ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.10.2025 Справа №905/815/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги", м.Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Господарник», м.Київ

про стягнення 59055,16грн

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги", звернулося до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Господарник", про стягнення суми боргу за спожиту електроенергію у розмірі 58781,63грн за період квітень - червень 2025 року, 3% річних у розмірі 241,74грн, інфляційних витрат у розмірі 31,79грн, всього - 59055,16грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції "Універсальна", щодо оплати рахунків, отриманих від постачальника, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію, що стало підставою для нарахування інфляційних втрат та процентів річних.

Ухвалою від 20.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Сторони було повідомлено про відкриття провадження у справі засобами електронного зв`язку.

Електронний примірник ухвали від 20.08.2025 доставлено одержувачу - відповідачу в його особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» 21.08.2025 о 08:06, про що в автоматизованій системі бази даних "Діловодство господарського суду" сформовано відповідну довідку "про доставку електронного листа".

Згідно з приписами статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, датою вручення ухвали суду від 20.08.2025 вважається 21.08.2025.

Відповідач заперечень проти позову не висловив, відзив на позовну заяву до суду не направив.

Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

24.09.2025 через систему «Електронний суд» до суду від позивача надійшла заява з повідомленням про сплату відповідачем суми основного боргу за спожиту електричну енергію в сумі 58781,63грн. До заяви додана копія виписки по особовому рахунку позивача за період 23.09.2025-23.09.2025.

Згідно з положеннями статті 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частині 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України та наявність в матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

встановив:

Відповідно до преамбули Закону України «Про ринок електричної енергії» цей Закон визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно із частиною 1 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 №429 ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017, з 01.01.2019 ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» є постачальником універсальних послуг на території Донецької області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 №1268.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії", учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Частиною 1 статті 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Згідно із частиною 4 статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Згідно п.3.1.9. ПРРЕЕ споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Відповідно до п.7 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

На офіційному сайті позивача https://www.dn.yasno.com.ua/ розміщено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та комерційні пропозиції до нього, роздруківка якого також міститься в матеріалах справи.

Позивач зазначає, що між ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» (далі - позивач/постачальник) та ТОВ "Господарник" (далі - відповідач/споживач) з 17.08.2020 укладено договір про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальної послуги № 3019 (далі - Договір).

Відповідач приєднався до умов Договору про постачання електричної на умовах Комерційної пропозиції «Універсальна» постачальника універсальних послуг ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» для малих непобутових споживачів (далі - Комерційна пропозиція), яка є додатком до договору №3019 шляхом споживання електричної енергії та сплати рахунку (копія банківської виписки з останньою оплатою у додатках).

Для проведення розрахунків позивачем було відкрито відповідачу особовий рахунок № 3019.

Відповідно до пункту 1.1 договору цей договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком до цього договору.

Згідно п.2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні (п.3.4. договору).

Відповідно до п.5.1. договору споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку),затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору.

Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію (пункт 5.2. договору).

Умовами п. 5.5 договору передбачено, що ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України «Про ринок електричної енергії» і ПРРЕЕ. Сторони домовилися про те, що ціна на електричну енергію, сформована постачальником відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, повинна бути обов`язкова для сторін з дати її введення в дію.

Згідно з пунктом 5.7. договору ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.5.8. договору).

Розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (далі - спецрахунок). При цьому споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переаз, внесення готівки через касу постачальника (за наявності), та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни (пункт 5.9. договору).

Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені у рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (п.5.10. договору).

Споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору (пп.1 п.6.2 договору).

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п.9.1. договору).

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні (п.13.1 договору).

В матеріалах справи наявна виписка по рахунку позивача від 16.04.2025 з підтвердженням здійснення відповідачем оплат за електроенергію згідно рахунків №3019 грудень 2023 року, за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, листопад 2024 року.

Як вказує позивач, постачання електричної енергії за договором здійснювалось на умовах комерційної пропозиції постачальника електричної енергії ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» «Універсальна» (далі - комерційна пропозиція).

Згідно з розділом 2 комерційної пропозиції, постачання електричної енергії здійснюється за регульованими цінами (тарифами) на електроенергію, зокрема, розрахованими відповідно до постанови НКРЕКП від 05.10.2018 №1177.

Інформація про ціни на універсальні послуги є додатком до даної Комерційної пропозиції і зомісячно розміщується на офіційному веб-сайті за посиланням: https://dn.yasno.com.ua/bussines/b2b-tariffs не пізніше ніж за 20 днів до початку їх застосування.

Відповідно до пунктом 4.1. комерційної пропозиції, оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку.

Умовами пунктів 5.1, 5.3, 5.4, 5.6 комерційної пропозиції встановлено, що 100% попередня оплата здійснюється не пізніше ніж за 6 календарних днів до дати початку розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію. Розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися споживачем у строк не пізніше 15 числа місяця наступного за розрахунковим, незалежно від отримання рахунку.

Рахунок за фактичне споживання доступний споживачу в сервісі «Особистий кабінет» у терміни згідно п.5.4. цієї КП. Споживач самостійно здійснює отримання рахунку в сервісі «Особистий кабінет». Рахунок також може бути наданий іншими доступними каналами обслуговування.

У разі не отримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем.

Згідно п. 12.3 комерційної пропозиції, у разі дострокового розірвання Договору з ініціативи Споживача, Споживач зобов`язаний повідомити Постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати розірвання Договору шляхом надіслання письмового повідомлення на адресу Постачальника через засоби поштового зв`язку. Дата отримання Постачальником такого повідомлення вважається датою повідомлення Постачальника про дострокове розірвання Договору з ініціативі Споживача.

З огляду на те, що доказів припинення дії договору сторонами не надано, суд дійшов висновку, що термін дії договору продовжувався кожен наступний період та був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

За твердженнями позивача на виконання вказаних умов договору позивачем здійснювалось постачання електричної енергії у квітні, травні, червні 2025 року, на підтвердження чого до позовної заяви додано акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) від 30.04.2025 за квітень 2025 року на суму 39229,54грн у кількості 3329кВт/год, від 31.05.2025 за травень 2025 року на суму 51039,05грн у кількості 4401кВт/год, за червень 2025 року на суму 3769,31грн у кількості 358,4кВт/год. Акти підписаниі лише позивачем.

Також позивачем додано до матеріалів справи сформовані рахунки №3019:

- за спожиту електричну енергію за квітень 2025 року на суму 39229,54грн. При цьому, з урахуванням залишку сплачених споживачем коштів в сумі 35256,27грн разом до сплати станом на 05.05.2025 по рахунку за квітень 2025 року визначено 3973,27грн.

- за спожиту електричну енергію за травень 2025 року на суму 51039,05грн,

- за спожиту електричну енергію за червень 2025 року на суму 3769,31грн.

Відповідач у порушення умов договору та комерційної пропозиції до нього своїх зобов`язань по оплаті фактично отриманої за заявлений період електричної енергії у повному обсязі не виконав, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем за договором про постачання електричної енергії №3019 становить 58781,63грн.

Претензією №24/6024 від 12.06.2025 постачальник звернувся до споживача з вимогою про сплату суми боргу у семиденний строк з дати отримання цієї претензії.

Акти, рахунки та претензія направлені споживачу (акти та рахунки - 06.05.2025, 04.06.2025, 07.07.2025; претензія - 13.06.2025) на електронну адресу , яка вказана відповідачем в листі від 10.04.2025 як офіційна адреса для листування за договором №3019. На підтвердження направлення претензії надано роздруківки з електронної пошти представника позивача.

Оплату спожитої електричної енергії в сумі 58781,63грн відповідач не провів.

Несплата споживачем боргу стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 58781,63грн, нарахованих на неї сум 3% річних в розмірі 241,74грн та інфляційних втрат в розмірі 31,79грн.

24.09.2025 через систему «Електронний суд» до суду від позивача надійшла заява з повідомленням про сплату відповідачем суми основного боргу за спожиту електричну енергію в сумі 58781,63грн. До заяви додана копія виписки по особовому рахунку позивача за період 23.09.2025-23.09.2025.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам суду виходить з такого:

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до положень статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 38 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» комерційний облік електричної енергії - сукупність процесів та процедур із забезпечення формування даних щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії у визначений проміжок часу з метою використання таких даних для здійснення розрахунків між учасниками ринку.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Приписами частини 1 статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 2 статті 53 Закону України "Про ринок електричної енергії" адміністратор комерційного обліку на ринку електричної енергії відповідно до правил ринку, кодексу комерційного обліку та інших нормативно-правових актів: надає дані комерційного обліку електричної енергії адміністратору розрахунків та іншим учасникам ринку; створює та управляє базами даних комерційного обліку електричної енергії, а також централізованими реєстрами постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та автоматизованих систем, що забезпечують комерційний облік електричної енергії.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивач склав акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) від 30.04.2025 за квітень 2025 року на суму 39229,54грн у кількості 3329кВт/год, від 31.05.2025 за травень 2025 року на суму 51039,05грн у кількості 4401кВт/год, за червень 2025 року на суму 3769,31грн у кількості 628,21грн.

Також позивачем сформовано рахунки за спожиту електроенергію за період квітень-червень 2025 року. З урахуванням часткової оплати разом до сплати по рахункам за вказаний період визначено 58781,63грн.

Згідно Інформації щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу АТ "ДТЕК Донецькі електромережі", фактичний (звітний) обсяг споживання споживача ТОВ «Господарник» () по точках комерційного обліку за квітень 2025 року становив 3329кВт/год, за травень 2025 року становив 4401 кВт/год, за червень 2025 року 358,4кВт/год. Інформація підписана кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом керівника Департаменту з клієнтських операцій Шашацькою К.Г. Підписи перевірено протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 31.05.2025, від 17.06.2025, від 01.08.2025.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що факт споживання відповідачем електроенергії у квітні-червні 2025 року, в обсягах зазначених в актах, підтверджено матеріалами справи.

Оскільки відповідач приєднався до умов договору саме на умовах комерційної пропозиції, суд для визначення кінцевого строку оплати застосовує умови, визначені саме в комерційній пропозиції до якої приєднано відповідача.

Умовами пунктів 5.1, 5.3, 5.4, 5.6 комерційної пропозиції встановлено, що 100% попередня оплата здійснюється не пізніше ніж за 6 календарних днів до дати початку розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію. Розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися споживачем у строк не пізніше 15 числа місяця наступного за розрахунковим, незалежно від отримання рахунку.

Рахунок за фактичне споживання доступний споживачу в сервісі «Особистий кабінет» у терміни згідно п.5.4. цієї КП. Споживач самостійно здійснює отримання рахунку в сервісі «Особистий кабінет». Рахунок також може бути наданий іншими доступними каналами обслуговування.

У разі не отримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів оскарження вказаних у рахунках позивача обсягів спожитої електроенергії чи доказів звернення щодо отримання роз`яснень стосовно виставлених рахунків та обсягів споживання електроенергії, зазначених у рахунках у зв`язку з наявністю сумнівів щодо правильності показників обсягів споживання електроенергії.

Факт отримання відповідачем вищезгаданих актів приймання-передавання товарної продукції (електроенергії) та рахунків за спожиту електроенергію також не заперечується відповідачем. Даних про інші обсяги спожитої електричної енергії відповідачем також не надано.

Разом з цим, згідно із заявою позивача від 24.09.2025 відповідачем 23.09.2025 було сплачено основний борг за спожиту електричну енергію в сумі 58781,63грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку позивача за період 23.09.2025-23.09.2025.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Таким чином, судом встановлено, що після подання позивачем позову відповідач сплатив заборгованість в сумі 58781,63грн, отже предмет спору в частині стягнення боргу в сумі 58781,63грн у даній справі відсутній.

Ураховуючи сплату відповідачем основного боргу в сумі 58781,63грн, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі у цій частині згідно із пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 241,74грн та інфляційні втрати в сумі 31,79грн, суд зазначає таке.

За приписами статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком ціни позову розрахунок 3% річних проведено по зобов`язанню за квітень 2025 року за період 14.05.2025-31.07.2025 на суму боргу 3973,27грн, по зобов`язанню за травень 2025 року за період 12.06.2025-31.07.2025 на суму боргу 51039,05грн, по зобов`язанню за червень 2025 року за період 12.07.2025-31.07.2025 на суму боргу 3769,31грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, судом встановлено, що позивачем не правильно визначені періоди таких нарахувань та наданий розрахунок є арифметично невірним.

Позивач у тексті позовної заяви зазначає, що згідно з п.5 комерційної пропозиції розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися Споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, не залежно від отримання рахунку.

Однак за змістом п.5 комерційної пропозиції, яка наявна в матеріалах справи, розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися споживачем у строк не пізніше 15 числа місяця наступного за розрахунковим, незалежно від отримання рахунку.

Провівши перерахунок 3% річних з урахуванням визначеного п.5 комерційної пропозиції строку розрахунку (оплати) за фактично спожиту електричну енергію, судом встановлено, що розмір 3% річних становить: по зобов`язанню за квітень 2025 року за період 16.05.2025-31.07.2025 - 25,15грн, по зобов`язанню за травень 2025 року за період 16.06.2025-31.07.2025 - 192,97грн, по зобов`язанню за червень 2025 року за період 16.07.2025-31.07.2025 - 4,96грн, всього - 223,08грн.

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком ціни позову розрахунок інфляційних втрат проведено по зобов`язанню за квітень 2025 року за період червень 2025 року на суму боргу 3973,27грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що позивачем правильно визначений період нарахувань та наданий розрахунок є арифметично вірним.

Таким чином позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю в сумі 31,79грн.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково.

Розподіл судових витрат:

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню відповідачем пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас згідно з частиною 4 статті 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним.

Так, відповідно до пункту 5 вищевказаної статті сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У позовній заяві позивач просить покласти витрати зі сплати судового збору на відповідача на підставі частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір у справі виник внаслідок невиконання відповідачем договірних зобов`язань, часткова оплата заявленої до стягнення суми здійснена після порушення провадження у даній справі, враховуючи клопотання позивача про покладення на відповідача витрат по сплаті судового збору на підставі частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку покласти на відповідача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2421,63грн.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 231, 236-238, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі №905/815/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Господарник" в частині позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену електричну енергію за період квітень-червень 2025 року у розмірі 58781,63грн, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Господарник" про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 241,74грн, інфляційних витрат у розмірі 31,79грн, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Господарник» (04107, Україна, місто Київ, вулиця Загорівська, будинок, 17-21; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (49001, місто Дніпро, вул. Січових стрільців, будинок 4Д; ) 3% річних у сумі 223,08грн, інфляційні втрати у сумі 31,79грн та витрати по оплаті судового збору у сумі 2421,63грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволені іншої частини позовних вимог щодо стягнення 3% річних, відмовити.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення складено та підписано 16.10.2025.

Суддя М.О. Лейба