ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення судового збору

"20" жовтня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/3151/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

розглянувши заяву Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова про повернення судового (вх. № 23847 від 14.10.2025)

за позовом Керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області, м. Харків в особі Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Галичина", м. Луцьк
про стягнення 161 323,75 грн
без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області (надалі - Прокурор) звернулась 03 вересня 2025 року до Господарського суду Харківської області позовна заява про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД "ГАЛИЧИНА" (надалі - Відповідач) на користь Харківської міської ради (надалі - Позивач) кошти у розмірі 161323,75 гривень.

Зазначений позов обґрунтовано тим, ТОВ "ЗАВОД ГАЛИЧИНА" (), використовує земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0004, площею 0,0971 га за адресою: місто Харків, в`їзд Малопанасівський, 1, без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, а також без сплати коштів за землю в передбаченому законодавством розмірі.

Ухвалою від 08.08.2025 позовної заяви Керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області залишено без руху, встановлено строк у п`ять днів з дня вручення цієї ухвали на усунення недоліків, шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у встановленому Законом України "Про судовий збір" порядку та розмірі.

10 вересня 2025 року через систему Електронний суд Прокурором надано заяву (вх. №20781) про усунення недоліків разом з доказами сплати судового збору.

Ухвалою від 11.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3151/25, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

На адресу Господарського суду Харківської області надійшло клопотання (вх. №22209 від 25.09.2025) Керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області Лесенко О.С. про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 25.09.2025 було задоволено клопотання (вх. №22209 від 25.09.2025) Керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області Лесенко О.С. про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, вирішено розглядати справу №922/3151/25 за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засіданні на "07" жовтня 2025 р. о(б) 11:45.

17 вересня 2025 року через систему Електронний суд від ТОВ "Завод "Галичина" надійшло клопотання (вх. №21423) про закриття провадження у справі №922/3151/25 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки 16.09.2025 з боку Відповідача здійснено оплату заборгованості, яка є предметом даного судового спору, а саме: 161 323,75 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № від 16.09.2025.

Ухвалою суду від 07.10.2025 було задоволено клопотання (вх. 21423 від 17.09.2025) ТзОВ "Завод "Галичина" про закриття провадження у справі №922/3151/25 та закрито провадження у справі №922/3151/25.

14 жовтня 2025 року через систему Електронний суд Прокурором надано заяву (вх. №23847) про повернення судового збору, в якій прокурор зазначає, що оскільки провадження у справі № 922/3151/25 закрито у зв`язку із відсутністю предмета спору, відповідно просить повернути Харківській обласній прокуратурі сплаченого судового збору відповідно до платіжної інструкції № 2428 від 03.09.2025 за подання позову в сумі 2422,40 грн.

Розглянувши вказану заяву прокурора про повернення судового збору, суд зазначає наступне.

Як з`ясовано судом, Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод "Галичина" 16.09.2025, після відкриття провадження у справі, але до початку розгляду справи по суті, здійснено оплату заборгованості, яка є предметом даного судового спору, а саме: 161 323,75 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № від 16.09.2025.

Відтак, враховуючи те, що внаслідок сплати Відповідачем спірної суми боргу у розмірі 161 323,75 грн., вимоги Позивача фактично задоволені, тому суд дійшов до висновку про відсутність предмета спору та про закриття провадження у справі, про що зазначив в ухвалі суду від 07.10.2025.

Так, згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" (із змін. і доповн.) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Доступ до правосуддя у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню.

Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не привести судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ГПК України.

Процесуальний порядок провадження у господарських справах визначається ГПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність господарських процесуальних прав і обов`язків суб`єктів процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Як відомо, законодавче закріплення судових витрат у вигляді судового збору має на меті: по-перше, відшкодування державі витрат, понесених на утримання судової системи і забезпечення її діяльності (саме у цьому проявляється компенсаційна функція інституту судових витрат), по-друге: покладає певні витрати на тих, хто звертається до суду за захистом, що покликано дисциплінувати фізичних та юридичних осіб від подання до суду необґрунтованих заяв та клопотань, забезпечуючи таким чином також процесуальну економію.

У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), було зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх цивільних прав та обов`язків, пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотриманням вимог Конвенції залишається за Судом (Голдер проти Сполученого Королівства і Z та інші проти Сполученого Королівства, рішення суду, цитовані вище, так само; та, mutatis mutandis, Ейрі проти Ірландії (Airey v. Ireland), рішення від 9 жовтня 1979 року).

Так, саме з метою забезпечення процесуальної економії законодавцем в ч. 1 ст. 130 ГПК України закріплено правила щодо можливості повернення заявникові частини судового збору, а саме: у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вказані положення ГПК кореспондують з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону "Про судовий збір".

Як зазначалось, Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод "Галичина" 16.09.2025, після відкриття провадження у справі, але до початку розгляду справи по суті, здійснено оплату заборгованості, яка є предметом даного судового спору, а саме: 161 323,75 грн, відтак суд розцінює такі дії Відповідача як визнання позову Відповідачем.

Разом з цим, у випадку закриття провадження у справі внаслідок задоволення Відповідачем вимог Позивача після пред`явлення позову, тобто коли предмет спору відсутній, обов`язок відшкодування судових витрат, зокрема, витрат по сплаті судового збору, покладено законодавцем в ч. 3 ст. 130 ГПК України на Відповідача.

Слід зазначити, що Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Натомість, Господарський процесуальний кодекс України встановлює порядок здійснення судочинства в господарських судах, порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Зокрема, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Дане питання про розподіл судових витрат у вказаному випадку, передбачено ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, суд може вирішити протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі (ч. 6 ст. 130 ГПК України).

Відтак, у ст. 130 Господарського процесуального кодексу України закріплено порядок розподілу судових витрат у разі закриття провадження з підстав укладення мирової угоди, відмови позивача від позову, задоволення відповідачем вимог позивача після пред`явлення позову, що кореспондують з підставами закриття провадження у справі, передбачені в пунктах 2, 4 і 7 ч. 1 ст. 231 ГПК України (відсутній предмет спору, позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом, сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом).

Отже, виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що порядок розподілу судового збору та його повернення заявникові у разі закриття провадження у справі з інших підстав, що не охоплені наведеними положеннями ст. 130 ГПК України і передбачені в п. 1, 3, 5, 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України (спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства; судом встановлено обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу; після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана; настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва), регулюється саме положеннями ст. 7 Закону України "Про судовий збір". Адже, суть у поверненні судового збору у вказаних випадках закриття провадження у справі полягає у тому, що внаслідок виникнення обставин, які унеможливлюють розгляд справи по суті заявлених вимог, позивач (заявник) не може отримати відповідного результату від звернення до суду. Натомість закриття провадження у справі за відсутністю предмета спору обумовлено саме задоволенням відповідачем вимог позивача, тобто отриманням того, на що позивач розраховував при зверненні до суду із заявленим позовом.

При цьому суд зауважує, що права прокуратури на відшкодування сплаченого судового збору за подачу позову підлягають частковому стягненню з Відповідача у розмірі 50 відстотків, а не повернення всієї суми судового збору з Державного бюджету України з урахуванням визначеного не тільки у Законі України "Про судовий збір", а також нормами Господарського процесуального кодексу України, що визначені у ст. 129-130 цього кодексу. Оскільки саме через дії Відповідача спір був доведений до суду, а отже відбулось відкриття провадження у справі (здійснення судового розгляду справи) саме за рахунок держави. У разі повернення 50 відсотків суми судового збору з Державного бюджету України після відкриття провадження у справі нівелюватиме компенсаційну функцію інституту судових витрат.

Враховуючи вищенаведене та згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України та ст. 7 Закону України "Про судовий збір", господарський суд вважає за необхідне задовольнити частково заяву Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова про повернення сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн за подачу позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Галичина" про стягнення 161323,75 грн та повернути Харківській обласній прокуратурі з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно платіжної інструкції № 2428 від 03.09.2025, що складає 1 211,20 грн.

Щодо розподілу судових витрат у справі суд зазначає наступне.

При цьому відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи ч. 9 ст. 129, ч. 3 ст. 130 ГПК України та те, що спір виник внаслідок неправильних дій Відповідача, та саме останнім сплачено суму боргу після пред`явлення прокурором до суду даного позову, у зв`язку з чим предмет спору припинив існування внаслідок задоволення Відповідачем вимог Позивача після подачі позову, та провадження у справі було закрито з цих підстав, суд вважає, що понесені прокуратурою витрати по сплаті судового збору слід покласти частково на Відповідача.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 129, 130, 232-235, 252 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова про повернення судового збору (вх. № 23847 від 14.10.2025) задовольнити частково.

2. Повернути з Державного бюджету України на користь Харківської обласної прокуратури (61001, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, будинок 4, , рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету 2800) - 50 відсотків судового збору, сплаченого до Господарського суду Харківської області згідно платіжної інструкції № 2428 від 03.09.2025, що складає 1 211,20 грн.

3. Дана ухвала відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом в частині повернення судового збору з Державного бюджету України, який набирає чинності з моменту його підписання, тобто з 20.10.2025, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців до 21.01.2026.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Галичина" (43023, Волинська обл., Луцький р-н, місто Луцьк, вул. Єршова, будинок 1; ) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, будинок 4, , рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету 2800) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

5. Видати наказ в частині стягнення з Відповідача на користь Харківської обласної прокуратури судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Ухвала в частині повернення судового збору з Державного бюджету України набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню не підлягає.

Ухвала в частині стягнення судового збору з Відповідача набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня підписання повного тексту ухвали.

Ухвалу підписано 20.10.2025.

Суддя Жигалкін І.П.