ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"20" жовтня 2025 р. Cправа № 902/947/25

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Виноградського О. Є., за участю секретаря судового засідання Ганкіної А. Л., за участю:

представника позивача адвоката Хитрука І. С.,

представника відповідача Щербатого А. І. (самопредставництво)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця, в приміщенні Господарського суду Вінницької області справу № 902/947/25

за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «ПОДІЛЛЯ» (місцезнаходження: вул. Порошенка О. Героя України, буд. 74 А, селище Крижопіль, Тульчинський район, Вінницька область, 24600, ідентифікаційний код юридичної особи: 33143011)

до Томашпільської селищної ради (місцезнаходження: пл. Тараса Шевченка, буд. 4, селище Томашпіль, Тульчинський район, Вінницька область, 24200, ідентифікаційний код юридичної особи: 04326218)

про визнання додаткової угоди укладеною

У С Т А Н О В И В :

08.07.2025 Приватне акціонерне товариство «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «ПОДІЛЛЯ» звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Томашпільської селищної ради про визнання додаткової угоди до договору оренди укладеною.

08.07.2025 Приватне акціонерне товариство «Продовольча компанія «Поділля» звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Томашпільської селищної ради про визнання додаткової угоди до договору оренди укладеною.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що на підставі рішення 32 сесії 7 скликання Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області від 20.04.2018 № 130 між позивачем та Яланецькою сільською радою Томашпільського району було укладено Договір оренди № 7.

На підставі вказаного договору позивачу були надані в оренду неуспадковані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0213 га з кадастровим номером :02:000:0821 та площею 0,3146 з кадастровим номером :01:000:0822, які розташовані на території Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області.

Позивач стверджує, що належно виконував обов`язки орендаря і будь-яких претензій під час дії Договору оренди щодо порушення його умов зі сторони орендодавця не було.

Маючи намір поновити Договір оренди на той самий строк 7 років, позивач 26.03.2025 звернувся до відповідача з листом-повідомленням від 25.03.2025, до якого було додано проект відповідної додаткової угоди, а також витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки Земельної ділянки та витяг з Державного земельного кадастру. Відповіді на свій лист-повідомлення від відповідача позивач не отримав.

На переконання позивача, за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення відповідача про заперечення у поновленні договору оренди землі, на підставі п. 8 Договору оренди, абз. 4 Перехідних положень Закону України «Про оренду землі» та частин 1-3, 5, 6 статті 33 вказаного Закону та з урахування правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у Постанові від 31.08.2021 у справі № 903/1-30/19 Договір оренди № 2 від 04.06.2018 є поновленим на новий строк.

Обґрунтовуючи обраний спосіб захисту порушеного права позивач посилається на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в Постанові від 26.05.2020 у справі 908/299/18, відповідно до якої при вирішенні правовідносин щодо поновлення договору оренди шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди саме з викладенням її змісту.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2025 справу розподілено судді Виноградському О. Є.

Ухвалою судді Господарського суду Вінницької області від 14.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

15.07.2025 позивач отримав, надіслану йому через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.105 т.1).

15.07.2025 відповідач отримав, надіслану йому через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.105 т.1).

14.08.2025 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 106-109 т.1).

У відзиві відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною в повному обсязі.

Обґрунтовуючи свою позицію відповідач вказує, що відповідно до Договору № 7 від 04.06.2018 Яланецька сільська рада надала в оренду ПрАТ ПК «Поділля» земельну ділянку площею 2,0213 га, кадастровий номер :02:000:0821, та земельну ділянку площею 0,3146 га, кадастровий номер :02:000:0822 які належали ОСОБА_1 , яка померла. Яланецька сільська рада в даних відносинах виступала в статусі особи, яка управляє спадщиною, а не в статусі власника земельної ділянки, відповідно до частини 2 статті 1285 Цивільного Кодексу України, статті 4 Закону України «Про оренду землі», оскільки в складі спадщини є земельна ділянка. Позивач в позовній заяві не вірно посилається на частину 1 статті 1285 ЦКУ. Яланецька сільська рада була управителем спадщини в силу закону, що не потребувало додаткових дій по передачі майна управителю спадщини.

