ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2025м. ДніпроСправа № 904/2364/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Делт Компані", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод", м. Верхівцеве, Кам`янський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором на внутрішні перевезення вантажів автомобільним транспортом

Суддя Красота О.І.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Делт Компані" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" і просить суд стягнути основний борг у розмірі 435 693,55 грн., штраф за простій транспортних засобів у розмірі 5 000,00 грн., 3% річних у розмірі 3 010,35 грн., інфляційні втрати у розмірі 9 207,49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору на внутрішні перевезення вантажів автомобільним транспортом № ВПАТ-084-ВОЕЗ-О від 08.04.2024 в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг з перевезення.

Ухвалою суду від 14.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач відзив на позов до суду не надав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 46).

З урахуванням викладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Справу відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглянуто судом протягом розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

08.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Делт Компані" (далі Позивач, Перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" (далі Відповідач, Замовник) укладено Договір на внутрішні перевезення вантажів автомобільним транспортом № ВПАТ-084-ВОЕЗ-О (далі Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору Перевізник зобов`язується протягом усього строку дії Договору за завданням Замовника в обумовлені сторонами строки приймати довірений йому Замовником вантаж, а саме олія соняшникова, доставляти цей вантаж власним автомобільним транспортом до пункту призначення та видавати його визначеній Замовником особі, яка має право на одержання такого вантажу, а Замовник зобов`язується оплачувати належним чином надані Перевізником послуги.

За умовами п. 2.1 Договору Перевізник здійснює перевезення вантажів на підставі письмової або усної заявки Замовника, в якій зазначається вся необхідна для виконання умов Договору інформація, а саме: найменування Замовника; найменування та реквізити вантажовідправника; найменування та реквізити вантажоодержувача; інформація про вантаж (найменування, характеристика, кількість, об`єм, пакування тощо); адреса, дата та час (години) місяць завантаження і розвантаження вантажу; вартість послуги.

Відповідно до п. 2.2 Договору заявка на перевезення вантажів подається Замовником не менше ніж за одну добу до моменту подання автомобіля до пункту завантаження. У разі термінового перевезення вантажів за згодою сторін Замовник подає, а Перевізник приймає до виконання заявку у той самий день, але не менше, ніж за одну годину до моменту подання автомобіля до пункту завантаження. Перевізник протягом однієї години з моменту отримання заявки від Замовника зобов`язується підтвердити прийняття заявки або надання відмови від її виконання з обов`язковим обґрунтуванням поважності причин такої відмови. У разі направлення Перевізником на адресу Замовника підписаної уповноваженою особою Перевізника отриманої заявки, така заявка вважається погодженою сторонами і прийнятою до виконання Перевізником. У разі відсутності у Замовника жодної відповіді Перевізника щодо заявки Замовника протягом однієї години з моменту отримання Перевізником заявки, така заявка вважається прийнятою до виконання Перевізником автоматично.

Згідно з пп. 3.1.12 п. 3.1 Договору Перевізник зобов`язаний протягом 3 календарних днів з дати передання вантажу Вантажоодержувачу надати Замовнику пакет документів на підтвердження факту вантажу, а також акт виконаних робіт (послуг) для підписання.

За умовами пп. 3.2.6 п. 3.2 Договору Замовник зобов`язаний здійснити своєчасну та повну оплату за послуги з перевезення Перевізнику в порядку і згідно з умовами, передбаченими Договором та Заявками.

Відповідно до п. 4.1 Договору надання послуг фіксується двостороннім Актом виконаних робіт (послуг), який складається у двох примірниках, по одному для кожної із сторін, підписується уповноваженими представниками Перевізника й Замовника та засвідчується печатками сторін і повинен містити таку інформацію: найменування Перевізника й Замовника; Вантажовідправника та Вантажоодержувача; інформація про перевезений вантаж; дата і маршрут перевезення; інформація про транспортний засіб; вартість перевезення.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що загальна сума Договору складається із сум вартостей підписаних обома сторонами актів виконаних робіт (послуг).

Згідно з п. 4.3 Договору вартість послуг з перевезення узгоджується сторонами при оформленні заявки на перевезення до початку перевезення вантажів. Якщо вартість перевезення, визначена Перевізником під час оформлення заявки, не влаштовує Замовника, останній має право відмовитись від погодженої заявки до початку перевезення.

Відповідно до п. 4.4 Договору послуги вважаються виконаними належним чином, якщо вантаж доставлено у відповідності до умов, узгоджених сторонами у відповідній заявці.

За умовами п. 4.5 Договору факт надання послуги з перевезення підтверджується: документами, що підтверджують передавання вантажу від Вантажовідправника Перевізнику, передавання вантажу Перевізником Вантажоодержувачу згідно з чинним законодавством України, товарно-транспортною накладною, Актом виконаних робіт (послуг).

Відповідно до п. 4.6 Договору Замовник оплачує вартість послуг з перевезення на підставі виставленого Перевізником рахунку-фактури протягом 7 (семи) банківських днів з моменту отримання Замовником від Перевізника належним чином оформлених документів згідно з п. 4.5 Договору. При здійсненні оплати Замовник має право вартість послуг за рахунком-фактурою зменшити на суми заборгованості Перевізника перед Замовником відповідно до п.п. 5.3, 5.4.1 Договору.

