номер провадження справи 4/244/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.10.2025 Справа № 908/3682/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Зінченко Н.Г., розглянувши матеріали заяви вих. № 08, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС 10.10.2025 (вх. № 20733/08-08/25 від 13.10.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР», Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА МАТВІЇВКА», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР», Сільськогосподарського виробничого кооперативу «МИР», поданої представником заявників - адвокатом Нікітенком Сергієм Володимировичем, про відвід судді Зінченко Н.Г. у справі № 908/3682/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», (49033, м. Дніпро, пр. Б.Хмельницького, буд. 122, корп. Е-5, кімн. 11)

відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ТОВАРИСТВО «ПЛАВЕРС, ЛТД КО», (69039, м. Запоріжжя, вул. Академічна, буд. 34)

про розірвання договору та стягнення 36 017 990,60 грн.

заінтересована особа 1 - Сільськогосподарський виробничий кооператив «МИР», (71610, Запорізька область, Василівський район, с. Приморське, вул. Східна, буд. 178)

заінтересована особа 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА МАТВІЇВКА», (70035, Запорізька область, Запорізький район, с. Матвіївка, вул. Центральна, буд. 75Б)

заінтересована особа 3 - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР», (70431, Запорізька область, Запорізький район, с. Лежине, вул. Садова, буд. 11)

заінтересована особа 4 - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР», (70432, Запорізька область, Запорізький район, с. Степне, вул. Урожайна, буд. 21)

заінтересована особа 5 - Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович, (69035, м. Запоріжжя, вул. Жаботинського Леоніда, буд. 50, офіс 106)

Без участі уповноважених представників сторін

УСТАНОВИВ

Господарським судом Запорізької області розглянуто справу № 908/3682/23 (провадження № 4/244/23) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», м. Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ТОВАРИСТВО «ПЛАВЕРС, ЛТД КО», м. Запоріжжя про розірвання договору поставки № 60610 від 28.01.2022 та стягнення 36 017 990,60 грн. попередньої оплати за непоставлений товар за договором поставки № 60610 від 28.01.2022.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.03.2024 у справі № 908/3682/23 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ТОВАРИСТВО «ПЛАВЕРС, ЛТД КО» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» 36 017 990 грн. 60 коп. попередньої оплати за непоставлений товар і витрати на сплату судового збору в розмірі 432 215 грн. 89 коп. В задоволені позову в частині позовних вимог про розірвання договору поставки № 60610 від 28.01.2022 відмовлено. Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» з Державного бюджету України переплачену при поданні позовної заяви судового збору в розмірі 108 590 грн. 77 коп.

03.05.2024 на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 18.03.20204 у справі № 908/3682/23 судом виданий відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.10.2024 задоволено заяву ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» про звернення стягнення на грошові кошти (в порядку ст. 336 ГПК України), що належать іншим особам, які мають заборгованість перед боржником - ТОВ НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ТОВАРИСТВО «ПЛАВЕРС, ЛТД КО» у справі № 908/3682/23.

Звернуто стягнення на грошові кошти у розмірі 1 005 800 грн. 00 коп., які належать Сільськогосподарському виробничому кооперативу «МИР», (71610, Запорізька область, Василівський район, с. Приморське, вул. Східна, буд. 178, ідентифікаційний код юридичної особи 30887310), що має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ТОВАРИСТВО «ПЛАВЕРС, ЛТД КО», (69039, м. Запоріжжя, вул. Академічна, буд. 34, ідентифікаційний код юридичної особи 221573410) в рахунок задоволення вимог стягувача по виконавчому провадженню ВП НОМЕР_1, відкритому на підставі наказу Господарського суду Запорізької області № 908/3682/23 від 03.05.2024, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ТОВАРИСТВО «ПЛАВЕРС, ЛТД КО», (69039, м. Запоріжжя, вул. Академічна, буд. 34, ідентифікаційний код юридичної особи 221573410) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», (49033, м. Дніпро, пр. Б.Хмельницького, буд. 122, корп. Е-5, кімн. 11, ідентифікаційний код юридичної особи 41161689) 36 017 990 грн. 60 коп. попередньої оплати за непоставлений товар, витрати на сплату судового збору в розмірі 432 215 грн. 89 коп.

Звернуто стягнення на грошові кошти у розмірі 1 005 200 грн. 00 коп., які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА МАТВІЇВКА», (70035, Запорізька область, Запорізький район, с. Матвіївка, вул. Центральна, буд. 75Б, ідентифікаційний код юридичної особи 30700856), що має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ТОВАРИСТВО «ПЛАВЕРС, ЛТД КО», (69039, м. Запоріжжя, вул. Академічна, буд. 34, ідентифікаційний код юридичної особи 221573410) в рахунок задоволення вимог стягувача по виконавчому провадженню ВП НОМЕР_1, відкритому на підставі наказу Господарського суду Запорізької області № 908/3682/23 від 03.05.2024, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ТОВАРИСТВО «ПЛАВЕРС, ЛТД КО», (69039, м. Запоріжжя, вул. Академічна, буд. 34, ідентифікаційний код юридичної особи 221573410) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», (49033, м. Дніпро, пр. Б.Хмельницького, буд. 122, корп. Е-5, кімн. 11, ідентифікаційний код юридичної особи 41161689) 36 017 990 грн. 60 коп. попередньої оплати за непоставлений товар, витрати на сплату судового збору в розмірі 432 215 грн. 89 коп.

Звернуто стягнення на грошові кошти у розмірі 1 006 400 грн. 00 коп., які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР», (70431, запорізька область, Запорізький район, с. Лежине, вул. Садова, буд. 11, ідентифікаційний код юридичної особи 00849043), що має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ТОВАРИСТВО «ПЛАВЕРС, ЛТД КО», (69039, м. Запоріжжя, вул. Академічна, буд. 34, ідентифікаційний код юридичної особи 221573410) в рахунок задоволення вимог стягувача по виконавчому провадженню ВП НОМЕР_1, відкритому на підставі наказу Господарського суду Запорізької області № 908/3682/23 від 03.05.2024, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ТОВАРИСТВО «ПЛАВЕРС, ЛТД КО», (69039, м. Запоріжжя, вул. Академічна, буд. 34, ідентифікаційний код юридичної особи 221573410) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», (49033, м. Дніпро, пр. Б.Хмельницького, буд. 122, корп. Е-5, кімн. 11, ідентифікаційний код юридичної особи 41161689) 36 017 990 грн. 60 коп. попередньої оплати за непоставлений товар, витрати на сплату судового збору в розмірі 432 215 грн. 89 коп.

Звернуто стягнення на грошові кошти у розмірі 1 005 400 грн. 00 коп., які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР», (70432, Запорізька область, Запорізький район, с. Степне, вул. Урожайна, буд. 21, ідентифікаційний код юридичної особи 32090116), що має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ТОВАРИСТВО «ПЛАВЕРС, ЛТД КО», (69039, м. Запоріжжя, вул. Академічна, буд. 34, ідентифікаційний код юридичної особи 221573410) в рахунок задоволення вимог стягувача по виконавчому провадженню ВП НОМЕР_1, відкритому на підставі наказу Господарського суду Запорізької області № 908/3682/23 від 03.05.2024, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ТОВАРИСТВО «ПЛАВЕРС, ЛТД КО», (69039, м. Запоріжжя, вул. Академічна, буд. 34, ідентифікаційний код юридичної особи 221573410) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», (49033, м. Дніпро, пр. Б.Хмельницького, буд. 122, корп. Е-5, кімн. 11, ідентифікаційний код юридичної особи 41161689) 36 017 990 грн. 60 коп. попередньої оплати за непоставлений товар, витрати на сплату судового збору в розмірі 432 215 грн. 89 коп.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.03.2025 ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07.10.2024 у справі № 908/3682/23 - скасовано повністю. Ухвалено нове судове рішення у справі № 908/3682/23, яким відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, які мають заборгованість перед боржником (в порядку ст. 336 ГПК України). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу «МИР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР», Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА МАТВІЇВКА» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР» по 3028,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

16.09.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС до господарського суду Запорізької області надійшли заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР», Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА МАТВІЇВКА», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР», Сільськогосподарського виробничого кооперативу «МИР» про поворот виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.10.2024 у справі № 908/3682/23 в порядку ч. 7 ст. 333 ГПК України.