Відповідач зазначає, що в пункті 2 Рішення 32 сесії 7 скликання Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області від 20.04.2018 року зазначено що земельні ділянки передаються ПрАТ Продовольча компанія «Поділля» до моменту прийняття спадщини спадкоємцями або оформлення в комунальну власність Яланецької сільської ради строком не більше 7 років і у вказаному пункті відсутнє формулювання про можливість поновлення даного Договору на новий строк

Відповідач стверджує, що позивач помилково посилається на норму статті 33 Закону України «Про оренду землі». Норма статті 33 Закону України «Про оренду землі» є загальною нормою, яка регулює відносини між Орендодавцем та Орендарем. Спеціальна норма Закону, яка регулює відносини між Особою яка управляє спадщиною (Орендодавцем) та Орендарем є стаття 19 Закону України «Про оренду землі».

Також, відповідач зазначає, що Яланецька сільська рада та Томашпільська селищна рада, як правонаступник Яланецької сільської ради після реорганізації останньої не була та не є власником земельної ділянки, яка надана в оренду. Земельна ділянка, яка надана в оренду не є комунальною власністю територіальної громади, а є приватною власністю особи, яка померла. А отже до даних правовідносин не може бути застосована загальна норма статті 33 Закону України «Про оренду землі» ні в редакції станом на день укладення Договору ні в сьогоднішній редакції.

На переконання відповідача питання передачі в оренду земельної ділянки, що входить до складу спадщини регулюється статтею 4, 19 Закону України «Про оренду землі». В свою чергу в статті 19 Закону України «Про оренду землі» (чинного на момент настання дати закінчення договору) зазначено, що Особа, яка управляє спадщиною, у складі якої є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, що не перебуває в оренді, має право передати таку земельну ділянку в оренду на строк, передбачений цією статтею, без права на поновлення договору оренди землі.

20.08.2025 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 130-133 т.1).

У відповіді на відзив, позивач стверджує, що кваліфікація правовідносин відповідачем, за якою до спірних правовідносин слід застосовувати ч.6 ст.19 Закону України «Про оренду землі» (в чинній редакції), відповідно до якої особа, яка управляє спадщиною, у складі якої є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, що не перебуває в оренді, має право передати таку земельну ділянку в оренду на строк, передбачений цією статтею, без права на поновлення договору оренди землі є хибною.

Позивач переконаний, що на момент укладення договору оренди від 04.06.2018 законодавчих обмежень стосовно заборони поновлювати договір оренди землі, орендарем за яким є особа, яка управляє спадщиною, у складі якої є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, не було. В тому числі такої заборони не було і в ч.6 ст.19 Закону України «Про оренду землі», що діяла на момент укладення договору оренди від 04.06.2018.

Ч.6 ст.19 Закону України «Про оренду землі» було доповнено застереженням стосовно того, що такі договори оренди землі не поновлюються після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» (16.01.2020), а відповідно до статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Посилаючись на абз.4 Перехідних положень Закону України «Про оренду землі», відповідно до якого поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення, на висновки, викладені в постановах Верховного суду від 06.02.2024 у справі № 926/2284/22 та 29.03.2023 у справі № 909/992/20 позивач стверджує, що при поновленні договору оренди від 04.06.2018 застосуванню підлягає законодавство, яке було чинним на момент його укладення, а тому положення ч.6 ст.19 Закону України «Про оренду землі» зворотної дії не мають та не застосовуються в чинній редакцій до даних правовідносин.

19.08.2025 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с. 116-118 т.1).

У своїх запереченнях відповідач наполягає, що позивач безпідставно посилається на норму статті 33 Закону України «Про оренду землі», яка на думку позивача, в даних правовідносинах, дає йому право на поновлення Договору оренди на новий строк.

