СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Харків Справа № 922/2274/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С. , суддя Гетьман Р.А.

за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.

за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вх. №1928 Х/1) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.08.2025 у справі № 922/2274/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5", с. Подвірки, Харківський район, Харківська область

про стягнення 5 416 270 787,79 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5" (відповідач) про стягнення з відповідача на свою користь боргу за договором №2013-ПСО(ТКЕ)-32 постачання природного газу від 01.09.2022 у загальній сумі ,79 грн, у тому числі:

- основного боргу в сумі ,60 грн;

- пені в сумі 201090695,47 грн;

- трьох процентів річних у сумі 298346761,00 грн;

- інфляційних втрат у сумі 930130967,72 грн.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, а саме 847840,00 грн сплаченого судового збору та інші витрати, пов`язані з розглядом даної справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.08.2025, зокрема, задоволено клопотання відповідача про призначення судової експертизи у справі № 922/2274/25; призначено комплексну судову економічну та інженерно-технічну експертизу, проведення якої доручити Національному науковому центру Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8а). На вирішення комплексної судової економічної та інженерно-технічної експертизи поставити наступні питання:

- Чи підтверджується документально віднесення (розподілення) в підписаних ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг, ПрАТ Харківська ТЕЦ-5 первинних документах за період січня-лютого 2023 року 3 820,90930 тис. м. куб. та 3 597,53127 тис. м. куб. природного газу до Обсягу ІІІ (фіксованого) за Договором постачання природного газу № 2013-ПСО(ТКЕ)-32 від 01.09.2022, а також 5 000,000 тис. м. куб. та 15 000,000 тис. м. куб. природного газу до Обсягу для забезпечення безпеки постачання електричної енергії за Договорами на постачання природного газу № 2304-ПСО(Т)-32 від 24.01.2023, № 3616-ПСО(К)-32 від 06.02.2023?

- Чи підтверджується документально віднесення (розподілення) в підписаній ПрАТ Харківська ТЕЦ-5 Інформації про споживання природного газу у січні 2023 року 4 113,74600 тис. м. куб. (4 111,18389 тис. м. куб. бюджетні установи/організації, 2,56211 тис. м. куб. релігійні організації) природного газу до Обсягу ІІІ (фіксованого) за Договором постачання природного газу № 2013-ПСО(ТКЕ)-32 від 01.09.2022 та 4 707,16330 тис. м. куб. природного газу до Обсягу для забезпечення безпеки постачання електричної енергії за Договором на постачання природного газу № 2304-ПСО(Т)-32 від 24.01.2023?

- Чи підтверджується документально віднесення (розподілення) в підписаній ПрАТ Харківська ТЕЦ-5 Інформації про споживання природного газу у лютому 2023 року 3 803,31900 тис. м. куб. (3 800,76332 тис. м. куб. бюджетні установи/організації, 2,55568 тис. м. куб. релігійні організації) природного газу до Обсягу ІІІ (фіксованого) за Договором постачання природного газу № 2013-ПСО(ТКЕ)-32 від 01.09.2022 та 14 794,21227 тис. м. куб. природного газу до Обсягу для забезпечення безпеки постачання електричної енергії за Договором на постачання природного газу № 3616-ПСО(К)-32 від 06.02.2023?

- Чи відповідає віднесення (розподілення) обсягів природного газу в підписаних ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг, ПрАТ Харківська ТЕЦ-5 первинних документах за період січня-лютого 2023 року, а також підписаних ПрАТ Харківська ТЕЦ-5 Інформації про споживання природного газу у січні 2023 року, Інформації про споживання природного газу у лютому 2023 року фактичним обсягам споживання природного газу з урахуванням розрахункових вимог нормативних документів ГКД 34.09.103-96 Розрахунок звітних техніко-економічних показників електростанції про теплову економічність устаткування, ГКД 34.09.107-2004 Методичні вказівки з основних положень нормування питомих витрат паливноенергетичних ресурсів в Міністерстві енергетики України, ГКД 34.09.100-2003 Витрати палива на відпущену електричну та теплову енергію при їх комбінованому виробництві на теплових електростанціях, СОУ-Н МПЕ 40.1.09.151:2005 Складання енергетичних характеристик устаткування, порядок визначення нормативних питомих витрат та заощадження палива на енергопідприємствах?

- Яким чином при віднесенні (розподіленні) обсягів природного газу в період вересня 2022 року - квітня 2023 року за Договором постачання природного газу № 2013-ПСО(ТКЕ)-32 від 01.09.2022 (Обсяг І (фіксований), Обсяг ІІ, Обсяг ІІІ (фіксований), Договорами постачання природного газу № 2304-ПСО(Т)-32 від 24.01.2023, № 3616-ПСО(К)-32 від 06.02.2023 (Обсяг для забезпечення безпеки постачання електричної енергії) було враховано обсяги виробничо-технологічних втрат природного газу?

Провадження у справі зупинено.

Ухвала суду мотивована тим, що в силу положень ч.1 ст. 99 ГПК України існує потреба у спеціальних знаннях, оскільки дослідження та перевірка наявності документального підтвердження, правильності розподілу виробничо-технологічних втрат природного газу між обсягами, передбаченими договорами № 2013-ПСО(ТКЕ)-32, № 2304- ПСО(Т)-32, № 3616-ПСО(К)-32, вимагає наявності спеціальних знань.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" з відповідною ухвалою суду не погодилось, звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати в частині призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі. Просить справу повернути до Господарського суду Харківської області; відшкодувати за рахунок відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтуванні апеляційної скарги, скаржник зазначає, що:

- суд не мав підстав для застосування статті 99 ГПК України, оскільки відповідач не довів сукупність умов, необхідних для призначення експертизи. Всі істотні обставини спору вже підтверджені належними письмовими доказами - укладеним договором, додатковими угодами та актами приймання-передачі природного газу, які підписані самим відповідачем без будь-яких зауважень щодо обсягів, ціни та вартості газу. Відтак, усі дані, необхідні для встановлення факту постачання та розміру заборгованості, вже містяться у матеріалах справи, а тому проведення експертизи не є потрібним;

- питання, поставлені відповідачем перед експертом, виходять за межі предмета доказування у справі, адже предметом спору є саме стягнення заборгованості за поставлений природний газ, а не перевірка правильності розподілу виробничо-технологічних втрат природного газу між обсягами палива. До того ж, ухвала суду не має обґрунтування, чому саме суд вирішив ухвалити рішення про призначення експертизи. Апелянт наводить практику ОП Верховного Суду від 01.03.2024 у справі №910/17615/20 та постанову Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 916/2708/21;

- ухвала суперечить принципу процесуальної економії, оскільки призначення експертизи та зупинення провадження невиправдано затягують розгляд справи, перешкоджають своєчасному захисту порушеного права позивача та фактично є наслідком зловживання процесуальними правами відповідачем. Він звертає увагу на те, що відповідач, підписавши акти без заперечень, фактично визнав отримання газу, а тому подальші спроби ставити під сумнів їхній зміст слід розцінювати як суперечливу поведінку, яка не узгоджується з попередньою позицією сторони.

23.09.2025 від Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Обґрунтовує свій відзив тим, що:

- обставини, які стосуються правильності розподілу обсягів природного газу між кількома договорами (№ 2013-ПСО(ТКЕ)-32, № 2304-ПСО(Т)-32, № 3616-ПСО(К)-32), безпосередньо входять до предмета доказування у справі. Адже саме від правильності цього розподілу залежить визначення фактичних обсягів постачання за договором, який є предметом спору, і, відповідно, розмір заявленої до стягнення заборгованості. Дослідження цих питань неможливе без спеціальних знань. Для перевірки потрібне складання матеріальних, теплових і електричних балансів, застосування галузевих методик (ГКД 34.09.103-96, ГКД 34.09.107-2004, СОУ-Н МПЕ 40.1.09.151:2005 тощо), аналіз технологічних втрат і розподілу палива в умовах комбінованого виробництва теплової та електричної енергії. Це вимагає комплексної економічної та інженерно-технічної експертизи, яку суд і призначив;

- призначення експертизи є законним і відповідає положенням ст. 99 ГПК України, оскільки суд вправі залучати експертів у випадках, коли обставини не можуть бути встановлені іншими засобами доказування;

- помилки у розподілі обсягів газу виникли через особливості виконання декількох договорів та обов`язків, покладених на сторони постановами КМУ №812 і №222, і тому дослідження цих питань у межах експертизи є необхідним та обґрунтованим;

- зупинення провадження на час проведення експертизи повністю відповідає вимогам процесуального закону (ст. 228, 229 ГПК України) і практиці ЄСПЛ, яка визнає експертизу невід`ємною частиною справедливого судового розгляду. Тому таке зупинення не є порушенням принципу розумності строків розгляду справи.

Детально рух у справі на стадії апеляційного перегляду відображено в процесуальних документах суду.

У судове засідання від 06.10.2025 з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг". Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила такі обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5" (відповідач) про стягнення з відповідача на свою користь боргу за договором № 2013-ПСО(ТКЕ)-32 постачання природного газу від 01.09.2022 у загальній сумі ,79 грн., у тому числі:

- основного боргу в сумі ,60 грн.;

- пені в сумі 201090695,47 грн.;

- трьох процентів річних у сумі 298346761,00 грн.;

- інфляційних втрат у сумі 930130967,72 грн.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, а саме 847840,00 грн сплаченого судового збору та інші витрати, пов`язані з розглядом даної справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між Товариством з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (постачальник) та Приватним акціонерним товариством Харківська ТЕЦ-5 (споживач) 01.09.2022 було укладено Договір постачання природного газу № 2013-ПСО(ТКЕ)-32 (надалі договір). На виконання умов договору, протягом вересня 2022 - квітня 2023 позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму ,03 грн, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу та іншими документами. Сума простроченого та несплаченого основного боргу відповідача перед позивачем за договором складає ,60 грн. З урахуванням суми та строку прострочення сплати основного боргу відповідача перед позивачем за договором, розмір нарахованої пені за неналежне виконання відповідачем умов договору складає 201090695,47 грн (період нарахування з 01.07.2023 по 15.12.2023). Сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів складає 930130967,72 грн (період нарахування із 01.12.2022 по 31.05.2025). Загальний розмір нарахованих 3% річних від основного боргу складає 298346761,00 грн. (період нарахування із 16.11.2022 по 23.06.2025). Ураховуючи вищевикладене позивач зазначає, що загальна сума боргу відповідача перед позивачем, що підлягає стягненню згідно цього позову складає ,79 грн.

Відповідач 18.07.2025 за вх. №16756 подав до суду першої інстанції клопотання про призначення судової експертизи у справі № 922/2274/25.

Позивач 08.08.2025 за вх. №18379 надав до місцевого суду письмові заперечення на клопотання відповідача про призначення судової експертизи у справі № 922/2274/25.

Суд першої інстанції своєю ухвалою задовольнив клопотання відповідача про призначення експертизи, що стало підставою для звернення позивача до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та викладеним доводам сторін, колегія суддів виходить з наступного.

Оскільки апеляційна скарга ТОВ «Нафтогаз Трейдинг» спрямована на оскарження ухвали суду першої інстанції лише в частині призначення комплексної судової експертизи та зупинення провадження, то предметом апеляційного розгляду у даній справі є перевірка законності та обґрунтованості ухвали Господарського суду Харківської області від 25.08.2025 у цій частині, а саме - чи були наявні правові підстави для призначення експертизи та чи правомірно суд зупинив провадження до отримання висновку експертної установи.

Положеннями ст.99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ст.100 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Порядок призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень визначається, зокрема, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Інструкція) та Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Рекомендації), затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень основними видами (підвидами) експертизи є, зокрема, будівельно-технічна; оціночно-будівельна. Поряд із вказаними видами інженерно-технічних експертиз експертними установами можуть проводитись також інші їх види (підвиди) та комплексні технічні дослідження із залученням відповідних фахівців у певних галузях знань, у тому числі авіаційного та водного транспорту (п. 1.2.2 Інструкції). Товарознавча: машин, обладнання, сировини та споживчих товарів (1.2.4 Інструкції).

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень.

Визначення, чи потребує вирішення спірного питання застосування спеціальних знань експертів, чи ні, віднесено до компетенції суду. У разі, коли суд потребує висновків фахівця з питань, що відносяться до предмету доказування, тобто, у разі, коли висновок експерта не можуть змінити інші засоби доказування, він вправі призначити експертизу.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява №61679/00) від 01.06.2006, експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Відповідно до положень ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про проведення комплексної судової економічної та інженерно-технічної експертизи, проведення якої просив доручити Національному науковому центру Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

В обґрунтуванням клопотання вказує, що наявні у справі №922/2274/25 первинні документи з приймання-передачі природного газу у січні-лютому 2023 містять неправильне, невідповідне Положенням №812, №222, наказу Мінрегіону від 24.08.2022 №155, умовам укладених договорів № 2013-ПСО(ТКЕ)-32, № 2304-ПСО(Т)-32, № 3616-ПСО(К)-32, а також нормативним документам з питань розрахунків витрат палива на відпущену електричну та теплову енергію при їх комбінованому виробництві на теплових електростанціях, розподілення обсягів природного газу за рахунок віднесення частини затверджених Мінрегіоном та фактично спожитих обсягів природного газу Обсягу ІІІ (фіксованого) до Обсягу природного газу для забезпечення безпеки постачання електричної енергії. Так, відповідно до Актів приймання-передачі природного газу №XРГ0100653 від 31.01.2023, №XPГ0101471 від 28.02.2023, складених відповідачем та АТ Оператор газорозподільної системи Харківміськгаз, загальні обсяги розподіленого у січні-лютому 2023 природного газу складають 34 136 844,30000 тис. м. куб. та 41 901 939,27000 тис. м. куб. Ці загальні обсяги розподілялись між кількома договорами постачання природного газу, укладеними сторонами на виконання Положень № 812, № 222. Так, на виконання Положення № 222, наказом Міненерго № 445 від 30.12.2022 затверджено та згідно з п. 1.3., п. 2.1. Договорів постачання природного газу № 2304-ПСО(Т)-32 від 24.01.2023, № 3616-ПСО(К)-32 від 06.02.2023 замовлено відповідачем Обсяг природного газу для забезпечення безпеки постачання електричної енергії у січні-лютому 2023 на рівні 5 000,000 тис. м. куб. та 15 000,000 тис. м. куб. Згідно з Комерційними актами приймання-передачі від 31.01.2023, від 28.02.2023 обсяги природного газу у період січня-лютого 2023 складають 5 000,000 тис. м. куб. та 15 000,000 тис. м. куб. На виконання Положення № 812, наказом Мінрегіону від 24.08.2022 № 155 затверджено та згідно з п. 2.1. Договору № 2013-ПСО(ТКЕ)-32 замовлено відповідачем Обсяг ІІІ (фіксований) для надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води бюджетним установам/організаціям та релігійним організаціям та/або постачання теплової енергії як товарної продукції для зазначених потреб у січні 2023 на рівні 4 113,74600 тис. м. куб., у лютому 2023 - 3 803,31900 тис. м. куб. Водночас, згідно з Актами приймання-передачі від 31.01.2023, від 28.02.2023 обсяги природного газу у період січня-лютого 2023 складають 3 820,90930 тис. м. куб. та 3 597,53127 тис. м. куб., різниця із затвердженими, погодженими та фактично спожитими обсягами складає 292,83670 тис. м. куб. та 205,78773 тис. м. куб. відповідно. З огляду на специфіку виробництва теплової та електричної енергії використання обсягів природного газу по категоріям споживання неможливо відстежити фізично, а розподіл витрат палива за такими окремими категоріями споживання здійснюється розрахунковим шляхом відповідно до галузевих методик (керівних документів), які затверджені наказами Міністерства енергетики та електрифікації України від 15.01.1996, Міністерства палива та енергетики України № 580 від 15.10.2003, № 265 від 24.05.2004, № 485 від 23.09.2005 та є нормативними документами. Заперечення відповідача проти позову в цій частині підтверджуються Інформацією про споживання ПрАТ Харківська ТЕЦ-5 природного газу у січні-лютому 2023, а відповідні розрахунки проведені згідно з ГКД 34.09.103-96 Розрахунок звітних техніко-економічних показників електростанції про теплову економічність устаткування, ГКД 34.09.107-2004 Методичні вказівки з основних положень нормування питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів в Міністерстві енергетики України, ГКД 34.09.100-2003 Витрати палива на відпущену електричну та теплову енергію при їх комбінованому виробництві на теплових електростанціях, СОУ-Н МПЕ 40.1.09.151:2005 Складання енергетичних характеристик устаткування, порядок визначення нормативних питомих витрат та заощадження палива на енергопідприємствах.

Крім того, відповідач додатково вказує, що визначення обсягів природного газу за договорами № 2013-ПСО(ТКЕ)-32, № 2304-ПСО(Т)-32, № 3616- ПСО(К)-32 у вересні 2022 - квітні 2023 здійснено всупереч вимогам п. 4 глави 1 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015, та передбаченого законодавством порядку визначення виробничо-технологічних втрат природного газу, без окремого виділення або пропорційного розподілу обсягів таких втрат на Обсяги І (фіксовані), ІІ, ІІІ (фіксовані), Обсяги природного газу для забезпечення безпеки постачання електричної енергії. В підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи №922/2274/25 надає додаток 4 до Типового договору розподілу природного газу, укладеного відповідачем з АТ Оператор газорозподільної системи Харківміськгаз, стосовно обсягів та порядку визначення виробничо-технологічних втрат. Ураховуючи вищевикладені обставини відповідач зауважує, що наявні у справі №922/2274/25 докази щодо обсягів постачання позивачем природного газу у спірний період є взаємно суперечливими.

З огляду на те, що дослідження та перевірка наявності документального підтвердження, правильності віднесення (розподілення) у спірний період природного газу Обсягу ІІІ (фіксованого), Обсягу природного газу для забезпечення безпеки постачання електричної енергії між обсягами, передбаченими Договорами № 2013-ПСО(ТКЕ)-32, № 2304-ПСО(Т)-32, № 3616-ПСО(К)-32, правильності розподілу витрат палива згідно з ГКД 34.09.103-96, ГКД 34.09.107-2004, ГКД 34.09.100-2003, СОУ-Н МПЕ 40.1.09.151:2005 передбачає зведення матеріального, теплового і електричного балансів, здійснення економічного перерозподілу тепла відпрацьованої пари турбін з наступним перерозподілом палива на відпущені електричну і теплову енергії при їх комбінованому виробництві; при цьому враховуються нормативні енергетичні характеристики устаткування, режими роботи ТЕЦ (теплове та електричне навантаження), витрати тепла на власні потреби турбін (Гкал (ГДж); витрати електроенергії на власні потреби з шин електростанції та пов`язані з відпуском електроенергії (тис. кВт-год), тощо, а отже вимагає наявності спеціальних знань.

Беручи до уваги наведене, суд першої інстанції слушно дійшов висновку про необхідність залучення спеціальних знань, оскільки встановлення та перевірка документального підтвердження, а також правильності розподілу виробничо-технологічних втрат природного газу між обсягами, визначеними договорами № 2013-ПСО(ТКЕ)-32, № 2304-ПСО(Т)-32 та № 3616-ПСО(К)-32, потребує спеціальних технічних і економічних знань, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Разом з тим, скаржник у своїй апеляційній скарзі вказує, що суд не мав підстав для застосування статті 99 ГПК України, оскільки відповідач не довів сукупність умов, необхідних для призначення експертизи. Всі істотні обставини спору вже підтверджені належними письмовими доказами - укладеним договором, додатковими угодами та актами приймання-передачі природного газу, які підписані самим відповідачем без будь-яких зауважень щодо обсягів, ціни та вартості газу. Відтак, усі дані, необхідні для встановлення факту постачання та розміру заборгованості, вже містяться у матеріалах справи, а тому проведення експертизи не є потрібним.

Колегія суддів зазначає, що такі доводи апелянта не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції, оскільки вони ґрунтуються на спрощеному розумінні предмета доказування у цій справі. Спір не обмежується встановленням самого факту постачання природного газу або перевіркою правильності оформлення договорів та актів приймання-передачі. Ключовим є питання правильності розподілу фактично спожитих обсягів природного газу між декількома договорами, укладеними між сторонами у спірний період, а також відповідності цього розподілу нормативним актам та галузевим методикам, що регулюють порядок визначення обсягів споживання та виробничо-технологічних втрат.

Підписання актів приймання-передачі без зауважень не виключає наявності розбіжностей щодо того, які саме обсяги повинні обліковуватися за кожним із договорів. Відповідач вказує на наявність суперечностей між обсягами, зазначеними в актах, і нормативно затвердженими показниками (зокрема за Положеннями № 812 та № 222, а також наказами Мінрегіону та Міненерго). Такі розбіжності не можуть бути усунені виключно шляхом правової оцінки наявних документів судом, оскільки вони вимагають спеціальних технічних і економічних знань, у тому числі аналізу теплових та енергетичних балансів, визначення технологічних втрат, застосування галузевих методик та формул.

Відповідно до статті 99 ГПК України, суд має право призначити експертизу у випадках, коли для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо. У цій справі надані позивачем документи не усувають зазначених суперечностей і не дають змоги без залучення експертів визначити правильність розподілу обсягів газу та, відповідно, розмір заборгованості. Саме тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав за необхідне призначити комплексну економічну та інженерно-технічну експертизу для повного, всебічного та об`єктивного встановлення фактичних обставин.

Апелянт також вказує, що питання, поставлені відповідачем перед експертом, виходять за межі предмета доказування у справі, адже предметом спору є саме стягнення заборгованості за поставлений природний газ, а не перевірка правильності розподілу виробничо-технологічних втрат природного газу між обсягами палива. До того ж, ухвала суду не має обґрунтування, чому саме суд вирішив ухвалити рішення про призначення експертизи.

Як вбачається з матеріалів, предметом спору у даній справі є не лише формальне встановлення факту поставки природного газу та наявності заборгованості за одним договором, а й правильність розподілу загальних обсягів спожитого газу між кількома договорами, укладеними сторонами у січнілютому 2023 року на виконання постанов Кабінету Міністрів України № 812 та № 222.

Згідно з актами приймання-передачі природного газу № XРГ0100653 від 31.01.2023 та № XPГ0101471 від 28.02.2023, складеними відповідачем та АТ «Харківміськгаз», у зазначений період через єдину точку виходу з газотранспортної системи було передано загальні обсяги природного газу 34 136 844,300 тис. мі та 41 901 939,270 тис. мі відповідно. Ці обсяги розподілялися між трьома договорами: № 2013-ПСО(ТКЕ)-32 (теплова енергія), № 2304-ПСО(Т)-32 та № 3616-ПСО(К)-32 (забезпечення безпеки постачання електричної енергії). Відповідач обґрунтовано вказує, що під час цього розподілу частина фіксованих обсягів природного газу, затверджених Мінрегіоном (Обсяг ІІІ), була неправильно віднесена до іншої категорії - газу для забезпечення безпеки постачання електричної енергії.

Особливість комбінованого виробництва теплової та електричної енергії на обладнанні ТЕЦ полягає в тому, що фізично розмежувати споживання газу за категоріями неможливо; відповідний розподіл здійснюється розрахунковим шляхом за спеціальними галузевими методиками (ГКД 34.09.103-96, ГКД 34.09.107-2004, ГКД 34.09.100-2003, СОУ-Н МПЕ 40.1.09.151:2005). Таким чином, визначення обсягів газу за кожним із договорів потребує спеціальних техніко-економічних знань.

З урахуванням цього, питання, поставлені відповідачем перед експертом, безпосередньо стосуються з`ясування правильності розподілу обсягів газу між договорами, що є істотним для визначення розміру боргу за спірним договором. Вони відповідають двом критеріям, визначеним ч. 2 ст. 76 ГПК України: підтверджують заперечення проти заявлених позовних вимог та мають інше значення для правильного вирішення справи.

У постанові від 04.12.2024 у справі № 910/2101/24 Верховний Суд зазначив, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідач наголошує, що дослідження та перевірка наявності документального підтвердження, правильності віднесення (розподілення) у спірний період природного газу Обсягу ІІІ (фіксованого), Обсягу природного газу для забезпечення безпеки постачання електричної енергії між обсягами, передбаченими Договорами № 2013- ПСО(ТКЕ)-32, № 2304-ПСО(Т)-32, № 3616-ПСО(К)-32, правильності розподілу витрат палива згідно з ГКД 34.09.103-96, ГКД 34.09.107-2004, ГКД 34.09.100-2003, СОУ-НМПЕ 40.1.09.151:2005 передбачає зведення матеріального, теплового і електричного балансів, здійснення економічного перерозподілу тепла відпрацьованої пари турбін з наступним перерозподілом палива на відпущені електричну і теплову енергії при їх комбінованому виробництві; при цьому враховуються нормативні енергетичні характеристики устаткування, режими роботи ТЕЦ (теплове та електричне навантаження), витрати тепла на власні потреби турбін (Гкал (ГДж); витрати електроенергії на власні потреби з шин електростанції та пов`язані з відпуском електроенергії (тис. кВт-год), тощо, а отже вимагає наявності спеціальних знань.

Дослідження та перевірка наявності документального підтвердження, правильності розподілу виробничо-технологічних втрат природного газу між обсягами, передбаченими Договорами № 2013-ПСО(ТКЕ)-32, № 2304-ПСО(Т)-32, № 3616- ПСО(К)-32, враховуючи відсутність у спірному періоді належним чином оформлених сторонами, Оператором ГРМ первинних документів щодо таких обсягів, також вимагає наявності спеціальних знань.

Саме з огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для призначення експертизи та задовольнив відповідне клопотання відповідача. Відтак, доводи апелянта про відсутність у судовій ухвалі належного обґрунтування не знаходять свого підтвердження та є безпідставними.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 01.03.2024 у справі № 910/17615/20, оскільки наведені у ній висновки не є релевантними для спірних правовідносин. У вказаній справі Верховний Суд розглядав питання зупинення провадження на підставі пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України у зв`язку з розглядом адміністративної справи про оскарження нормативно-правового акта. Верховний Суд наголосив, що у спорах про стягнення заборгованості за договорами купівлі-продажу природного газу предметом дослідження є встановлення факту та підстав невиконання відповідачем зобов`язань з оплати отриманого газу, і ці обставини суд може встановити самостійно на підставі наявних у справі доказів.

Проте такі висновки були зроблені виключно у контексті іншої підстави для зупинення провадження пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України і стосувалися ситуації, коли суд мав визначити дію нормативно-правового акта, що оскаржувався в адміністративному провадженні. Натомість у даній справі провадження було зупинено ухвалою суду від 25.08.2025 на підставі пункту 2 частини першої статті 228 ГПК України, тобто у зв`язку з призначенням судової експертизи. Саме тому наведені апелянтом висновки Верховного Суду у справі № 910/17615/20 не можуть бути застосовані у даному випадку.

Щодо посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 916/2708/21, колегія суддів зазначає, що правові висновки, викладені у ній, сформовані з приводу зовсім інших правовідносин складання акта приймання-передачі нерухомого майна, який не є самостійним правочином та був укладений на виконання рішень загальних зборів учасників юридичної особи. У цій справі Верховний Суд наголосив, що акт приймання-передачі може одночасно мати ознаки документа бухгалтерського обліку та підтверджувати певні факти, однак правова природа такого акта визначається залежно від його змісту та обставин кожної конкретної справи.

За аналогією з наведеним висновком, акти приймання-передачі природного газу, підписані між сторонами за Договором № 2013-ПСО(ТКЕ)-32, також не є самостійними правочинами. Вони складаються на підтвердження факту передачі природного газу та є первинними бухгалтерськими документами, що фіксують факти господарських операцій, а не вчинення нових правочинів. Відтак посилання апелянта на постанову у справі № 916/2708/21 є нерелевантним до спірних правовідносин.

Колегія суддів не приймає доводи апелянта про те, що призначення експертизи та зупинення провадження у справі суперечать принципу процесуальної економії та є наслідком зловживання відповідачем процесуальними правами.

Насамперед слід зазначити, що призначення судової експертизи не може вважатися затягуванням процесу, якщо її проведення об`єктивно необхідне для встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення спору. Як було зазначено вище, спір у даній справі стосується не лише формального факту постачання природного газу та підписання актів, а й правильності розподілу загальних обсягів газу між кількома договорами, що потребує спеціальних техніко-економічних знань і не може бути встановлено виключно на підставі письмових доказів. У таких випадках призначення експертизи є не проявом зловживання, а реалізацією судом свого обов`язку забезпечити повне, всебічне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи.

Щодо доводів про суперечливу поведінку відповідача, колегія суддів звертає увагу, що підписання актів приймання-передачі газу без зауважень саме по собі не виключає можливості заперечення правильності розподілу обсягів між договорами. Акти фіксують загальні обсяги поставленого газу, але не визначають, які саме частини цих обсягів належать до кожного з договорів у межах спеціальних обов`язків, покладених постановами Кабінету Міністрів України № 812 та № 222. Відповідно, відсутні підстави вважати, що відповідач відмовився від свого права ставити під сумнів розподіл обсягів палива, якщо цей розподіл був здійснений неналежним чином.

Дійсно, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України та усталеної практики Верховного Суду (зокрема, постанови від 30.01.2024 у справі № 910/903/23, від 24.09.2024 у справі №910/19091/23), учасники цивільних відносин повинні діяти добросовісно та послідовно. Доктрина venire contra factum proprium забороняє стороні поводитися всупереч своїй попередній поведінці, на яку інша сторона розумно покладалася. Водночас застосування цієї доктрини можливе лише за умови, що попередня поведінка однозначно свідчила про відмову від певного права або визнання відповідних обставин.

У цій справі підписання актів без зауважень не може розцінюватися як відмова від права оспорювати розподіл обсягів газу між договорами, оскільки такі акти не містять відомостей про розподіл, а лише фіксують загальний обсяг поставки. Отже, позиція відповідача щодо необхідності перевірки правильності розподілу не суперечить його попереднім діям і не є проявом недобросовісності чи суперечливої поведінки.

Таким чином, посилання апелянта на принцип процесуальної економії та доктрину заборони суперечливої поведінки не дають підстав для висновку про незаконність оскаржуваної ухвали. Призначення експертизи у даному випадку є виправданим процесуальним кроком, спрямованим на повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, а не на затягування судового розгляду.

З огляду на все вищенаведене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції діяв у межах наданих повноважень та правильно застосував норми процесуального права, коли призначив комплексну судову економічну та інженерно-технічну експертизу й зупинив провадження у справі на час її проведення.

Призначення експертизи у цьому випадку зумовлене реальною потребою у спеціальних технічних та економічних знаннях, без яких неможливо встановити істотні для правильного вирішення спору обставини, зокрема, правильність розподілу фактично спожитих обсягів природного газу між кількома договорами відповідно до нормативних актів та галузевих методик. Наявні у справі письмові докази не усувають наявних суперечностей та не дають змоги суду самостійно визначити ці обставини.

У зв`язку з цим колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг". Доводи апелянта не спростовують наведені висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" не підлягає задоволенню з підстав викладених вище, а ухвала Господарського суду Харківської області від 25.08.2025 у справі № 922/2274/25 має бути залишена без змін.

Керуючись статтями 269, п.1 ч.1 ст. 275, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.08.2025 у справі № 922/2274/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 16.10.2025.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман