявлено.

Представник відповідача підтримав вимоги клопотання про зупинення провадження у справі, яке просить задовольнити та зупинити провадження у справі № 908/2200/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 щодо застосування норм п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі (стосовно того, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більш ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору).

Представник позивача пояснила, що обізнана із обставинами щодо перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24. Однак вирішення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 908/2200/25 залишила на розсуд суду.

Заслухавши доводи представників сторін, суд вирішив клопотання відповідача про зупинення провадження у справі розглянути по суті в даному підготовчому засіданні і за результатами розгляду встановив наступне.

Позивачем у справі заявлені вимоги про визнання недійсними додаткових угод № 4 від 29.08.2021, № 5 від 29.09.2021, № 7 від 25.10.2021, № 8 від 26.10.2021, № 9 від 18.11.2021 до договору № 60_462/К-1/01-21 від 28.01.2021 про постачання електричної енергії споживачу, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (відповідач у справі) та Державною установою «Вільнянська виправна колонія (№20)» (позивач у справі), а також вимога про стягнення з відповідача безпідставно одержаних грошових коштів в сумі 111 121,02 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, оскаржувані додаткові угоди укладені з порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», на яку посилається позивач у позові, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Відповідно до частини 1 статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із частинами 3, 4 статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із системного тлумачення наведених норм ЦК України, ГК України та Закону України «Про публічні закупівлі» позивач робить висновок про те, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається

Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 по справі № 922/2321/22, при цьому Велика Палата Верховного Суду зауважує, що в іншому випадку не досягається мета Закону України «Про публічні закупівлі», яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Враховуючи, у т.ч. правову позицію Великої палати Верховного Суду, викладену у постанові від 24.01.2024 про справі № 922/2321/22, позивач вважає, що додаткові угоди № 4 від 29.08.2021, № 5 від 29.09.2021, №7 від 25.10.2021, № 8 від 26.10.2021 та № 9 від 18.11.2021 до договору № 60_462/К-1/01-21 від 28.01.2021 про постачання електричної енергії споживачу, укладеному між позивачем та відповідачем, відповідно до яких відбулось збільшення закупівельної ціни електроенергії на 11,7%, 17,7%, 25,05%, 33% та 42%, відповідно прямо суперечить п. 5 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Як свідчать відкриті дані Єдиного державного реєстру судових рішень, на розгляді Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в порядку касаційного провадження перебувала справа № 920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне партнерство" про визнання недійсним додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692 623,48 грн.

Спір у цій справі виник у зв`язку з тим, що внаслідок укладення додаткових угод до договору про постачання електричної енергії вартість 1кВт/год електроенергії сукупно зросла з 1,87999987 грн до 3,7741237 грн, що призвело до підвищення ціни на 100,75% від тієї, що визначена основним договором, з одночасним зменшенням обсягів постачання електроенергії.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 зробила висновок щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі", вказавши, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.

Ухвалою від 29.01.2025 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про передачу справи № 920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Мотивуючи підстави для передачі справи № 920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив, що судами попередніх інстанцій під час розгляду цієї справи враховано висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.

Відповідно до згаданої позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, установлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Водночас Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду визнав за необхідне відступити (шляхом уточнення) від висновків щодо застосування пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», сформульованих у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, вказавши при цьому, що у разі коливання ціни товару на ринку ціна за одиницю може бути збільшена пропорційно коливанню ціни такого товару на енергетичному ринку, при цьому обмеження у 10 % рахується від ціни, яка була встановлена договором або останньою додатковою угодою про збільшення ціни. При цьому загальна ціна договору не повинна змінюватися, а факт коливання цін має бути належним чином доведений.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що за умов коливання цін на товари (зокрема, електричну енергію) постачальник може ініціювати внесення змін щодо ціни за одиницю товару, втім таке збільшення не має перевищувати 10 % ціни за одиницю товару, встановленої у договорі або додаткових угодах до нього щодо збільшення ціни за одиницю товару. Втім така зміна ціни за одиницю товару не має призвести до збільшення загальної суми, визначеної в договорі про закупівлю, а факт коливання ціни товару на ринку має бути належним чином доведений.

Ухвалою від 09.04.2025 Велика Палата Верховного Суду прийняла до розгляду справу № 920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичне партнерство» про визнання недійсними додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692 623,48 грн за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичне партнерство» на рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024.

Розгляд Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 триває.

Так, ухвалою від 18.09.2025 Велика Палата Верховного Суду повідомила учасників справи № 920/19/24 (провадження № 12-16гс25), що судове засідання з розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичне партнерство» на рішення Господарського суду Сумської області від 26.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2024 відбудеться 05.11.2025 о 10 годині 00 хвилин у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

Отже, що наразі на вирішенні Великої Палати Верховного Суду знаходиться питання щодо правової позиції по застосуванню положень п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" стосовно збільшення ціни за придбаний товар.

Суд вважає, що правовідносини сторін у справі № 908/2200/25 є подібними до правовідносин у справі № 920/19/24.

Щодо подібності правовідносин, то таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими. Суб`єктний і об`єктний критерії матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад саме цих правовідносин та/чи їх специфічний об`єкт. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.10.21 у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20).

У справі № 920/19/24 на розгляді Великої Палати Верховного Суду знаходиться питання щодо правової позиції по застосуванню положень пункті 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» стосовно можливості зміни ціни товару в бік збільшення під час дії договору про закупівлю.

Отже, висновки Великої Палати Верховного Суду за результатами здійснення касаційного провадження у справі № 920/19/24 матимуть узагальнюючий характер стосовно правової позиції по застосуванню положень пункті 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» по відношенню до всіх суб`єктів господарювання, діяльність яких підпадає під дію цього Закону.

За приписами частини 1 ст. 36 Закону України Про судоустрій і статус суддів, основною функцією Верховного Суду як найвищого суду у системі судоустрою є забезпечення сталості та єдності судової практики у порядку та спосіб, визначених процесуальним законом.

Частинами 5 та 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.

Статтею 228 Господарського процесуального кодексу України визначено право суду зупинити провадження у справі.

Пунктом 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу, до закінчення перегляду в касаційному порядку (п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України).

З огляду на те, що у справі № 920/19/24 вирішуються питання, що мають суттєве значення для вирішення спору у справі № 908/2200/25, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі № 908/2200/25 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України до закінчення перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах по справі № 920/19/24 Великою Палатою Верховного Суду.

Керуючись ст. ст. 227, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання про зупинення провадження у справі задовольнити.

2. Зупинити провадження у даній справі № 908/2200/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах по справі № 920/19/24 Великою Палатою Верховного Суду.

3. Запропонувати сторонам повідомити про усунення обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі.

Інформацію щодо справи можна отримати за телефоном гарячої лінії та в канцелярії суду .

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://court.gov.ua/fair/sud5009.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили (ст. ст. 235, 255, 256 ГПК України). Згідно з ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду підписана 15.10.2025.

Суддя І. С. Горохов