Відповідач переконаний, що норма статті 33 Закону України про оренду землі є загальною нормою, яка регулює відносини між орендодавцем та орендарем. Спеціальна норма Закону, яка регулює відносини між особою яка управляє спадщиною (орендодавцем) та орендарем є стаття 19 Закону України Про оренду землі.

Також відповідач переконаний, що умова пункту 8 Договору про переважне право орендаря на поновлення Договору оренди на новий строк, є нікчемною, оскільки не відповідала статті 19 Закону України «Про оренду землі», чинного на момент укладення Договору оренди, та Рішенню колегіального органу - сесії, як особи уповноваженої управляти спадщиною. Дана умова в Договорі оренди не створює юридичних наслідків. Відповідно до статті 203 Цивільного Кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам.

25.08.2025 від відповідача до суду надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

26.08.2025 суд постановив ухвалу про задоволення заяви відповідача та забезпечення представнику відповідача Щербатому А. І. участь у судовому засіданні 08.09.2025 о 15:00 у справі № 902/947/25 в режимі відеоконференції.

29.08.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

03.09.2025 суд постановив ухвалу про задоволення заяви представника позивача та забезпечення представнику позивача Хитруку І .С. участь у судових засіданнях у справі № 902/947/25 в режимі відеоконференції.

10.09.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу (вх. канц. суду № 01-34/9596/25 від 10.09.2025) (а.с. 153-154 т.1).

17.09.2025 від відповідача до суду надійшли заперечення стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та клопотання про їх зменшення (вх. канц. суду № 01-34/9930/25 від 17.09.2025) (а.с.158-160 т.1).

В судове засідання з`явились представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, а представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

За наслідками розгляду справи, у судовому засіданні після судових дебатів суд оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні.

Після ухвалення судом рішення, у судовому засіданні 20.10.2025, оголошено вступну та резолютивну частину рішення, яка долучена до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд установив.

20.04.2018 на 32 сесії 7 скликання Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області вирішено відповідно до ст. 1285 Цивільного кодексу України прийняти в управління спадщиною не успадковані земельні частки (паї) за номером: № 2, 158, 161, 202, 211, 234, 300, 405, 407, 846, 861 розташовані на території Яланецької сільської ради загальною площею 26,33 га.

Також, відповідно до вказаного рішення вирішено з метою збереження спадкового майна передати в оренду земельні ділянки № 2, 158, 161, 202, 211, 234, 300, 405, 407, 846, 861 ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» до моменту прийняття спадщини спадкоємцями або оформлення в комунальну власність Яланецької сільської ради строком не більше 7 років, договори оренди зареєструвати в порядку і в строки встановлені законодавством. Надати дозвіл ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж неуспадкованих земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) на території Яланецької сільської ради з подальшою передачею в оренду. Виготовлену землевпорядну документацію надати до Яланецької сільської ради для подальшого розгляду та затвердження сільською радою (а.с.16 т.1).

04.06.2018 Яланецька сільська рада та Приватне акціонерне товариство «Продовольча компанія «Поділля» уклали Договір оренди № 7 (далі за текстом «Договір оренди») (а.с.10-13 т.1).

Відповідно до пункту 1 Договору оренди орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування не успадковану земельну ділянку, яка знаходиться на території Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно пункту 2 Договору оренди в оренду передається земельна ділянка № 300 (2)1 з площею 2,0213 га. кадастровий номер: :02:000:0821 та ділянка № 300 (2)2 з площею 0,3146 га кадастровий номер :02:000:0822.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 75941,29 грн (пункт 5 Договору оренди).

Договір укладено на термін до моменту реєстрації права власності на земельну ділянку, але в будь-якому випадку діє до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. При цьому строк оренди становить не більше 7 років. Після закінчення строку цього договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії цього Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 8 Договору оренди).