Пунктом 4.7 Договору передбачено, що підставою для виставлення рахунку-фактури є дані підписаного сторонами акту виконаних робіт (послуг), відмітки Замовника у супровідних документах, а також акти, складені для підтвердження фактів, які можуть бути підставою для покладання на Перевізника матеріальної відповідальності.

За умовами п. 4.8 Договору Замовник має право затримати оплату перевезення, якщо будь-які документи, надані Перевізником, не відповідають вимогам чинного законодавства України і/чи містять помилки або невідповідності, пропорційно кількості днів, протягом яких такі помилки і/чи невідповідності будуть виправлені та/або документи будуть приведені у відповідність до чинного законодавства України і передані Замовнику.

Відповідно до п. 4.9 Договору у разі відсутності претензій у Замовника до якості перевезення, Замовник підписує наданий Перевізником акт виконаних робіт (послуг). За наявності претензій щодо якості перевезення Замовник надає Перевізнику мотивовану письмову відмову від прийняття послуг. У разі наявності у Замовника претензій щодо якості наданих Перевізником послуг, строк оплати продовжується на кількість днів, протягом яких сторони врегульовували розбіжності.

Згідно з п. 4.10 Договору сторони дійшли згоди відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України про використання при виконанні умов Договору факсимільного відтворення підпису керівників сторін.

За умовами п. 5.6 Договору Замовник зобов`язаний сплатити Перевізнику за його вимогою штраф за простій у розмірі 1 000,00 грн. за транспортний засіб за кожну повну добу простою. При цьому простоєм транспортного засобу є несвоєчасне завантаження/розвантаження транспортного засобу, що сталось з вини Замовника, що обчислюється, починаючи з 49 години після подачі транспортного засобу на завантаження/розвантаження.

Пунктом 9.1 Договору передбачено, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2024. Строк дії Договору автоматично продовжується до 31 числа грудня, наступного календарного року, якщо до закінчення строку дії Договору жодна зі сторін не заявить про його припинення.

На виконання умов Договору Позивач надав Відповідачу послуги з перевезення на загальну суму 435 693,55 грн., що підтверджується актами надання послуг:

- № 439 від 20.12.2024 на суму 37 800,00 грн.;

- № 474 від 31.12.2024 на суму 37 504,67 грн.;

- № 21 від 16.01.2025 на суму 37 351,96 грн.;

- № 29 від 18.01.2025 на суму 68 414,09 грн.;

- № 30 від 24.01.2025 на суму 37 830,00 грн.;

- № 75 від 10.02.2025 на суму 37 361,47 грн.;

- № 76 від 18.02.2025 на суму 38 100,00 грн.;

- № 100 від 01.03.2025 на суму 141 331,36 грн.,

які підписані сторонами без будь-яких зауважень і заперечень, а також виставив рахунки на оплату № 439 від 20.12.2024, № 474 від 31.12.2024, № 21 від 16.01.2025, № 29 від 18.01.2025, № 30 від 24.01.2025, № 75 від 10.02.2025, № 76 від 18.02.2025, № 100 від 01.03.2025.

Крім того, надання послуг з перевезення підтверджується товарно-транспортними накладними № 000009478 від 19.12.2024, № 000009555 від 25.12.2024, № 000000068 від 14.01.2025, № 000000116 від 17.01.2025, № 000000120 від 17.01.2025, № 000000225 від 22.01.2025, № 000000287 від 03.02.2025, № 000000377 від 17.02.2025, № 000000449 від 27.02.2025, № 000000443 від 27.02.2025, № 000000444 від 27.02.2025, № 000000445 від 27.02.2025 та зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними № 57 від 20.12.2024, № 91 від 31.12.2024, № 32 від 16.01.2025, № 41 від 18.01.2025, № 53 від 24.01.2025, № 13 від 10.02.2025, № 22 від 18.02.2025, № 1 від 01.03.2025.

Однак, Відповідач не здійснив оплату наданих послуг з перевезення.

Згідно з актом звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2024 08.04.2025 станом на 08.04.2025 Відповідач підтвердив наявність заборгованості у розмірі 435 693,55 грн.

Крім того, Позивач зазначає, що 18.04.2024 він виставив Відповідачу рахунок на оплату № 2 на сплату штрафів за простій транспортних засобів (1 авто за період з 15.04.2024 по 17.04.2024) авто АЕ 4703 ТК + причіп НОМЕР_1 ), штраф за простій транспортних засобів (1 авто за період з 15.04.2024 по 17.04.2024) авто АЕ0682 РА + причіп АЕ1642ХF), штраф за простій транспортних засобів (1 авто за період з 16.04.2024 по 17.04.2024) авто АЕ 0683РА + причіп НОМЕР_2 ) на загальну суму 5 000,00 грн.

Відповідач визнав зазначений штраф, про що 18.04.2024 ним було підписано акт надання послуг № 2 від 18.04.2024.

Натомість Відповідачем не оплачено штраф за простій транспортних засобів у розмірі 5 000,00 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення Позивача з позовом до суду.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з таких підстав.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Норма аналогічного змісту викладена у частині 1 статті 307 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 909 Цивільного кодексу України договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ч. 1 ст. 916 Цивільного кодексу України за перевезення вантажу стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Частиною 1 статті 919 Цивільного кодексу України передбачено, що доставка вантажу до пункту призначення здійснюється перевізником у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За приписів ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови п. 4.6 Договору, кінцевим строком оплати наданих послуг з перевезення є:

- за актом № 439 від 20.12.2024 - 31.12.2024;

- за актом № 474 від 31.12.2024 - 09.01.2025;

- за актом № 21 від 16.01.2025 - 28.01.2025;

- за актом № 29 від 18.01.2025 - 27.01.2025;

- за актом № 30 від 24.01.2025 - 04.02.2025;

- за актом № 75 від 10.02.2025 - 19.02.2025;

- за актом № 76 від 18.02.2025 - 27.02.2025;

- за актом № 100 від 01.03.2025 - 11.03.2025.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач не здійснив оплату наданих послуг з перевезення.

Заборгованість, яка лишилась несплаченою Відповідачем, складає 435 693,55 грн., що також підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2024 08.04.2025 станом на 08.04.2025.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з Відповідача основного боргу у розмірі 435 693,55 грн. підлягає задоволенню.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як вказувалось вище, за умовами п. 5.6 Договору Замовник зобов`язаний сплатити Перевізнику за його вимогою штраф за простій у розмірі 1 000,00 грн. за транспортний засіб за кожну повну добу простою. При цьому простоєм транспортного засобу є несвоєчасне завантаження/розвантаження транспортного засобу, що сталось з вини Замовника, що обчислюється, починаючи з 49 години після подачі транспортного засобу на завантаження/розвантаження.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача штраф за простій транспортних засобів у розмірі 5 000,00 грн.

Як вказувалось вище, Позивач зазначає, що 18.04.2024 він виставив Відповідачу рахунок на оплату № 2 на сплату штрафів за простій транспортних засобів (1 авто за період з 15.04.2024 по 17.04.2024) авто АЕ 4703 ТК + причіп НОМЕР_1 ), штраф за простій транспортних засобів (1 авто за період з 15.04.2024 по 17.04.2024) авто АЕ0682 РА + причіп АЕ1642ХF), штраф за простій транспортних засобів (1 авто за період з 16.04.2024 по 17.04.2024) авто АЕ 0683РА + причіп НОМЕР_2 ) на загальну суму 5 000,00 грн.

Відповідач визнав зазначений штраф, про що 18.04.2024 ним було підписано акт надання послуг № 2 від 18.04.2024.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивачем до суду не надано доказів стосовно виставлення Позивачем 18.04.2024 рахунку на оплату № 2 на сплату штрафів за простій транспортних засобів на загальну суму 5 000,00 грн., як і не надано акту надання послуг № 2 від 18.04.2024, яким (як вказує Позивач) Відповідачем визнаний зазначений штраф. Додатки до позовної заяви не містять вказаних документів, на які посилається Позивач.

Зазначені обставини вказують про недоведеність Позивачем вимог у цій частині та відповідно не можуть бути задоволені судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача 3% річних за загальний період та за кожним актом окремо з 02.01.2025 по 08.05.2025 у розмірі 3 010,35 грн. та інфляційні втрати за загальний період з січня по березень 2025 року у розмірі 9 207,49 грн.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок 3% річних, дійшов висновку, що вказаний розрахунок зроблено невірно, оскільки останнім він зроблений із застосуванням більшої кількості днів, які не співпадають з періодом, за яким здійснювався розрахунок по кожному з актів.

Зробивши власний розрахунок 3% річних, з урахуванням кінцевого строку оплати, початку періоду прострочки, з урахуванням кінцевого періоду нарахування, вказаного Позивачем, суд дійшов висновку про задоволення вимог в цій частині в сумі 2 038,97 грн., в решті вимог в цій частині в сумі 971,38 грн. слід відмовити.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок інфляційних втрат, дійшов висновку, що вказаний розрахунок зроблено вірно, тому позовна вимога щодо стягнення з Відповідача інфляційних втрат у розмірі 9 207,49 грн. підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з Відповідача основного боргу у розмірі 435 693,55 грн., 3% річних у розмірі 2 038,97 грн., інфляційних втрат у розмірі 9 207,49 грн.

В решті позову слід відмовити.

У зв`язку із частковим задоволенням позову судовий збір за подання позовної заяви відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, ч. 9 ст. 165, ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхівцевський олійноекстракційний завод" (51660, Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Верхівцеве, вул. Нова, 50-А, ідентифікаційний код в ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Делт Компані" (49047, м. Дніпро, вул. Горобців Братів, 53А, ідентифікаційний код в ) основний борг у розмірі 435 693,55 грн., 3% річних у розмірі 2 038,97 грн., інфляційні втрати у розмірі 9 207,49 грн., судовий збір у розмірі 5 363,28 грн.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

17.10.2025