Ухвалами Господарського суду Запорізької області від 19.09.2025 у справі № 908/3682/23 заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР», Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА МАТВІЇВКА», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР», Сільськогосподарського виробничого кооперативу «МИР» про поворот виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.10.2024 у справі № 908/3682/23 повернуті заявникам без розгляду.

10.10.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла Заява вих. № 08, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС 10.10.2025 (вх. № 20733/08-08/25 від 13.10.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР», Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА МАТВІЇВКА», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР», Сільськогосподарського виробничого кооперативу «МИР», подана представником заявників - адвокатом Нікітенком Сергієм Володимировичем, про відвід судді Зінченко Н.Г. у справі № 908/3682/23.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.10.2025 заяву про відвід судді у справі № 908/3682/23 передано на розгляд головуючому судді Зінченко Н.Г. Підстави передачі: відповідно до ч. 13 ст. 32, ч. 2 ст. 39 ГПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Обґрунтовуючи наявність фактичних обставин, які, на переконання заявників, викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Зінченко Н.Г., адвокат Нікітенко С.В. посилається на те, що постановлюючи ухвали від 19.09.2025 у справі № 908/3682/23, суддя Зінченко Н.Г. ухилилася від здійснення правосуддя та відмовила у доступі до правосуддя юридичним особам ТОВ «ІНТЕР», ТОВ «ПРОСТІР», СВК «МИР», ТОВ «АГРОФІРМА МАТВІЇВКА», з яких попередньо було стягнуто грошові кошти за ухвалою судді Зінченко Н.Г., скасованою в подальшому апеляційним судом. У зв`язку із цим 10.10.2025 заявниками повторно подані до суду заяви про поворот виконання ухвали від 07.10.2024 у справі № 908/3682/23 та заяви про забезпечення позову. При цьому, заявники вважають, що суддя Зінченко Н.Г. не може розглядати зазначені заяви, оскільки наявні очевидні обставини, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді. Так заявники стверджують, що суддею Зінченко Н.Г. не було застосовано загальновідомі висновки, викладені у постановах Верховного Суду, щодо відсутності необхідності проставлення фізичного підпису на ордері адвоката у випадку подання такого ордеру у складі підписаного КЕП процесуального документа, оскільки в такому випадку підписані КЕП є усі долучені додатки, в тому числі, і ордер адвоката. Подання адвокатом ордера через модуль підсистеми «Електронний суд» без окремого власноручного («фізичного») чи електронного підпису, у вигляді додатку до підписаної апеляційної скарги, є належним доказом підтвердження повноважень представника відповідно до Господарського процесуального кодексу України. На це вказав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.12.2024 року по справі № 916/4258/23. Отже, у випадку, якщо ордер додано до документа, що посвідчений електронним підписом, додаткового накладення окремого власноручного («фізичного») чи електронного підпису на ордер не вимагається. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.11.2024 у справі № 483/346/24. Зокрема, у вказаній постанові зазначено «… посилання суду апеляційної інстанції на практику Верховного Суду, викладену у низці ухвал (зокрема, від 26.01.2023 у справі № 450/605/22, від 07.02.2023 у справі № 466/77/22, від 02.03.2023 у справі № 522/14112/22) та постанов (від 22.12.2022 у справі № 450/569/22, від 07.02.2023 у справі № 466/487/22), є необґрунтованим. Зазначена практика була сформована до внесення змін до Положення про ордер на надання правничої допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 04.08.2017 № 162, на підставі рішення Ради адвокатів України від 08.06.2024 № 36, якими було змінено вимоги до процедури оформлення та подання таких документів…». Крім того, суддя Зінченко Н.Г., крім оцінки долученим ордерам адвоката, в ухвалах від 19.09.2025 не надала оцінку долученим до заяви про поворот виконання судового рішення договорам, що підтверджують повноваження представника - адвоката Нікітенка С.В., а саме договору № 2 про надання правової (професійної правничої) допомоги (комплексний юридичний супровід справи) від 01.02.2025 та Додаткової угоди № 1 від 10.06.2025 до договору № 2. За таких обставин, суддя Зінченко Н.Г., постановивши чотири ухвали від 19.09.2025, вчинила перешкоди ТОВ «ІНТЕР», ТОВ «ПРОСТІР», СВК «МИР», ТОВ «АГРОФІРМА МАТВІЇВКА» у фундаментальному праві на доступ до правосуддя, незважаючи на належне підтвердження представником заявників своїх повноважень, ухилилася від правосуддя (від розгляду заяв про поворот виконання ухвали суду), чим було підірвано авторитет та довіру до правосуддя.

Відтак, заявник наголошує, що дії судді в процесі розгляду заяв про поворот виконання рішення суду у справі № 908/3682/23 дають підставу для висновку, що суддя Зінченко Н.Г. є упередженою та не об`єктивною, а тому у заявників існують обґрунтовані сумніви в тому, що суддя належним чином, в повному обсязі, з урахуванням всіх обставин розгляне дану справу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Приписи статті 39 ГПК України передбачають, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Якщо питання про відвід судді в порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, неможливо розглянути в суді, в якому розглядається справа, то справа для вирішення питання про відвід передається до суду відповідної інстанції, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що питання про відвід судді вирішується невідкладно та відсутність обов`язку суду вирішувати питання про відвід судді у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, суд вважає за необхідне розглянути питання про відвід судді без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи 03.03.2025.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР», Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА МАТВІЇВКА», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР», Сільськогосподарського виробничого кооперативу «МИР», подану представником заявників - адвокатом Нікітенком Сергієм Володимировичем, про відвід судді Зінченко Н.Г. у справі № 908/3682/23, суд вважає її необґрунтованою, виходячи з наступного.

У відповідності до частини 3 статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Приписи статті 35 ГПК України встановлюють, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (частина 1). Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (частина 2). До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (частина 3). Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 4).

З цього питання Європейський суд з прав людини зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010).

Суд зауважує, що право на подачу заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді, і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Підстави для відводу судді можуть мати об`єктивний чи суб`єктивний характер.

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.

Якщо заяву про відвід з цих підстав подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Крім того, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Неупереджений та об`єктивний розгляд справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Проте учасники справи наділені правом спростування цієї «процесуальної теореми» шляхом заявлення відводу судді, тим самим, забезпечуючи його незалежність в кожному окремому провадженні.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Європейський суд з прав людини в пункті 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 зазначив, що «безсторонність, в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі». Аналогічна правова позиція закріплена також в пунктах 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006, пункті 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010.

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції.

У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах «П`єрсак проти Бельгії», «Кіпріану проти Кіпру», «Грівз проти Сполученого Королівства»). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презумується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клейн та інші проти Нідерландів»).

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 у справі № 800/592/17 та від 01.10.2018 у справі № 9901/673/18.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Європейський суд з прав людини за результатами розгляду справ «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України» зазначив, що при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Разом з тим, відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Положенням статті 126 Конституції України дано офіційне тлумачення у Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу).

Судді при здійсненні правосуддя незалежні від будь-якого впливу, нікому не підзвітні і підкоряються лише закону. Органи та посадові особи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, громадяни та їх об`єднання, а також юридичні особи зобов`язані поважати незалежність суддів і не посягати на неї. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою завдати шкоди їх авторитету чи вплинути на неупередженість суду забороняється і тягне передбачену законом відповідальність. Суддям забезпечується свобода неупередженого вирішення судових справ відповідно до їх внутрішнього переконання, що ґрунтується на вимогах закону.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Отже, підставою для задоволення заяви про відвід судді є наявність встановлених законом підстав або інших вмотивованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, а також дотримання строків, протягом яких такий відвід може бути подано.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у об`єктивності судді, однак визначено, що заява про відвід повинна бути вмотивована, тобто наявність відповідних підстав обґрунтована особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Як вбачається із змісту та суті заяви про відвід судді Зінченко Н.Г. від розгляду справи № 908/3682/23, остання вмотивована тим, що при постановленні ухвал від 19.09.2025 у справі № 908/3682/23 суддею не прийнята до уваги стала судова практика, яка викладена у низці постанов Верховного Суду, що у випадку, якщо ордер додано до документа, що посвідчений електронним підписом, додаткового накладення окремого власноручного («фізичного») чи електронного підпису на ордер не вимагається. Таким чином, у заявників наявні сумніви у неупередженості та відсутності об`єктивності судді, викликаних діями судді в процесі розгляду заяв про поворот виконання рішення у справі № 908/3682/23.

Отже, фактично доводи заявників зводяться до незгоди учасників процесу з процесуальними діями та рішеннями судді під час розгляду відповідних заяв.

Суддя, відправляючи правосуддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме процесуальні дії слід учинити, виходячи з конкретних обставин справи, в т.ч. вирішує заявлені сторонами заяви та клопотання.

Поряд із цим законодавцем, встановлюючи порядок здійснення судочинства у господарських судах, імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 4 статті 35 ГПК України).

Така незгода сторін (учасників судового процесу) з прийнятими суддею процесуальними рішеннями в ході розгляду справи, може бути предметом розгляду апеляційної чи касаційної скарг на такі рішення та як зазначено вище не може бути підставою для відводу судді від розгляду справи.

Надання оцінки законності судових рішень, в т.ч. правильному застосуванню судом норм процесуального права, може бути предметом розгляду в суді апеляційної та касаційної інстанцій.

Крім того, викладені у заяві припущення щодо упередженості судді є суб`єктивною нічим не підкріпленою думкою заявника.

Підставами для відводу судді можуть бути лише конкретні обставини, які викликають обґрунтований сумнів у неупередженості такого судді.

Жодних доказів, які б свідчили про упередженість або необ`єктивність судді Зінченко Н.Г., її заінтересованості у результаті розгляду справи № 908/3682/23 до заяви про відвід не надано. Доводи заявників є надуманими та ґрунтуються на припущеннях. При цьому заявниками взагалі проігноровані вимоги ч. 4 ст. 35 ГПК України, якою прямо встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

На підставі викладеного суд вважає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР», Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА МАТВІЇВКА», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР», Сільськогосподарського виробничого кооперативу «МИР», подану представником заявників - адвокатом Нікітенком Сергієм Володимировичем, про відвід судді Зінченко Н.Г. у справі № 908/3682/23 безпідставною та такою, що ґрунтується на власних припущеннях та міркуваннях заявників щодо упередженості судді, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до частини 3 ст. 39 ГПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 39 ГПК України, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про відвід надійшла до суду більше ніж за три робочі дні до наступного засідання, суд вважає за необхідне передати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР», Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА МАТВІЇВКА», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР», Сільськогосподарського виробничого кооперативу «МИР», подану представником заявників - адвокатом Нікітенком Сергієм Володимировичем, про відвід судді Зінченко Н.Г. у справі № 908/3682/23 на автоматизований розподіл справи між суддями з метою вирішення питання про відвід в іншому складі суду.

Керуючись ст., ст. 35, 38, 39, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Визнати заяву вих. № 08, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС 10.10.2025 (вх. № 20733/08-08/25 від 13.10.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІР», Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА МАТВІЇВКА», Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР», Сільськогосподарського виробничого кооперативу «МИР», подану представником заявників - адвокатом Нікітенком Сергієм Володимировичем, про відвід судді Зінченко Н.Г. у справі № 908/3682/23 необґрунтованою.

2. Передати матеріали справи № 908/3682/23 на автоматизований розподіл, для визначення судді, який вирішуватиме питання про відвід, у порядку, встановленому ч.1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

3. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 15.10.2025 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н. Г. Зінченко