Відповідно до пункту 9 Договору оренди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 6075,30 грн.

Земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пункт 13 Договору оренди).

Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код цільового призначення 01.01) (пункт 14 Договору оренди).

Об`єкт оренди за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту підписання договору оренди (пункт 18 Договору оренди).

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами (пункт 44 Договору оренди).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (індексний номер витягу 165597757, сформованого 06.05.2019) право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0821 площею 2,0213 га зареєстровано за Приватним акціонерним товариством «Продовольча компанія «Поділля» (а.с.14 т.1).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (індексний номер витягу 165598716, сформованого 06.05.2019) право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0822 площею 0,3146 га зареєстровано за Приватним акціонерним товариством «Продовольча компанія «Поділля» (а.с.15 т.1).

Листом від 25.03.2025 за вих. № 439 позивач звернувся до Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області з Листом-повідомленням про поновлення договорів оренди (а.с. 19 т.1).

Вказаним листом позивач повідомляє відповідача про належне виконання своїх обов`язків за вказаними в листі договорами оренди, в тому числі за Договором оренди.

Також, позивач, з посиланням на пункт 8 Договору оренди вказаним листом повідомляє відповідача про намір скористатися своїм переважним правом на поновлення Договору оренди на новий строк 7 років, та додає відповідний проект додаткової угоди.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі

1. Розташування земельних ділянок з кадастровим номером :02:000:0821 площею 2,0213 га та кадастровим номером :02:000:0822 площею 0,3146 га в межах Томашпільської селищної ради.

2. Право позивача на поновлення Договору оренди.

Щодо Розташування земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0821 площею 2,0213 га та кадастровим номером :02:000:0822 площею 0,3146 га в межах Томашпільської територіальної громади.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» перспективний план формування територій громад Автономної Республіки Крим, області розробляється Радою міністрів Автономної Республіки Крим, відповідною обласною державною адміністрацією згідно з методикою формування спроможних територіальних громад і охоплює всю територію Автономної Республіки Крим, області.

Згідно пункту першого частини другої розділу ІІ «Прикінцевих положень» Закону України Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад» від 16.04.2020 № 562-ІХ визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснюються на основі затверджених Кабінетом Міністрів України перспективних планів формування територій громад, областей.

Розпорядженням від 06.05.2020 № 512-р Кабінет Міністрів України визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Вінницької області, відповідно до якого Яланецька територіальна громада входить до складу Томашпільської територіальної громади.

Згідно пункту 7-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування» в редакції Закону України Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад» від 16.04.2020 № 562-ІХ до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснює Кабінет Міністрів України.

Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 за № 707-р «Про затвердження адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області» до Томашпільської територіальної громади увійшла територія Яланецької територіальної громади.

Отже, з дати прийняття Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 за № 707-р земельні ділянки з кадастровим номером :02:000:0821 площею 2,0213 га та кадастровим номером :02:000:0822 площею 0,3146 га знаходяться в межах Томашпільської територіальної громади.

Щодо права позивача на поновлення Договору оренди

За приписами статті 1285 ЦК України якщо у складі спадщини є майно, яке потребує утримання, догляду, вчинення інших фактичних чи юридичних дій для підтримання його в належному стані, нотаріус, а в населених пунктах, де немає нотаріуса, - відповідний орган місцевого самоврядування, у разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту укладають договір на управління спадщиною з іншою особою.

У разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту особою, яка управляє спадщиною, до складу якої входить земельна ділянка, є сільська, селищна, міська рада за місцезнаходженням такої земельної ділянки.

Особа, яка управляє спадщиною, має право на вчинення будь-яких необхідних дій, спрямованих на збереження спадщини до з`явлення спадкоємців або до прийняття спадщини.

Особа, яка управляє спадщиною, має право на плату за виконання своїх повноважень.

Відповідно до частини першої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини (частина перша статті 334 ЦПК України).

Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону (частина перша статті 338 ЦПК України).

