ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"14" жовтня 2025 р. Справа№ 910/6923/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Коротун О.М.

перевіряючи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Матінка"

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025

у справі № 910/6923/25 (суддя Ягічева Н.І.)

за позовом Комунального підприємства Міжнародного Аеропорту "Київ" (Жуляни)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Матінка"

про стягнення 171 254,66 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Міжнародний Аеропорт "Київ" (Жуляни) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Матінка" про стягнення 171 254,66 грн., з яких: 122 019,31 грн. - основна сума боргу, 29 170,93 грн. - пеня, 3 824,57 грн. - 3 % річних, 16 239,85 грн. - інфляційні витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором про користування інфраструктурою аеропорту та виконання вимог з екологічної безпеки №324-2011 від 01.09.2011 відповідач в обумовлений строк не здійснив у повному обсязі та у визначені договором строки оплату послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 позов задоволено частково. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Матінка" на користь Комунального підприємства Міжнародного Аеропорту "Київ" (Жуляни) 122 019,31 грн - основного боргу, 11 663, 71 грн - пені, 1 153, 33 грн - 3 % річних, 5 329, 25 грн - інфляційні втрати та 2 478, 30 - витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Матінка" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 у справі № 910/6923/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ТОВ фірма "Матінка" 11 663,71 грн - пені, 1 153,33 грн - 3 % річних, 5 329,25 грн - інфляційні втрати.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Матінка" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 у справі № 910/6923/25 залишено без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Матінка" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 у справі № 910/6923/25 з доданими до неї документами повернуто апелянту, з огляду на не усунення недоліків апеляційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Матінка" 09.10.2025 повторно звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 у справі №910/6923/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ТОВ Фірма "Матінка" 11 663,71 грн - пені, 1 153,33 грн - 3 % річних, 5 329,25 грн - інфляційних втрат.

Крім того апеляційна скарга містить клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування поданого клопотання скаржник зазначає, що 08.09.2025 на виконання вимог ухвали було сплачено судовий збір в строки встановлені судом для усунення недоліків апеляційної скарги, однак, в наслідок збігу багатьох обставин (хворобливого стану, поганого самопочуття та великою завантаженістю представника) повідомлення про сплату судового збору та фактичне виконання ухвали про усунення недоліків не було направлено, у зв`язку з чим ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2025 апеляційну скаргу було повернуто скаржнику.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення було складено судом - 31.07.2025, відповідно останнім днем строку, у який вказане рішення могло бути оскаржене в апеляційному порядку, є 20.08.2025.

Первісно відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою 20.08.2025 (протягом 20 днів з моменту підписання повного тексту судового рішення).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Матінка" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 у справі № 910/6923/25 залишено без руху.

При цьому, скаржнику встановлено строк для усунення встановленого при поданні апеляційної скарги недоліку шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів сплати судового збору у розмірі 3 633, 60 грн.

Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху від 28.08.2025 була доставлена до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Матінка" - 02.09.2025 17:43, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа.

Отже, перебіг строку, встановленого судом для усунення недоліків, розпочався з наступного дня - 03.09.2025, та закінчився - 13.09.2025.

Враховуючи невиконання апелянтом вимог ухвали суду від 28.08.2025, а саме ненадання доказів сплати судового збору, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Матінка" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 у справі № 910/6923/25 повернуто скаржнику з доданими до неї документами.

Вказана ухвала доставлена Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "Матінка" до електронного кабінету засобами підсистем ЄСІТС - 06.10.2025 о 17:12, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа.

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Матінка" повторно звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою за допомогою підсистеми "Електронний суд" - 09.10.2025

Згідно зі статтею 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених статтею 46 ГПК України.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Наведеними процесуальними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Водночас, згідно із частиною 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З правового контексту наведеної норми слідує, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме причини такий строк було порушено скаржником, чи є ця причина поважною та чи підлягає він поновленню.

Вирішення питання про поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і поновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України.

Суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини поновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

На особу, яка звертається з відповідною заявою, з огляду на вимоги статей 13, 74 ГПК України, покладається обов`язок довести ті обставини, на які остання посилається як на підставу для поновлення пропущеного процесуального строку. Без доведення заявником таких обставин підстави для поновлення пропущеного строку та розгляду відповідної заяви у суду відсутні.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Сам по собі факт повернення вчасно поданої вперше (у даному випадку поданої протягом 20 днів з моменту отримання повного тексту рішення суду) апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу.

Суди мають враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 19.06.2020 у справі № 280/4682/19), від 18.06.2020 у справі № 400/524/19), від 17.06.2020 у справі № 280/4951/19 тощо.

У даній справі, відповідачем при подачі апеляційної скарги вперше не було дотримано вимоги статті 258 ГПК України, а саме, не було додано докази сплати судового збору, у зв`язку з чим ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2025 у справі №910/6923/25 апеляційну скаргу залишено без руху з наданням відповідного строку на усунення недоліків.

У повторно поданій апеляційній скарзі відповідач вказує про те, що ним 08.09.2025 усунуто недоліки апеляційної скарги та сплачено судовий збір в розмірі 3 633, 60 грн.

Стосовно обґрунтування причин пропуску суд зазначає, що саме лише прохання поновити відповідний строк, з посиланням на хворобливий стан, погане самопочуття та велику завантаженість представника, не можуть бути віднесені судом до особливих чи непереборних обставин, що зумовили пропуск встановленого строку на апеляційне оскарження, а відтак не можуть вважатися належним обґрунтуванням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відносно доводів скаржника про обов`язок суду перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Перевірка зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України здійснюється на підставі поданих заявником доказів на підтвердження сплати суми судового збору (постанова Верховного Суду від 13.04.2023 у справі №640/18777/21).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.03.2024 у справі №911/3656/20, оскільки норми Закону України «Про судовий збір» та ГПК України не встановлюють обмежень щодо форми оплати та порядку підтвердження платежу на оплату судового збору (здійсненого на виконання ухвали суду про залишення скарги без руху), достатнім для здійснення судом такої перевірки буде надходження у межах установлених судом строків будь-якої письмової інформації щодо оплати такого збору, тим більше, що перевірка зарахування судового збору здійснюється судом за допомогою автоматизованої системи документообігу суду - комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» у вкладці реєстр підтвердження оплат - сплата судового збору за наступними пошуковими критеріями: дата платіжного документа / сума платежу / РНОКПП (ЄДРПОУ) платника.

Таким чином, для надання можливості суду перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету, Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "Матінка" необхідно було вчинити відповідну процесуальну дію - подати заяву про усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений процесуальний строк та надати разом із заявою доказ сплати судового збору або хоча б зазначити відповідні реквізити платіжного документа.

Однак, такий обов`язок скаржником не виконаний, що виключає можливість суду перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету та відкрити провадження у справі.

Отже, розглянувши доводи відповідача, викладені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції встановив, що причини подання відповідачем повторної апеляційної скарги в цій справі пов`язані з обставинами суб`єктивного характеру, оскільки подання належно оформленої вперше поданої апеляційної скарги та своєчасне усунення виявлених недоліків у повному обсязі залежало виключно від його волевиявлення; апелянтом не наведено таких обставин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, які є поважними та об`єктивно непереборними.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що процесуальний строк з 28.08.2025 (перша ухвала апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху) по 01.10.2025 (ухвала про повернення апеляційної скарги) був пропущений відповідачем виключно через невиконання ним вимог ухвали суду (неподання доказів сплати судового збору).

Наведене, так само як і вчасне усунення недоліків апеляційної скарги, залежало не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, які особа, яка подала апеляційну скаргу, могла і повинна була уникнути при поданні апеляційної скарги (постанова Верховного Суду від 15.11.2023 у справі №915/43/22).

Звертаючись з даною апеляційною скаргою апелянт посилається на погане самопочуття, хворобливий стан та велику завантаженість представника.

Колегія суддів вказує, що наведені підстави не є поважними причинами та в певній мірі зводяться до внутрішньої організації роботи самого скаржника, та мають суб`єктивний характер.

Отже, оскільки причини пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження в цій справі пов`язані з обставинами суб`єктивного характеру, оскільки подання належно оформленої апеляційної скарги та своєчасне усунення виявлених недоліків у повному належному обсязі залежало виключно від волевиявлення відповідача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про їх неповажність.

Колегія суддів зауважує, що існування обставини повернення апеляційної скарги, яка не позбавляє скаржника на повторне звернення до суду апеляційної інстанції, не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої апеляційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш, за відсутності поважних причин.

Питання щодо поважності причини пропуску процесуального строку є питанням факту, а не питанням права. Невиконання скаржником вимог Господарського процесуального кодексу України щодо подання належним чином оформленої апеляційної скарги за відсутності відповідних підтверджуючих доказів неможливості вчинення процесуальної дії у встановленим законом строк, не може свідчити про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, адже не є таким, що не залежить від волі особи, яка її подає.

Отже, виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що наведені апелянтом підстави в обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання апеляційної скарги є неповажними, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Матінка" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 у справі №910/6923/25 без руху.

Згідно ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням визнання причин, наведених скаржником в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на звернення до суду апеляційної інстанції із заявою, в якій зазначити інші підстави для поновлення строку.

Керуючись статтями 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 у справі №910/6923/25 - не поважними.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Матінка" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 у справі №910/6923/25 - залишити без руху.

3. Запропонувати скаржнику протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку та вказати інші підстави для поновлення строку.

4. Попередити Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Матінка", що при невиконанні вимог даної ухвали в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 ГПК України.

5. Копію даної ухвали направити учасникам апеляційного провадження через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до їх електронних кабінетів.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Коротун