ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2025 р. Справа№ 910/15773/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Сибіги О.М.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Кузьмінська О.Р.,

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 03.09.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.06.2025

у справі № 910/15773/24 (суддя - Чеберяк П.П.)

за позовом Приватного підприємства "Укр-Петроль"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено. Призначено у справі № 910/15773/24 судову почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставити питання: - чи виконано підпис в графі "Розписка в одержанні (прізвище одержувача)" на окремому аркуші книги для запису рекомендованих поштових відправлень і повідомлень ф. 8 за 22.08.2023р. охоронцем ТОВ "ПТФ "ЦЕНТР" ОСОБА_1 ? - чи виконаний напис "ОСОБА_1" в графі "Розписка в одержанні (прізвище одержувача)" на окремому аркуші книги для запису рекомендованих поштових відправлень і повідомлень ф. 8 за 22.08.2023р. охоронцем ТОВ "ПТФ "ЦЕНТР" ОСОБА_1 ? - чи виконаний напис " 22.08" в графі "вручено" на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу Ф.119 №171 охоронцем ТОВ "ПТФ "ЦЕНТР" ОСОБА_1 ? - чи виконано підпис в графі "Розписка в одержанні" на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу Ф.119 №171 охоронцем ТОВ "ПТФ "ЦЕНТР" ОСОБА_1 3. Проведення судової експертизи у встановлений законом строк доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6). Відповідно до статті 14 Закону України "Про судову експертизу" попереджено експерта, який буде здійснювати судову експертизу, про кримінальну відповідальність за статями 384 та 385 Кримінального кодексу України. Зобов`язано сторони надати на вимогу експерта оригінали всіх, необхідних для проведення експертизи, документів. Оплату витрат по проведенню комплексної судової товарознавчої та економічної експертизи покладено на позивача - Приватне підприємство "Укр-Петроль". Зобов`язано експерта після проведення дослідження та підготовки письмового висновку направити належним чином засвідчені копії висновку сторонам у справі. Провадження у справі № 910/15773/24 на час проведення судової експертизи та отримання висновку експерта зупинено. Ухвалу та матеріали справи № 910/15773/24 ухвалено надіслати Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 6).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 24.06.2025 (згідно дати звернення до засобів поштового зв`язку) Антимонопольний комітет України звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 у справі № 910/15773/24, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 по справі № 910/15773/24, а справу направити для продовження розгляду Господарським судом міста Києва.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що Верховний Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.07.2022 у справі № 908/3468/13, від 19.04.2023 у справі № 920/256/22, від 09.05.2023 у справі № 910/2852/22, від 14.06.2024 у справі № 910/8002/23, від 04.11.2024 у справі № 910/2552/23).

Апелянт вказує, що позивачеві було відомо про розгляд Комітетом справи № 128-26.13/34-24, оскільки ним було отримано лист Комітету з копією розпорядження про початок розгляду вказаної справи від 25.04.2024 № 128-26.13/08-4201е (рекомендоване поштове відправлення № 472), лист Комітету з копією подання про попередні висновки від 31.05.2024 № 128-26.13/08-5503е та надано пояснення від 20.06.2024, про які зазначалося вище.

Скаржник зазначає, що під час розгляду Комітетом справи № 128-26.13/34-24 ПП «Укр-Петроль» надало пояснення від 20.06.2024 вих. № 10 (вх. Комітету від 26.06.2024 № 8-08/8632), у яких зазначило, що « 22.08.2024 року в дійсності було надходження поштової кореспонденції для підприємства-орендарів, зокрема і для ПП «Укр-Петроль». Вся поштова кореспонденція була підготовлена для передання всім орендарям-адресатам, проте в цей день 22.08.2024 року була повітряна тривога (докази додаються: витяг з сайту «Мапа повітряних тривог» за 22.08.2023) тау відповідності до протоколів поведінки охоронця, охоронцем ОСОБА_1 в терміновому порядку, було оповіщення всіх орендарів з метою евакуації всіх працівників в бомбосховище-укриття...він разом з своїми журналами реєстрації та особистими речами взяв з собою в укриття і всю поштову кореспонденцію, що надійшла адресатам орендованих приміщень, в тому числі і для ПП «Укр- Петролб» ...ОСОБА_1. несвідомо (не маючи жодного умислу) не передав, та втратив лист № 171 з вимогою...».

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу скаржник вказує, що Комітетом було наведено інші докази, які свідчать не лише про належне направлення Вимоги й отримання її уповноваженим представником Позивача ОСОБА_1 , а й докази, що підтверджують факт визнання Позивачем надходження кореспонденції на його адресу 22.08.2023 та вчинення порушення, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону.

Одночасно з поданням апеляційної скарги подано новий доказ по справі, а саме витяг з протоколу засідання Антимонопольного комітету України від 19.09.2024 № 36.

Скаржник вказує, що витяг з протоколу засідання Комітету від 19.09.2024 № 36 (додається до апеляційної скарги) свідчить, що під час надання усних пояснень представник ПП «Укр-Петроль», Оксентюк Андрій Миколайович, «визнає факт вчинення порушення» Позивачем.

В свою чергу на час подання Комітетом відзиву на позовну заяву ПП «Укр-Петроль» не існувало необхідності в долучені витягу з протоколу засідання Комітету від 19.09.2024 № 36, оскільки Позивач не заперечував факт надходження вимоги Комітету на його адресу та отримання ОСОБА_1 поштової кореспонденції 22.08.2023.

Однак вже 02.06.2025 у судовому засіданні представник позивача наголошував, що 22.08.2023 ніяка кореспонденція на їхню адресу не надходила, а в заяві свідка ОСОБА_1 , доданої до відповіді Позивача на відзив, зазначено, що «...в жодних повідомленнях чи журналах щодо отримання рекомендованих або цінних листів за 22.08.2023 я не підписувався, оскільки такі в цей день не надходили...».

Витяг з протоколу засідання Комітету від 19.09.2024 № 36 є доказом, необхідним для обґрунтованого й правомірного вирішення справи № 910/15773/24 та підтверджує неправомірність призначення експертизи з огляду на відсутність необхідності отримання спеціальних знань для з`ясування обставин, що мають значення у справі, та відповідно призначення почеркознавчої експертизи, оскільки у даній справі наявні інші докази, за допомогою яких можна встановити обставини надсилання й отримання вимоги Комітету.

А тому скаржник просить апеляційний суд поновити Антимонопольному комітету України строк на подання доказу та долучити до матеріалів справи № 910/15773/24 витяг з протоколу засідання Антимонопольного комітету України від 19.09.2024 № 36.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2025, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Тищенко О.В., Кравчук Г.А.

30.06.2025 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") від Приватного підприємства "Укр-Петроль" до Північного апеляційного господарського суду надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження по справі № 910/15773/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 у справі № 910/15773/24 залишено без руху. Роз`яснено Антимонопольному комітету України, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду обґрунтоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2025 поновлено Антимонопольному комітету України пропущений строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 у справі № 910/15773/24. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 у справі № 910/15773/24. Запропоновано позивачу по справі надати свої міркування щодо заявленого Антимонопольним комітетом України клопотання про долучення до матеріалів справи витягу з протоколу засідання Антимонопольного комітету України від 19.09.2024 №36, доданого до апеляційної скарги. Витребувано матеріали оскарження щодо ухвали Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 у справі № 910/15773/24 у Господарського суду міста Києва. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 у справі № 910/15773/24 у судовому засіданні 13.08.2025.

28.07.2025 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") від Приватного підприємства "Укр-Петроль" до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, який вмотивований тим, що ПП «Укр-Петроль» неоднорвазово зазначав (Лист Антимонопольному комітету про дублювання вимоги від 13.06.2024р. №7, ПОЯСНЕННЯ по справі №128-26.13/34-24 від 20.06.2024р. №10, Позовна заява від 20.12.2024р. (с. 4-5, 8, 10), Відповідь на відзив від 22.05.2025р. (с. 4, 10-11,12), Клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи від 22.05.2025р. (с. 4), що нашим підприємством не було отримано письмову вимогу заступника Голови Комітету - державного уповноваженого про надання інформації від 14.08.2023 №128-21.1/09-9048е.

Позивач у відзиві вказує, що долучення витягу з протоколу засідання Комітету від 19.09.2024 № 36, жодним чином не підтверджує визнання отримання письмової вимоги заступника Голови Комітету про надання інформації від 14.08.2023 №128-21.1/09-9048е, проте ПП «Укр-Петроль» на засіданні комітету в поясненнях не визнавав отримання вимоги, просив її продублювати чи надати копію для її виконання та визнав факт вчинення порушення у вигляді не надання Комітету інформації, поясненнь та копій документів, що стало результатом не отримання такої вимоги нашим підприємством.

05.08.2025 (згідно дати звернення до засобів поштового зв`язку) від Антимонопольного комітету України до Північного апеляційного господарського суду надійшли пояснення по справі, які вмотивовані тим, позивач намагається уникну їй відповідальності та вчинення ним порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону, у вигляді неподання інформації на Вимогу.

Судове засідання призначене до розгляду 13.08.2025 не відбулось, у зв`язку з перебуванням членів колегії суддів та головуючого судді у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 призначено до розгляду у судовому засіданні справу № 910/15773/24 за апеляційною скаргою Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 на 03.09.2025.

У зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А., який входив до складу суду, у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2025, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Гончаров С.А., Сибіга О.М., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2025 прийнято справу № 910/15773/24 до провадження за апеляційною скаргою Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді Сибіга О.М., Тищенко О.В.

Розглянувши клопотання скаржника щодо поновлення Антимонопольному комітету України строк на подання доказу та долучення до матеріалів справи № 910/15773/24 витяг з протоколу засідання Антимонопольного комітету України від 19.09.2024 № 36 колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За приписами ч. 1, 2, 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно ч. 1 ст. 119 Господарського кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, апелянтом належним чином зазначено обставини неможливості подання нового доказу.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приймає подані нові докази до розгляду та розглядає справу з врахуванням витягу з протоколу засідання Антимонопольного комітету України від 19.09.2024 № 36.

У судове засідання, що відбулось 03.09.2025 з`явились представники позивача та відповідача, надали свої пояснення щодо суті спору та просили задовольнити вимоги викладені в їх процесуальних документах.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснювався в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання було призначено на 31.03.2025.

20.02.2025 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача на позовну заяву позивача.

22.05.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи.

У судовому засіданні 02.06.2025 розглядалось клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Предметом позову в даній справі є визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу від 19.09.2024 № 329-р.

Відповідач зазначав, що 14.08.2023 ним було надіслано рекомендований лист № 71 з вимогою заступника голови Комітету № 128-21.1/09-9048е до Приватного підприємства "Укр-Петроль" про надання інформації, пояснень та копій документів протягом 30 днів.

Відповідач стверджував, що даний рекомендований лист № 71 за особистим підписом отримав уповноважений представник Приватного підприємства "Укр-Петроль" ОСОБА_1 Андрій Михайлович.

В свою чергу, позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ОСОБА_1. не є працівником Приватного підприємства "Укр-Петроль" та перебуває в статусі охоронця офісних приміщень, по вулиці Ковельська 10 у місті Володимир, одне з яких позивач орендує, крім того, рекомендований лист № 71 не передавався охороною, а тому відсутній у підприємства.

Таким чином, для встановлення зазначених вище обставин, стосовно наявності дійсного підпису охоронця ОСОБА_1., позивач звернувся до суду з клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи на вирішення якої поставити питання:

- чи виконано підпис в графі "Розписка в одержанні (прізвище одержувача)" на окремому аркуші книги для запису рекомендованих поштових відправлень і повідомлень ф. 8 за 22.08.2023р. охоронцем ТОВ "ПТФ "ЦЕНТР" ОСОБА_1 ?

- чи виконаний напис "ОСОБА_1" в графі "Розписка в одержанні (прізвище одержувача)" на окремому аркуші книги для запису рекомендованих поштових відправлень і повідомлень ф. 8 за 22.08.2023р. охоронцем ТОВ "ПТФ "ЦЕНТР" ОСОБА_1 ?

- чи виконаний напис " 22.08" в графі "вручено" на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу Ф.119 №171 охоронцем ТОВ "ПТФ "ЦЕНТР" ОСОБА_1 ?

- чи виконано підпис в графі "Розписка в одержанні" на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу Ф.119 №171 охоронцем ТОВ "ПТФ "ЦЕНТР" ОСОБА_1

Суд першої інстанції задовольняючи клопотання позивача виходив з того, що для встановлення важливих для правильного вирішення даного спору фактичних обставин справи, які входять до предмета доказування необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Розглянувши апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 171 ПП «Укр-Петроль» отримало Вимогу 22.08.2023.

Акціонерне товариство «Укрпошта» (далі - AT «Укрпошта») листом від 10.11.2023 № 100.012.001-18959-23 (вх. Комітету № 8-01/1516-кі від 10.11.2023) у відповідь на вимогу Комітет про надання інформації повідомило, що Вимогу було вручено ОСОБА_1 як уповноваженому представнику ПП «Укр-Петроль». На підтвердження вказаного AT «Укрпошта» надало копії сторінок журналу доставки рекомендованих поштових відправлень та довіреність про уповноваження ОСОБА_1-, видану директором ПП «Укр-Петроль» Сачуком А.С.* на отримання поштових відправлень ПП «Укр-Петроль», чинну у 2023 році.

Копія запису рекомендованих поштових відправлень і повідомлень (ф. 8) за 22.08.2023 поштового відділення № 44703 AT «Укрпошта» про вручення згрупованого відправлення, у тому числі, Вимоги (надійшла листом № 171) ОСОБА_1, який містить дані щодо дати отримання - 22.08.2023, прізвище та особистий підпис, та копія довіреності від 01.01.2023 №11, видана Позивачем на отримання та відправлення поштової кореспонденції Позивача, свідчать про відсутність звернення іншого уповноваженого представника Позивача на отримання поштової кореспонденції.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що добросовісна поведінка суб`єкта господарювання передбачає забезпечення ним отримання кореспонденції за адресою його місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб Підприємців та громадських формувань. Невиконання чи неналежне виконання господарських зобов`язань ПАТ «Укрпошта», навіть якщо б останнє і мало місце (чого у цій справі позивачем не доведено, а судами попередніх інстанцій не встановлено), не може бути підставою для звільнення суб`єкта господарювання від обов`язкових для виконання розпоряджень, рішень, вимог органу Антимонопольного комітету України та відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції (постанова Верховного Суду від 08.08.2024 у справі № 440/18128/21, від 20.03.2021 у справі № 804/1318/18, від 23.01.2020 у справі № 922/1124/14).

Вимогу було направлено за адресою: вул. Ковельська, 10, м. Володимир- Волинський, Волинська обл., 44700, яка відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є адресою місцезнаходження Позивача (пункт 2 Рішення).

Відповідно до пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі - Правила № 270), вручення поштового відправлення, поштового переказу - виробнича операція, яка полягає у видачі поштового відправлення, виплаті коштів за поштовим переказом одержувачу.

Реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються адресатам (одержувачам) за умови пред`явлення ними документів, що посвідчують особу згідно із законодавством (пункт 71 Правил № 270).

Адресат (одержувач) може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю на визначений строк, що оформляється в установленому законодавством порядку або шляхом надання разового доручення на отримання поштового відправлення в електронній формі, порядок якої встановлюється оператором поштового зв`язку (пункт 72 Правил № 270).

Згідно з пунктом 78 Правил № 270 поштові відправлення, адресовані юридичним особам, можуть видаватися їх представникам, уповноваженим в установленому законодавством порядку на одержання поштових відправлень.

Під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник об`єкта поштового зв`язку на підставі пред`явленого адресатом (одержувачем) документа, що посвідчує особу згідно із законодавством, робить відповідну відмітку про вручення у порядку, визначеному оператором поштового зв`язку (пункт 91 Правил № 270).

Тобто, Правила № 270 виключають можливість отримання кореспонденції не уповноваженою особою, а в матеріалах справи відсутні докази неналежного виконання посадовими особами AT «Укрпошта» своїх обов`язків щодо вручення поштового відправлення № 171.

Конкурентне законодавство не встановлює якогось спеціального порядку надіслання та вручення адресатам вимог про надання інформації органам Комітету. Важливим є встановлення факту направлення запиту про надання інформації.

Верховний Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, від 27.07.2022 у справі № 908/3468/13, від 19.04.2023 у справі № 920/256/22, від 09.05.2023 у справі № 910/2852/22, від 14.06.2024 у справі № 910/8002/23, від 04.11.2024 у справі № 910/2552/23).

Отже, Комітет не може впливати на отримання Позивачем кореспонденції за адресою свого місцезнаходження, а Позивачем не забезпечено належним чином отримання такої кореспонденції та не виконано обов`язкову надати відповідь на Вимогу Комітету відповідно до статті 22 Закону.

Під час розгляду Комітетом справи № 128-26.13/34-24 ПП «Укр-Петроль» надало пояснення від 20.06.2024 вих. № 10 (вх. Комітету від 26.06.2024 № 8-08/8632), у яких зазначило, що « 22.08.2024 року в дійсності було надходження поштової кореспонденції для підприємства-орендарів, зокрема і для ПП «Укр-Петроль». Вся поштова кореспонденція була підготовлена для передання всім орендарям-адресатам, проте в цей день 22.08.2024 року була повітряна тривога (докази додаються: витяг з сайту «Мапа повітряних тривог» за 22.08.2023р.) тау відповідності до протоколів поведінки охоронця, охоронцем ОСОБА_1 в терміновому порядку, було оповіщення всіх орендарів з метою евакуації всіх працівників в бомбосховище-укриття...він разом з своїми журналами реєстрації та особистими речами взяв з собою в укриття і всю поштову кореспонденцію, що надійшла адресатам орендованих приміщень, в тому числі і для ПП «Укр- Петролб» ...ОСОБА_1. несвідомо (не маючи жодного умислу) не передав, та втратив лист Ns 171 з вимогою...».

На підтвердження вказаного також свідчить витяг з протоколу засідання Комітету від 19.09.2024 № 36 (новий доказ доданий до апеляційної скарги), у якому зазначено, що під час надання усних пояснень представник ПП «Укр-Петроль», Оксентюк Андрій Миколайович, «визнано факт вчинення порушення» Позивачем.

Позивачеві було відомо про розгляд Комітетом справи № 128-26.13/34-24, оскільки ним було отримано лист Комітету з копією розпорядження про початок розгляду вказаної справи від 25.04.2024 № 128-26.13/08-4201е (рекомендоване поштове відправлення № 472), лист Комітету з копією подання про попередні висновки від 31.05.2024 № 128-26.13/08-5503е та надано пояснення від 20.06.2024, про які зазначалося вище.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» вимоги органу Комітету, голови територіального відділення Комітету, вимоги уповноважених ними працівників Комітету, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Ненадання інформації чи подання інформації в неповному обсязі у встановлені Комітетом строки, відповідно до визначеного ним змісту, обсягу та характеру (виходячи з її необхідності для виконання завдань органу) є актом невиконання заснованої на законі вимоги державного органу, що тягне за собою встановлену чинним законодавством відповідальність (постанови Верховного Суду від 20.07.2023 у справі № 910/11572/22, від 18.05.2023 у справі № 904/4203/20, від 09.03.2023 у справі № 910/1546/22).

Відповідно до частини першої статті 101 ГПК учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Частиною першою статті 99 ГПК встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обгрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Отже, у випадку, якщо жодною стороною не наданий висновок експерта з питань, вирішення яких має значення для справи та потребує спеціальних знань, суд призначає експертизу з власної ініціативи.

Наявність «права», а не «обов`язку» на подання висновку експерта, складеного на замовлення учасника справи, встановленого статтею 101 ГПК, необхідно розуміти як реалізацію учасником справи принципу диспозитивності, тобто свободи подання доказів на власний розсуд відповідно до статті 14 ГПК. Однак така свобода розсуду не є необмеженою, оскільки учасники несуть ризики настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій згідно зі статтею 13 ГПК.

Верховний Суд висновував у постанові від 25.02.2021 у справі № 910/1668/19, що «системний аналіз частини першої статті 101 ГПК України та частини першої статті 99 ГІІК України дає підстави дійти висновку, що суд призначає експертизу у випадку коли для з 'псування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та якщо жодною стороною не наданий висновок експерта з питань, вирішення яких має значення для справи. При цьому за змістом частини другої статті 99 ГПК України питання про задоволення клопотання про призначення експертизи не залежить від обґрунтованості підстав для проведення експертизи, якщо сторона не обґрунтовує та не доводить обставини, які перешкоджали самостійному наданню висновків експерта».

Відповідно до частини другої статті 76 ГПК предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом спору в даній справі, отже, і доказування, є законність Рішення, доведення наявності чи відсутності підстав, передбачених статтею 59 Закону для визнання недійсним чи скасування відповідного рішення.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно з підпунктом 1.1 розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, (далі - Рекомендації) основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

В орієнтовному переліку питань, вирішуваних судовою почеркознавчою експертизою, наведено, зокрема, чи виконано рукописний текст (рукописні записи) у документі (назва документа та його реквізити, графа, рядок) певною особою; чи виконані рукописні тексти (рукописні записи) у документі (документах) (назва документа та його реквізити, графа, рядок) однією особою; чи виконано підпис від імені особи (прізвище, ім`я, по батькові особи, від імені якої зазначено підпис) у документі (назва документа та його реквізити, графа, рядок) тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою (підпункт 1.2 розділу І Рекомендацій).

Однак Комітетом було наведено інші докази, які свідчать не лише про належне направлення Вимоги й отримання її уповноваженим представником Позивача ОСОБА_1., а й докази, що підтверджують факт визнання Позивачем надходження кореспонденції на його адресу 22.08.2023 та вчинення порушення, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону.

Отже, у справі № 910/15773/24 відсутня необхідність спеціальних знань для з`ясування обставин, що мають значення у справі, та відповідно призначення почеркознавчої експертизи, оскільки у даній справі наявні інші докази, за допомогою яких можна встановити обставини надсилання й отримання Вимоги.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ухвала господарського суду міста Києва від 13.05.2025 року по справі №910/4499/25 підлягає скасуванню, а справа направленню для розгляду у господарському суді міста Києва.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Антимонопольного комітету України на ухвалу господарського суду міста Києва від 02.06.2025 у справі №910/15773/24 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Оскільки суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК), а понесені судові витрати підлягають розподілу за результатами розгляду спору по суті судом першої інстанції.

Керуючись ст. 2, 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 280, ст. 281, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.06.2025 у справі №910/15773/24 - скасувати.

3. Матеріали справи № 910/15773/24 направити на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 22.10.2025

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді О.М. Сибіга

О.В. Тищенко