В матеріалах справи відсутнє рішення суду за місцезнаходженням земельних ділянок з кадастровим номером :02:000:0821 площею 2,0213 га та кадастровим номером :02:000:0822 площею 0,3146 га про визнання спадщини відумерлою та про передачу вказаних земельних ділянок Томашпільської територіальної громади.

Також, в судовому засіданні представник відповідача підтвердив, що відповідач не звертався до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, тому Томашпільська територіальна громада не є власником земельних ділянок з кадастровим номером :02:000:0821 та кадастровим номером :02:000:0822, а Томашпільська селищна рада управляє нею.

Відповідно до частини п`ятої статті 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцем земельної ділянки, що входить до складу спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, є особа, яка управляє спадщиною.

Позивач обґрунтовуючи своє право на поновлення Договору оренди посилається на частини п`яту, шосту статті 19, частини 1-3, 5, 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та абзац четвертий «Перехідних положень» вказаного закону, оскільки на момент укладення договору оренди від 04.06.2018 законодавчих обмежень стосовно заборони поновлювати договір оренди землі, орендарем за яким є особа, яка управляє спадщиною, у складі якої є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, не було. В тому числі такої заборони не було і в ч.6 ст.19 Закону України «Про оренду землі», що діяла на момент укладення договору оренди від 04.06.2018.

Суд відхиляє вказані аргументи позивача.

Відповідно до частини третьої статті 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Аналіз положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» дозволяє дійти висновку, що переважне право на поновлення договору оренди землі виникає за наявності наступних умов:

1. належного виконання обов`язків за умовами договору;

2. повідомлення про намір скористатися переважним правом орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі;

3. відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору.

Таким чином переважне право на поновлення договору оренди, за наявності інших умов, виникає не раніше встановлення факту належного виконання обов`язків за умовами договору станом на момент повідомлення про намір скористатися вказаним правом.

Оскільки відповідачем отримано лист-повідомлення про поновлення Договору оренди (а.с.19 т.1) 26.03.2025, то станом на вказану дату, відповідно до частин третьої статті 5 ЦК України слід застосовувати чинний акт цивільного законодавства.

Станом на 26.03.2025 діяла частина шоста статті 19 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої особа, яка управляє спадщиною, у складі якої є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, що не перебуває в оренді, має право передати таку земельну ділянку в оренду на строк, передбачений цією статтею, без права на поновлення договору оренди землі (частина шоста статті 19 Закону України «Про оренду землі» в редакції закону № 340-IX від 05.12.2019).

Отже, станом на дату звернення позивача до відповідача про поновлення Договору оренди у відповідача було відсутнє право на вчинення відповідного правочину.

Також, суд бере до уваги, що норми статті 33 Закону України «Про оренду землі» є загальними щодо учасників правовідносин оренди. В той же час, норма частини шостої статті 19 вказаного закону є спеціальною відносно права особи, яка управляє спадщиною щодо передачі в оренду земельної ділянки, що входить до складу спадщини і зокрема встановлює заборону на поновлення такого договору.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина перша статті 2 ГПК України).

Відповідно до частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши вищевказані норми права, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного окремого доказу, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» до Томашпільської селищної ради задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76 80, 129, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Вінницької області,

У Х В А Л И В :

1. В позові Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» (вул. Порошенка О. Героя України, буд. 74 А, селище Крижопіль, Тульчинський район, Вінницька область, 24600, ідентифікаційний код юридичної особи 33143011) до Томашпільської селищної ради (пл. Тараса Шевченка, буд. 4, селище Томашпіль, Тульчинський район, Вінницька область, 24200, ідентифікаційний код юридичної особи 04326218) про визнання додаткової угоди укладеною відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Згідно з частини першої статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник рішення надіслати учасникам справи до електронних кабінетів у системі ЄСІТС, за їх відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 22 жовтня 2025 р.

Суддя Олег ВИНОГРАДСЬКИЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи