ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2025 Справа № 917/1181/25

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., при секретарі судового засідання Сілаєвій О.Ф., розглянувши матеріали

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Зіньківська сільгосптехніка», , вул. Прохорова, 4Ж, м. Зіньків, Зіньківський район, Полтавська область, 38100

до Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», , вул. Пилипа Орлика, 40-А, м. Полтава, 36020

про визнання дій незаконними та зобов`язати вчинити дії

за участю представників:

від позивача: Заліський Ю. М. (присутній в засіданні 21.10.2025);

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ. Розглядається позовна заява приватного акціонерного товариства «Зіньківська сільгосптехніка» (далі - ПрАТ «Зіньківська сільгосптехніка», позивач) до Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» (далі - КП ПОР «Полтававодоканал», відповідач) про визнання незаконними (протиправними) дій відповідача щодо обмеження (припинення) водопостачання та про зобов`язання відповідача здійснити заходи щодо зняття опломбування водопровідного вводу за адресою: Полтавська область, Полтавський район, м. Зіньків, вул. Спортивна (колишня назва Прохорова), будинок 4ж.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним отримувалися послуги з водопостачання на підставі договору № 12/44 про надання послуг із забезпечення холодною водою та водовідведення від 01 серпня 2012, укладеного з міським комунальним підприємством (МКП) «Зіньківський комунгосп».

МКП «Зіньківський комунгосп» було реорганізовано у Комунальне підприємство (КП) Полтавської обласної ради «Зіньківський комунгосп», яке у подальшому реорганізовано шляхом приєднання до Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» (відповідача).

Відповідачем за актом від 13.05.2025 було відключено та опломбовано водопровідний ввід за адресою: Полтавська область, Полтавський район, м. Зіньків, вул. Спортивна, будинок 4ж та припинено водопостачання/водовідведення до об`єкту позивача за вказаною адресою, з посиланням в акті на відмову позивача від підписання договору як на підставу для відключення від водопостачання.

Позивач посилається на те, що дії відповідача є протиправними, оскільки здійснені без належних правових підстав, за відсутності заборгованості перед відповідачем, за відсутності підтвердження самовільного приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення, а також без належного повідомлення позивача щодо відключення.

Станом на момент прийняття рішення відповідач відзиву на позов не подав. Наданий відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву сплив 15.07.2025.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Процесуальні дії суду: згідно з ухвалою від 18.06.2025 позовна заява була залишена без руху відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України. Позивачеві надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, подавши відповідну заяву (вх. № 8553 від 26.06.2025).

Ухвалою від 27.06.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі; призначив підготовче засідання у справі на 15.07.2025; встановив сторонам процесуальні строки на подання заяв по суті справи, а саме: відповідачу для подання відзиву на позов - не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали, та для подання заперечень до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

14.07.2025 від відповідач надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату (вх. № 9287).

Ухвалою від 15.07.2025 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження; відклав підготовче засідання у справі на 23.09.2025 об 11:20 год.

Позивач подав заяву про уточнення позовної заяви (вх. № 12215 від 23.09.2025), в якій вказав, що назва вулиці місця обмеження водопостачання об`єкта позивача була перейменована з Прохорова на Спортивну. У цій же заяві позивач просить суд провести підготовче засідання без участі його представника.

Ухвалою від 23.09.2025 суд закрив підготовче провадження у справі № 917/1181/25; справу призначив до судового розгляду по суті на 21.10.2025.

Ухвалою від 24.09.2025 суд виправити описку, допущену у вступній частині ухвали суду від 23.09.2025, зазначивши про явку позивача як «не з`явився».

20.10.2025 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову (вх. № 13417).

21.10.2025 від відповідача надійшло клопотання (вх. № 13504) про відкладення засідання на іншу дату в зв`язку зі звільненням представника позивача Придатка С.В.

Вказане клопотання суд відхиляє, оскільки в матеріалах справи наявні докази представництва відповідача Васютою А.В., докази наявності поважних причин неявки представника відповідача в судове засідання не надані.

21.10.2025 до суду надійшла заява позивача про долучення до матеріалів справи доказів (вх. № 13519 від 21.10.2025).

Суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання позивача про залучення доказів (акту надання адвокатських послуг та квитанцій про сплату гонорару), поновивши строк для їх подання та залучив докази до справи.

В судовому засіданні 21.10.2025 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, яке буде ухвалене та проголошене 22.10.2025 об 11:00 год.

Ухвала суду від 21.10.2025 з повідомленням про дату та час наступного засідання у справі згідно з ч. 11 ст. 242 ГПК України в електронному вигляді була доставлена до електронного кабінету Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» 21.10.2025, що підтверджується повідомленням про доставку електронного листа, залученим до матеріалів справи.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини.

Позивачем було укладено договір № 12/44 про надання послуг із забезпечення холодною водою та водовідведення від 01.08.2012 (далі договір № 12/44, а.с.26-28), відповідно до умов якого позивачу (як споживачу) надавалися послуги централізованого забезпечення холодною водою та водовідведення МКП «Зіньківський комунгосп» Зіньківської міської ради (виконавцем).

В п.4 договору № 12/44 було визначено об`єкт водопостачання/водовідведення, а саме адмінбудинок за адресою: м. Зіньків, вул. Прохорова, буд.4ж.

Відповідно до підпункту 1 п.19 договору № 12/44, виконавець зобов`язаний своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства, правил цього договору.

П.31 договору № 12/44 передбачено, що цей договір укладається строком на 1 рік з 01 серпня 2012 року по 31. Грудня 2012 року і набирає чинності з дня його підписання сторонами. Договір вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Докази подання відповідних заяв про розірвання договору та про відмову від продовження строку його дії надані суду не були.

Рішенням двадцять сьомої (позачергової) сесії Зіньківської міської ради восьмого скликання від 18 квітня 2023 «Про безоплатну передачу міського комунального підприємства «Зіньківський комунгосп» Зіньківської міської ради із комунальної власності Зіньківської міської ради у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області» було передано безоплатно МКП «Зіньківський комунгосп» Зіньківської міської ради із комунальної власності Зіньківської міської ради () у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області (а.с.66-67).

Рішенням двадцять третьої сесії Полтавської обласної ради восьмого скликання № 622 від 30.05.2023 «Про прийняття єдиного майнового комплексу міського комунального підприємства «Зіньківський комунгосп» Зіньківської міської ради у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області» було прийнято у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області єдиний майновий комплекс МКП «Зіньківський комунгосп» Зіньківської міської ради () з активами, пасивами та штатною чисельністю, із комунальної власності Зіньківської міської ради (а.с.68).

Зазначене рішення розміщене на офіційному сайті Полтавської обласної ради та знаходиться у вільному доступі (https://oblrada-pl.gov.ua/sites/default/files/field/docs/622.pdf).

Відповідно до п.п.3.1,3.2 вказаного вище рішення, Полтавська обласна рада увійшла до складу засновників МКП «Зіньківський комунгосп» Зіньківської міської ради, а найменування вказаної юридичної особи було змінено на Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Зіньківський комунгосп».

У подальшому, на двадцять сьомій позачерговій сесії Полтавської обласної ради восьмого скликання прийнято рішення № 712 від 31.10.2023 «Про реорганізацію Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Зіньківський комунгосп» () шляхом приєднання до Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» (а.с.69-71).

Зазначене рішення розміщене на офіційному сайті Полтавської обласної ради та знаходиться у вільному доступі (https://oblrada-pl.gov.ua/sites/default/files/field/docs/712.pdf).

Згідно з п.п.1,2 вказаного вище рішення реорганізовано Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Зіньківський комунгосп» шляхом приєднання до Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» (відповідача), а також встановлено, що Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» є правонаступником усього майна, прав та обов`язків реорганізованого шляхом приєднання Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Зіньківський комунгосп».

Факт прийняття зазначених вище рішень та їх зміст визнаються судом загальновідомими обставинами, які не підлягають доказуванню відповідно до ч.3 ст.75 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК) України.

Як свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осію, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які отримані судом та визнаються загальновідомими, Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Зіньківський комунгосп» () з 01.11.2023 знаходиться у стані припинення внаслідок рішення засновника про реорганізацію шляхом приєднання.

11.06.2024 відповідач листом за № 1462 надіслав позивачу пропозицію щодо розгляду проекту договору № 53-20 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на об`єкт позивача за адресою: м. Зіньків, вул. Прохорова, буд. 4ж (а.с.19-23.

Відповідно до рішення міського голови м. Зіньків вул. Прохорова була перейменована у вул. Спортивну, що визнається судом загальновідомою обставиною (https://rada.info/upload/users_files/13955982/6991d7d468e50437ca18cdb502d5924b.pdf).

Позивач листом від 10.03.2025 № 141 (а.с.29-30) запропонував відповідачу укласти додаткову угоду до договору № 12/44 про надання послуг із забезпечення холодною водою та водовідведення від 01.08.2012, шляхом внесення змін до нього, зокрема, щодо реквізитів сторін.

Відповідач листом від 04.04.2025 за № 817 (а.с.31) повідомив позивача, що послуги з централізованого водопостачання та водовідведення фактично надаються ним позивачу на підставі договору № 12/44 про надання послуг із забезпечення холодною водою та водовідведення від 01.08.2012, та повторно запропонував укласти новій договір про надання відповідних послуг у редакції проекту договору, запропонованого відповідачем.

Позивач листом від 16.04.2025 р. за № 319 (а.с.32) підтвердив раніше викладену пропозицію пропозицією щодо внесення змін в існуючий договір № 12/44 про надання послуг із забезпечення холодною водою та водовідведення від 01.08.2012.

Відповідачем було виставлено позивачу рахунок № 14087-04 за квітень 2025 на оплату послуг з централізованого водопостачання та водовідведення на об`єкт позивача за адресою: м. Зіньків, вул. Спортивна, буд. 4ж, з посиланням на договір від 01.08.2012 (а.с.37).

У вказаному рахунку відповідачем зазначено, що він є постачальником (виконавцем відповідних послуг), а сам рахунок є актом прийому-передачі наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за відповідний період.

Відповідачем було здійснене відключення від водопостачання/водовідведення об`єкту позивача за вказаною вище адресою та опломбовано водопровідний ввід, про що посадовою особою відповідача (контролером Бендес Л.Г.) було складено акт від 13.05.2025 (а.с.39).

В зазначеному акті відсутності відомості про присутність представника споживача (позивача) під час його складення, як і відомості щодо повідомлення позивача про здійснення відключення від водопостачання.

Як зазначено у акті від 13.05.2025, відключення здійснене шляхом пломбування вводу (кран у вуличному колодязі), причина відключення в зв`язку з відмовою від підписання договору.

Позивач 16.05.2025 звернувся до відповідача листом № 412 (а.с.35-38), яким прохав надати відповідь на пропозицію щодо внесення змін у існуючий договір та здійснити невідкладні заходи щодо підключення/зняття пломби з водопровідного вводу об`єкт позивача за адресою : м. Зіньків, вул. Спортивна (колишня Прохорова), буд. 4ж.

Відповідачем не надані докази надання відповіді на вказане звернення позивача та докази відновлення водопостачання/водовідведення шляхом розпломбування водопровідного вводу зазначеного вище об`єкта.

Під час розгляду по суті позовних вимог судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до ч. ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який введено в дію з 01.05.2019, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг, зокрема, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Житлово-комунальна послуга це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Споживач житлово-комунальні послуги має право одержувати відповідну послугу своєчасно та належної якості згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Позивач є споживачем послуги з водопостачання/водовідведення відповідно до визначення, наведеного п.13 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

П.3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Як було встановлено судом, на момент вчинення відповідачем дій з відключення позивача від централізованого водопостачання/водовідведення, позивачем отримувалися послуги централізованого забезпечення холодною водою та водовідведення на підставі договору № 12/44, укладеного з міським комунальним підприємством «Зіньківський комунгосп», назва якого була змінена на Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Зіньківський комунгосп», та яке, в свою чергу, було реорганізоване шляхом приєднання до Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» (відповідача).

Зазначене підтверджується, зокрема, листом відповідача від 04.04.2025 за № 817 та рахунком № 14087-04 за квітень 2025 на оплату послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, який був направлений відповідачем як постачальником (виконавцем послуг), та який, відповідно до змісту рахунку, є актом прийому-передачі наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Суду не були надані докази припинення дії договору № 12/44 станом на момент виникнення спору внаслідок його розірвання за згодою сторін, внаслідок відмови однієї із сторін від продовження цього договору на новий строк, або внаслідок укладення між сторонами нового договору відповідно до норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги», тому вказаний договір був чинним станом на 13.05.2025.

Відповідно до частини першої ст. 104 Цивільного кодексу (далі ЦК) України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Ст. 106 ЦК України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Відповідно до п.2 рішення Полтавської обласної ради восьмого скликання № 712 від 31.10.2023, відповідач є правонаступником усього майна, прав та обов`язків реорганізованого шляхом приєднання до нього Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Зіньківський комунгосп».

Відповідно до ч.1 ст. 609 ЦК України, зобов`язання припиняється лише внаслідок ліквідації юридичної особи (боржника або кредитора), тобто внаслідок припинення без правонаступництва.

Водночас, внаслідок здійснення реорганізації юридичної особи шляхом приєднання відбувається перехід майна, права та обов`язків до правонаступника (універсальне правонаступництво).

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч.5 ст.104 ЦК України).

Як було встановлено судом, Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Зіньківський комунгосп», яке є правонаступником МКП «Зіньківський комунгосп», тобто виконавця (надавача послуг) за договором № 12/44, наразі перебуває в процесі припинення, відомості про припинення зазначеною юридичної особи до Єдиного державного реєстру не внесені.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.09.2020 у справі № 296/443/16-ц (провадження №61-16634сво19) дійшов висновку про те, що у статтях 104 ЦК та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесенням запису до Єдиного державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується.

Аналогічна за змістом правова позиція була викладена також в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18 серпня 2023 року у cправі № 922/4650/21.

У пунктах 37, 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/5953/17 зазначено, що при реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності.

Оскільки відповідно до п.2 рішення Полтавської обласної ради восьмого скликання № 712 від 31.10.2023 Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» (відповідач) є правонаступником усього майна, прав та обов`язків реорганізованого шляхом приєднання Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Зіньківський комунгосп», саме відповідач є особою, яка була зобов`язана надавати позивачу послуги централізованого водопостачання/водовідведення відповідно до умов договору № 12/44 станом на момент виникнення спору (13.05.2025).

Відповідно до ч.1ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (ч.2 ст.651 ЦК України).

В разі наявності спору щодо внесення змін до договору № 12/44 відповідач має право звернутися до суду для його вирішення відповідно до п.1 ч.1 ст.20 ГПК України.

Стосовно доводів позивача щодо неправомірності дій відповідача, внаслідок яких позивача було відключено від централізованого водопостачання/водовідведення, судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до ч.2 ст.23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з централізованого водопостачання повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки та величини тиску.

Послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом (ч.4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Виконавець комунальної послуги має право припинити/зупинити надання комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі в порядку і строки, встановлені законом та договором, крім випадків, коли якість та/або кількість таких послуг не відповідають умовам договору (п.5 ч.1 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Аналогічна за змістом норма передбачена в підпункті 9 п.49 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 1405 від 29.12.2023).

Зазначеними вище нормативними актами не передбачене право виконавця послуг припинити їх надання з підстав недосягнення згоди сторонами щодо внесення змін до договору про надання житлово-комунальної послуги, зокрема, у випадку проведення реорганізації виконавця як юридичної особи.

Також судом приймається до уваги, що відповідно до ст.23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» підприємства питного водопостачання мають право у разі внесення споживачем не в повному обсязі плати за використану питну воду обмежити його питне водопостачання до рівня екологічної броні питного водопостачання.

Відповідачем не надані докази наявності у позивача заборгованості за фактично надані послуги з централізованого водопостачання/водовідведення станом на 13.05.2025, акт про відключення також не містить посилання на наявність заборгованості як на підставу для відключення від водопостачання.

Крім того, суд звертає увагу, що порядок здійснення обмеження (припинення) надання комунальної послуги визначений ч.4 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до змісту зазначеної вище норми, виконавець комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу електричної енергії та природного газу) має право обмежити (припинити) надання відповідної комунальної послуги її споживачу незалежно від обраної моделі організації договірних відносин у разі непогашення в повному обсязі заборгованості за спожиті комунальні послуги протягом 30 днів з дня отримання споживачем попередження від виконавця. Таке попередження надсилається споживачу не раніше наступного робочого дня після спливу граничного строку оплати комунальної послуги, визначеного законодавством та/або договором про надання відповідної комунальної послуги.

Обмеження (припинення) надання відповідної комунальної послуги здійснюється виконавцем у присутності представника особи, яка здійснює технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, а також управителя або посадової особи чи працівника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, якщо управління багатоквартирним будинком здійснюється відповідно управителем або об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку. Неприбуття зазначених осіб, які заздалегідь були попереджені виконавцем про день та час здійснення обмеження (припинення) надання комунальної послуги, не є перешкодою для здійснення виконавцем обмеження (припинення) надання комунальної послуги споживачу (ч.4 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Докази наявності відповідних обставин надані відповідачем не були.

Інші підстави для обмеження (припинення) комунальної послуги з централізованого водопостачання/водовідведення, зокрема, ті, які зазначені відповідачем в акті від 13.05.2025, не передбачені ні Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ні Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)

З урахуванням викладеного, суд констатує, що дії відповідача щодо відключення від водопостачання/водовідведення об`єкта позивача за адресою: м. Зіньків, вул. Спортивна (колишня назва Прохорова), буд. 4ж та опломбування водопровідного вводу за актом від 13.05.2025 здійснені з порушенням норм чинного законодавства України, порушують права позивача як споживача житлово-комунальної послуги, а також є порушенням умов договору № 12/44.

Відповідно до частини 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта.

Під час вирішення спору, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Положення частини 2 ст. 16 ЦК України передбачають такі способи захисту порушеного права як припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.

З урахуванням обставин справи, встановлених судом, вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити заходи щодо зняття опломбування водопровідного вводу за адресою: Полтавська область, Полтавський район, м. Зіньків, вул. Спортивна (колишня назва Прохорова), будинок 4ж, є належним та ефективним способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах, оскільки його застосування буде мати своїм наслідком припинення неправомірного відключення позивача від мереж централізованого водопостачання/водовідведення, а також фактичне відновлення надання позивачу відповідної житлово-комунальної послуги.

Враховуючи викладене, у відповідній частині позовних вимог позов визнається судом обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Водночас, судом приймається до уваги, що вимоги позивача про визнання незаконними/протиправними дій відповідача щодо обмеження (припинення) водопостачання не є належним способом захисту, передбаченим ст.16 ЦК України. Задоволення таких вимог само по собі не може призвести до відновлення порушених прав позивача у спірних правовідносинах, тому вони не є ефективним способом захисту, а позов у цій частині вимог відхиляється судом.

Згідно з частинами 1, 3, 4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1 ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2 ст. 86 ГПК України).

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

Враховуючи обставини, встановлені судом під час розгляду справи, заявлені позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині вимог про зобов`язання відповідача здійснити заходи щодо зняття опломбування водопровідного вводу до об`єкта позивача за адресою: Полтавська область, Полтавський район, м. Зіньків, вул. Спортивна (колишня назва Прохорова), будинок 4ж, а в іншій частині вимог позов відхиляється судом.

З урахуванням того, що позивачем сплачено судовий збір за розгляд двох вимог немайнового характеру, на відповідача згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються судові витрати позивача зі сплати судового збору в частині 3 028 грн судового збору.

Розглянувши клопотання позивача про стягнення з відповідача витрати на правничу допомогу суд вважає його таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України визначено, що втрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових втрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У позовній заяві позивачем зазначено, що орієнтовна сума судових витрат, які позивач планує понести у зв`язку із розглядом судової справи складає 15 000,00 грн.

У заяві від 21.10.2025 позивач вказує, що ним були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000,00грн.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивач надав суду копії наступних документів: Договір про надання правничої допомоги від 01.06.2025, укладеного між позивачем та адвокатом Заліським Ю.М., Акту прийняття-передачі наданих послуг від 20.10.2025 на суму 13 000,00грн., Ордеру на надання правничої допомоги серії ВІ №1307947 від 01.06.2025.

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд вважає заявлений розмір вартості витрат на правничу допомогу співмірним до обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) та витраченого адвокатом часу, оскільки згідно з наданого позивачем Акту прийняття-передачі наданих послуг від 20.10.2025 вбачається, що адвокатом були надані послуги на загальну суму 13000,00грн, що були пов`язані з розглядом даної справи та полягали в наступному: надання усної консультації, подання позовної заяви, представлення інтересів позивача в суді.

Суд зазначає, що пунктом 1 абзацу 2 частини 2 статті 126 ГПК України визначено, що для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що: сплачена або підлягає сплаті стороною.

Отже для вирішення питання щодо розподілу судових витрат судом може бути враховано не лише фактично сплачену вартість професійної правничої допомоги адвоката, а й вартість, що підлягає сплаті стороною згідно умов відповідного договору про надання правничої допомоги.

Слід зауважити, що позивачем надані докази оплати вищевказаних послуг квитанція до прибуткового касового ордеру № 3 від 20.10.2025.

За таких обставин, позивачем доведено належними доказами факт понесення витрат, що пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у даній справі, на загальну суму 13 000,00грн.

Частинами 5, 6 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката або інших заперечень щодо неспівмірності заявлених витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи, не заявлялось.

Таким чином, враховуючи те, що позов задовольняється частково, відповідно до приписів частин 4 статті 129 ГПК України вищевказані судові витрати позивача слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 6 500,00 грн.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Зобов`язати Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» (, вул. Пилипа Орлика, 40-А, м. Полтава, 36020) здійснити заходи щодо зняття опломбування водопровідного вводу до об`єкта позивача за адресою: Полтавська область, Полтавський район, м. Зіньків, вул. Спортивна (колишня назва Прохорова), будинок 4 ж.

3. Стягнути з Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», , вул. Пилипа Орлика, 40-А, м. Полтава, 36020 на користь Приватного акціонерного товариства «Зіньківська сільгосптехніка», , вул. Прохорова, 4Ж, м. Зіньків, Зіньківський район, Полтавська область, 38100: 3 028 грн судового збору; 6 500,00 грн витрат на правничу допомогу.

4. В іншій частині вимог в задоволенні позову відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Суддя І.І. Пушко