ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/662/25

Господарський суд Житомирської області

Суддя Нестерчук С. С.

за участю секретаря судового засідання: Бугайова І. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біофорест 2020»

до Акціонерного товариства «Житомиробленерго»

про стягнення 660 016,37 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Кащенко В. А. (у порядку самопредставництва), адвокат Удод П. М.

від відповідача: Алєксійчук С. В. (у порядку самопредставництва), адвокат Приведьон В. М.

І. СУТЬ СПОРУ

1. Стислий виклад позиції позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю «Біофорест 2020» (далі - позивач, ТОВ «Біофорест 2020») звернулося 21.05.2025 до Господарського суду Житомирської області (далі - Суд) з позовом (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 17.07.2025) до Акціонерного товариства «Житомиробленерго» (далі - відповідач, АТ «Житомиробленерго») про стягнення 660 016,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно нарахував упродовж січня-вересня 2023 року плату за розподіл електричної енергії за тарифами 2 класу напруги, всупереч чинним умовам Договору №102-Ш, яким було визначено 1 клас напруги, що призвело до безпідставної сплати позивачем надмірних коштів.

Правові підстави ст. 1212 Цивільного кодексу України.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх.№7668/25 від 16.06.2025) заперечує проти позову з огляду на таке:

- взаємовідносини сторін регулюються публічним договором приєднання, умови якого є типовими і однаковими для всіх споживачів (ст. 633, 634 ЦК України, п. 1.1 Договору, ПРРЕЕ);

- 04.01.2022 на вебсайті Відповідача було опубліковано зміни до Договору щодо диференціації споживачів за класами напруги, що вносилися у зв`язку із набранням чинності Постанови НКРЕКП від 25.08.2021р. №1430, відповідно до яких Позивач з 01 січня 2022 року відноситься до споживачів 2 класу напруги;

- позивач погодився зі змінами до Договору (в частині зміни класу напруги та застосування відповідного тарифу на послуги з розподілу електричної енергії на рівні 2-го класу), оскільки оплачував рахунки по тарифу на рівні 2 (другого) класу напруги.

ІІ. Процесуальні дії у справі. Заяви, клопотання

Ухвалою Суду від 26.05.2025 позовну заяву ТОВ «Біофорест 2020» залишено без руху через недотримання вимог статті 162 ГПК України, зокрема позовна заява не містила посилань на норми матеріального права якими обгрунтовується позов.

29.05.2025 через підсистему "Електронний суд" представник позивача подав заяву про усунення недоліків (вх.№6909/25).

Ухвалою від 29.05.2025 Суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та вирішив здійснювати її розгляд в порядку загального позовного провадження з викликом учасників справи, підготовче засідання призначив на 17.06.2025.

16.06.2025 через підсистему "Електронний суд" відповідач подав відзив на позовну заяву (вх.№7668).

17.06.2025 Суд відклав підготовче засідання на 30.06.2025.

26.06.2025 через підсистему "Електронний суд" відповідач подав додаткові пояснення у справі (вх.№8210).

27.06.2025 через підсистему "Електронний суд" представник позивача подав клопотання (вх.№8295) про долучення доказів, а саме копії листа АТ "Житомиробленерго" №012/21290 від 26.06.2025 та копії платіжних інструкцій ТОВ "НЕП".

30.06.2025 Суд протокольною ухвалою продовжив строк підготовчого провадження та відклав підготовче засідання на 04.08.2025.

У період з 05.07.2025 по 25.07.2025 головуючий суддя перебувала у відпустці.

Через підсистему "Електронний суд" представник позивача подав:

- 17.07.2025 заяву про уточнення позовних вимог (вх.№9124), у якій просить стягнути з відповідача 660 016,37 грн;

- 22.07.2025 клопотання (вх.№9336) про долучення доказів, а саме копію листа АТ "Житомиробленерго" №01г/24343 від 22.07.2025.

У підготовчому засіданні 04.08.2025 Суд прийняв до розгляду заяву представника позивача про уточнення позовних вимог, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 14.08.2025.

У судовому засіданні 14.08.2025 представники позивача та відповідача виступили зі вступним словом. На стадії дослідження доказів Суд оголосив перерву до 08.09.2025.

08.09.2025 через підсистему «Електронний суд» відповідач подав заяву (вх. №11156/25), до якої долучив розрахунок нарахувань та оплати за послуги з розподілу електричної енергії ТОВ «Біофорест 2020» за 2023 рік

У судовому засіданні 08.09.2025, на стадії дослідження доказів, Суд оголосив перерву до 16.09.2025 для надання позивачем додаткових пояснень у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 161 ГПК України, встановивши строк для їх подання до 12.09.2025.

10.09.2025 через підсистему «Електронний суд» представник позивача подав додаткові пояснення (вх.№11365).

15.09.2025 через підсистему «Електронний суд» відповідач подав заперечення (вх. № 11504/25) щодо заявлених витрат на професійну правничу допомогу, в яких зазначив, що такі витрати є необґрунтовано завищеними, тому просив відмовити у їх задоволенні або зменшити їх розмір до 3 000,00 грн.

У судовому засіданні 16.09.2025 Суд заслухав вступні слова представників сторін, дослідив наявні в матеріалах справи письмові докази, закінчив з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами. З метою належної підготовки учасників справи до судових дебатів у судовому засіданні оголошено перерву до 06.10.2025.

У судовому засіданні 06.10.2025, після заключного слова представників позивача та відповідача, Суд перейшов до стадії ухвалення рішення та проголосив скорочене рішення.

ІІІ. Фактичні обставини справи

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини другої статті 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи.

Заслухавши позицію учасників справи, дослідивши надані ними докази, Суд установив фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги й заперечення:

01.09.2020 між ТОВ "Біофорест 2020" (споживач, позивач) та АТ "Житомиробленерго" (оператор системи, відповідач) укладено договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №102-Ш (далі - Договір №102-Ш).

Цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу (передачі) електричної енергії споживачам як послуги оператора системи, укладений сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору.

Умови договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 та є однаковими для всіх споживачів (п.1.2. договору).

За змістом п.2.1. договору оператор системи надає споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309, та Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.

Відповідно до п.2.2 Відомості про засіб (засоби) вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті (об`єктах) споживача, зазначаються разом із енергетичними ідентифікаційними кодами (ЕІС кодами) в додатку 3.1 до цього договору.

Згідно з п.2.3 споживач оплачує за розподіл (передачу електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього договору та інші послуги оператора системи згідно з Додатком 4 "Порядок розрахунків".

За розділом 5 договору, ціною договору є вартість послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача, зазначені у паспорті точки (точок) розподілу за об`єктом споживача. Тариф (ціна) на послугу з розподілу (передачі) електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються у додатку 4 до договору.

Оператор системи зобов`язується надавати споживачу інформацію про зміну тарифу (ціни) на послугу з розподілу (передачі) електричної енергії не пізніше ніж за 20 днів до введення її в дію (пп.6 п.6.1 договору).

За умовами п.12.2 договору, усі додатки, зміни та доповнення до цього договору оформлюються сторонами письмово в паперовій формі, підписуються уповноваженими особами обох сторін. Цей договір може бути змінений у разі внесення змін або скасування нормативно-правових актів, що регулюють відносини між оператором системи та споживачем. У зв`язку з цим сторони погоджуються, з тим що,Оператор системи вносить відповідні зміни та доповнення до цього договору та оприлюднює їх на власному веб- сайті. Якщо споживач не ініціював розірвання цього договору протягом одного місяця з моменту оприлюднення змін та доповнень до цього договору, вважається, що споживач погодився зі змінами до договору з дати його оприлюднення на веб-сайті оператора системи.

Відповідно до п.12.7 договору, розбіжності щодо застосування тарифів вирішуються НКРЕКП.

Згідно пункту 12.8 невід`ємною частиною цього договору є, зокрема:

-№1 заява приєднання;

№2 "Паспорт точки (точок) розподілу (передачі) електричної енергії";

№3.1 "Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії";

№4 "Порядок розрахунків".

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Згідно з додатком №2 до договору "Паспорт точки (точок) розподілу за об`єктом споживача", ступінь напруги приєднання об`єктів позивача, а саме: виробничі приміщення за адресою:

- вул. Промислова, 1/154, прим. літ. "Ї" (ЕІС-код 62Z093) - 10кВ/0,4;

- вул. Промислова, 1/154, прим. літ. "N" (ЕІС-код 62Z873) - 10кВ/0,4.

Відповідно до додатку № 3.1 до договору об`єкти позивача віднесені до І класу напруги.

У пунктах 4 та 11 додатку №4 до договору "Порядок розрахунків" погоджено, що оплата послуг, наданих оператором системи, здійснюється за тарифами, які встановлюються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги оператора системи оприлюднюються оператором системи в порядку та у строки, визначені нормативно-правовими актами. Вартість послуг з розподілу визначається як добуток тарифу, який діяв в розрахунковому періоді, та обсягу електричної енергії, що передається оператором системи розподілу та споживається споживачем між датами зняття показів засобів обліку за розрахунковий період, а за їх відсутності - розрахунковим шляхом за середньодобовим споживанням (за винятком порушення роботи вузла обліку) згідно Кодексу комерційного обліку.

Актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін по об`єкту: Виробничі приміщення (додаток №6.1 до договору) встановлено, що розподіл електричної енергії споживачу ТОВ "Біофорест 2020" здійснюється по нормальній схемі від підстанції (трансформаторного пункту): п/с Житомирська, п/с «ЗВА».

Основним споживачем, до технологічних електричних мереж якого приєднаний об`єкт позивача: є ФОП Шолох Валерій Володимирович.

10.09.2021 між ТОВ «Нові Енергетичні Проекти» (далі - ТОВ "НЕП") як постачальником та ТОВ "Біофорест 2020" як споживачем укладений договір про постачання електричної енергії споживачу №163/2021-Е.

Відповідно до додатку №1 до заяви - приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу №163/2021-Е від 10 вересня 2021 перелік об`єктів ЕІС- точок обліку електроенергії за об`єктами споживача за адресою:

- м. Житомир, вул. Промислова, 1/154 встановлений обсяг споживання 35 000 кВт/год у місяць, клас напруги 1;

- м. Житомир, вул.Промислова, 1/154 встановлений обсяг споживання 85 000 кВт/год у місяць, клас напруги 1.

Згідно з умовами договору з постачальником електричної енергії (ТОВ «НЕП») послуги з розподілу, що надавалися АТ «Житомиробленерго», оплачувались через постачальника електричної енергії включно до кінця березня 2023 року. АТ «Житомиробленерго» виставляв постачальнику рахунок за розподіл по всіх його споживачах, постачальник його оплачував, а позивач (як споживач електроенергії) компенсував постачальнику понесені витрати згідно свого обсягу споживання та класу напруги.

Спосіб оплати послуги з розподілу (передачі) електричної енергії зазначається у Комерційній пропозиції (п.5.12 договору №163/2021-Е).

В комерційній пропозиції №1 (додаток до договору постачання електричної енергії споживачу від 10.09.2021 №163/2021-Е) пунктом 6 визначо варіант оплати послуг з розподілу через постачальника з наступним переведенням цієї оплати постачальником оператору системи. Оплата послуг з розподілу здійснюється споживачем на підставі окремого рахунку, що поставляється постачальником у строки, визначені договором постачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Позивач на підставі рахунків ТОВ «Нові енергетичні проекти» сплатив вартість послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за січень-березень 2023 року на загальну суму 215 158,48 грн, що підтверджується рахунками та платіжними інструкціями:

- № 1158 від 23.12.2022 на суму 9 781,20 грн згідно з рахунком від 23.12.2022 (за тарифом І класу напруги);

- № 1197 від 30.01.2023 на суму 9 781,20 грн згідно з рахунком від 18.01.2023 (за тарифом І класу напруги);

- № 1107 від 03.04.2023 на суму 174 973,70 грн згідно з рахунком від 06.03.2023 (за тарифом ІІ класу напруги);

- № 5 від 25.04.2023 на суму 20 622,38 грн згідно з рахунком від 06.04.2023 (за тарифом ІІ класу напруги).

Відповідно до рахунків ТОВ "НЕП" за послуги з розподілу електричної енергії по 2 класу напруги для ТОВ "Біофорест 2020" нараховано 215 158,48 грн з них: за січень 2023 - 101 011,87 грн, за лютий 2023 - 41 968,27 грн, за березень 2023 - 72 178,34 грн.

За розрахункові періоди з квітня по вересень 2023 Позивач здійснив оплату вартості послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на рахунок АТ «Житомиробленерго» на загальну суму 624 684,59 грн, що підтверджується рахунками, платіжними інструкціями та реєстром операцій АТ "ПУМБ":

- № 44 від 05.05.2023 на суму 9 781,20 грн згідно з рахунком від 11.04.2023;

- № 149 від 05.06.2023 на суму 14 151,07 грн згідно з рахунком від 11.04.2023;

- № 178 від 14.06.2023 на суму 96 050,46 грн згідно з рахунком від 31.05.2023;

- № 278 від 18.07.2023 на суму 102 744,14 грн згідно з рахунком від 30.03.2023 (за червень 2023);

- № 344 від 09.08.2023 на суму 118 241,87 грн згідно з рахунком від 31.07.2023;

- № 477 від 19.09.2023 на суму 156 896,80 грн згідно з рахунком від 31.08.2023;

- № 528 від 18.10.2023 на суму 126 819,05 грн згідно з рахунком від 30.09.2023.

Відповідач виставив позивачу рахунки, згідно з якими за послуги з розподілу електричної енергії нараховано по ІІ класу напруги 624 684,59 грн, у тому числі: за квітень 2023 року - 23 932,27 грн; за травень 2023 року - 96 050,46 грн; за червень 2023 року - 102 744,14 грн; за липень 2023 року - 118 241,87 грн; за серпень 2023 року - 156 896,80 грн; за вересень 2023 року - 126 819,05 грн.

До заяви про уточнення позовних вимог позивач додав розрахунок вартості послуг з розподілу електричної енергії за І та ІІ класами напруги із застосуванням тарифів відповідно 271,70 грн/МВт·год без ПДВ та 1 432,11 грн/МВт·год без ПДВ, з якого вбачається таке:

за січень: обсяг споживання - 58 778; вартість розподілу електроенергії по І класу напруги - 19 163,98 грн, по ІІ класу напруги - 101 011,87 грн, сплачено 101 011,87 грн (ТОВ "НЕП");

за лютий: обсяг споживання - 24 421; вартість розподілу електроенергії по І класу напруги - 7 962,22 грн, по ІІ класу напруги - 41 968,27 грн, сплачено 41 968,27 грн (ТОВ "НЕП");

за березень: обсяг споживання - 42 000; вартість розподілу електроенергії по І класу напруги - 13 693,68 грн, по ІІ класу напруги - 72 178,34 грн, сплачено 72 178,34 грн (ТОВ "НЕП");

за квітень: обсяг споживання - 13 926; вартість розподілу електроенергії по І класу напруги - 4 540,43 грн, по ІІ класу напруги - 23 932,27 грн, сплачено 19 391,84 грн (ТОВ "Біофорест 2020");

за травень: обсяг споживання - 55 891; вартість розподілу електроенергії по І класу напруги - 18 222,70 грн, по ІІ класу напруги - 96 050,46 грн, сплачено 77 827,76 грн (ТОВ "Біофорест 2020");

за червень: обсяг споживання - 59 786; вартість розподілу електроенергії по І класу напруги - 19 492,63 грн, по ІІ класу напруги - 102 744,14 грн, сплачено 83 251,51 грн (ТОВ "Біофорест 2020");

за липень: обсяг споживання - 68 804; вартість розподілу електроенергії по І класу напруги - 22 432,86 грн, по ІІ класу напруги - 118 241,87 грн, сплачено 95 809,01 грн (ТОВ "Біофорест 2020");

за серпень: обсяг споживання - 91 297; вартість розподілу електроенергії по І класу напруги - 29 766,47 грн, по ІІ класу напруги - 156 896,80 грн, сплачено 127 130,33 грн (ТОВ "Біофорест 2020");

за вересень: обсяг споживання - 73 795; вартість розподілу електроенергії по І класу напруги - 24 060,12 грн, по ІІ класу напруги - 126 819,05 грн, сплачено 102 758,93 грн (ТОВ "Біофорест 2020");

за жовтень: обсяг споживання - 62 850; вартість розподілу електроенергії по І класу напруги - 20 491,61 грн, по ІІ класу напруги - 108 009,74 грн, не сплачено.

Відтак, за розрахунком позивача, за період січень-вересень 2023 року підлягало нарахуванню за І класом напруги 179 826,71 грн, тоді як фактично сплачено за тарифами ІІ класу 839 843,08 грн, що призвело до надмірної сплати коштів у сумі 660 016,37 грн.

17.03.2023 ТОВ «Біофорест 2020» направило АТ «Житомиробленерго» лист № 1 з проханням роз`яснити підстави зміни класу напруги, унаслідок чого збільшився розмір оплати за послуги з розподілу електричної енергії.

У відповідь листом № 012/6579 від 24.03.2023, а також №012/7894 від 07.04.2023 АТ «Житомиробленерго» повідомило, що відповідно до постанови НКРЕКП від 25.08.2021 № 1431 з 01.01.2022 втратила чинність постанова НКРЕКП від 13.08.1998 № 1052, якою було затверджено порядок визначення класів споживачів електричної енергії за рівнями напруги. Водночас з 01.01.2022 набрала чинності постанова НКРЕКП від 25.08.2021 № 1430, якою внесено зміни до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 1175. Згідно із зазначеними змінами, тариф на послуги з розподілу за об`єктом позивача визначено на рівні ІІ класу напруги. Також оператор системи повідомив про можливість ознайомитися з чинними тарифами на своєму офіційному вебсайті за посиланням https://www.ztoe.com.ua». Також зазначено, що ТОВ "Біофорест 2020" є субспоживачем ФОП Шолох В. В. та отримує електроенергію на межі балансової належності номінальною напругою нижче 27,5 кВ тому відносяться до 2 класу напруги.

Позивач зазначив, що здійснював оплату за виставленими рахунками за тарифом ІІ класу з метою недопущення припинення постачання електроенергії, що підтверджується листом ТОВ «Біофорест 2020» від 05.05.2023 та листом-попередженням АТ «Житомиробленерго» про можливе відключення від 24.05.2023. Водночас позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути надмірно сплачені кошти за розрахункові періоди з 01.01.2023 до моменту набрання чинності змін у договірних відносинах. Відповіді на цей лист АТ «Житомиробленерго» не надало.

У зв`язку з цим позивач листом № 1 від 19.05.2023 звернувся до НКРЕКП України з проханням перевірити, чи не було допущено з боку АТ «Житомиробленерго» порушення умов ліцензійної діяльності.

Листом НКРЕКП від 03.07.2023 повідомило ТОВ "Біофорест 2020", що він є субспоживачем відповідно до додатків №6.1 та №7 приєднаним до електричних мереж ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна", ступінь напруги на межі балансової належності між ВАТ "Житомирський завод хімічного волокна" та ТОВ "Біофорест" становить 0,4 кВ. Відповідно до постанови HKPEKII від 25.08.2021р. № 1430, якою внесені зміни до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018p. №1175 споживачі та оператори установок зберігання енергії, які отримують електричну енергію від оператора системи розподілу на межі балансової належності номінальною напругою нижче 27,5 кВ відносяться до 2 класу напруги.

18.07.2023 НКРЕКП прийняла Розпорядження № 191-р «Про усунення порушень», яким зобов`язала АТ «Житомиробленерго» у строк до 01.10.2023 привести у відповідність договірні відносини та внести зміни до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у паперовому вигляді, підписані уповноваженими особами з обох боків, зокрема, що укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "БІОФОРЕСТ 2020" у частині визначення класу напруги у відповідності до вимог положень п. 8.1 глави 8 "Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії".

ТОВ "Біофорест 2020" листом №17/4 від 30.10.2023 направило АТ "Житомиробленерго" примірник додаткової угоди №1-К від 30.10.2023 до Договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №102-Ш від 01.09.2023 з додатком та два підписаних примірники протоколу розбіжностей, в якому зазначено про відсутній пункт 4 додаткової угоди.

Крім того, АТ "Житомиробленерго" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ «Біофорест 2020», в якому просило суд визнати укладеною Додаткову угоду №1-К (з Додатками №3 та №2) до Договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії в редакції АТ "Житомиробленерго".

Після відкриття провадження у справі № 906/1234/23 між сторонами 30.10.2023 укладено додаткову угоду № 1-К до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії № 102-Ш від 01.09.2020. У зв`язку з цим 14.11.2023 Господарський суд Житомирської області закрив провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

АТ "Житомиробленерго" листом №510/28734 від 21.11.2023 повідомило ТОВ "Біофорест 2020" про здійснення взаєморозрахунків станом на 01.10.2023.

У відповідь листом №1 від 06.12.2023 ТОВ "Біофорест 2020" повідомило АТ "Житомиробленерго", що з січня 2023 та до моменту звіряння акти приймання - передачі сторонами не підписувались, крім того ТОВ "Біофорест 2020" не погоджується щодо застосування тарифів 2 класу, про що неодноразово повідомляли попередніми листами. Також за даними позивача станом на 01.10.2023 передплата за надання послуг з розподілу складає 550 808,13 грн з ПДВ, яку просить повернути відповідачу протягом 7 робочих днів.

Зазначені обставини підтверджуються належними, допустимими та достовірними доказами, поданими позивачем, і не спростовані відповідачем у встановленому законом порядку.

ІV. МОТИВИ СУДУ

1. Характер спірних правовідносин

Правовідносини сторін спору виникли у сфері роздрібного ринку електричної енергії з надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи розподілу споживачу на підставі публічного договору приєднання.

Спір у справі виник через нарахування відповідачем вартості послуги з розподілу електричної енергії із застосуванням тарифів для ІІ класу напруги у період січень-вересень 2023 року, тоді як умовами Договору №102-Ш визначено І клас напруги.

Предмет спору - стягнення (повернення) надмірно сплачених коштів як таких, що, на думку позивача, отримані відповідачем без достатньої правової підстави у зв`язку із застосуванням тарифу ІІ класу напруги до моменту підписання сторонами Додаткової угоди №1-К від 30.10.2023.

2. Ключові питання, що підлягають вирішенню судом:

- Чи мав відповідач правові підстави застосовувати до позивача тариф ІІ класу до внесення змін до Договору.

- Чи свідчить оплата рахунків за ІІ класом у спірний період про належне погодження зміни умов договору (конклюдентні дії).

- Чи наявна ознака безпідставності набуття відповідачем коштів у розмірі 660 016,37 грн у період січень - вересень 2023.

3. Норми права, які застосував суд

Надаючи правову кваліфікацію встановленим обставинам, суд керується таким:

Відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права, урегульовані нормами, закріпленими у главі 83 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За ч. 2 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. 3. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище регулює Закон України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з приписами ч.1 ст.45 Закону України "Про ринок електричної енергії", розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства. Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором. Оплата послуг з розподілу здійснюється за тарифами, які регулює Регулятор відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги з розподілу електричної енергії оприлюднюються операторами систем розподілу в порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії (ч.4 ст.46 ст.45 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, правилами роздрібного ринку (п.2 ст.2 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), які є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку

Відповідно до п.1.2.1 ПРРЕЕ, на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Згідно з п. 1.2.6. ПРРЕЕ оператор системи, який здійснює розподіл (передачу) електричної енергії безпосередньо до електроустановок споживача, отримує плату за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії або від споживача, або від електропостачальника за вибором споживача (крім постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг).

Пунктом 2.1.1 ПРРЕЕ визначено, що результатом розподілу (передачі) електричної енергії на роздрібному ринку є забезпечення можливості отримання відповідним суб`єктом роздрібного ринку електричної енергії необхідного обсягу електричної енергії та рівня електричної потужності із забезпеченням параметрів якості електропостачання, які відповідають установленим стандартам, та категорії надійності електрозабезпечення відповідно до договору в точках приєднання електроустановок учасників роздрібного ринку.

Відповідно до договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що укладаються зі споживачем та електропостачальником відповідно до цих Правил, оператор системи передачі згідно з Кодексом системи передачі та оператори систем розподілу згідно з Кодексом систем розподілу здійснюють, відповідно, передачу та розподіл електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу до електроустановки споживача на території діяльності відповідного оператора системи.

Згідно з п.2.1.2 ПРРЕЕ, оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи.

Договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на основі типового договору, що є додатком 3 до ПРРЕЕ (абз.1 п.2.1.5 ПРРЕЕ).

За п.2.1.7 ПРРЕЕ, фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Відповідно до п.4.28 ПРРЕЕ, оплата послуг, наданих оператором системи, здійснюється за тарифами, які встановлюються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики. Тарифи на послуги оператора системи оприлюднюються операторами систем у порядку та строки, визначені нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Порядок оплати споживачем послуг оператора системи та послуг постачальника послуг комерційного обліку мають відповідати порядку розрахунків, визначеному в укладеному договорі про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору) (п.4.29 ПРЕЕ).

Визначивши характер спірних правовідносин та норми матеріального права, що їх регулюють, суд переходить до оцінки доказів у їх сукупності та доводів сторін з метою встановлення наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

4. Оцінка суду

Суд оцінює надані сторонами докази відповідно до статей 76-79, 86 ГПК України на підставі свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи питання чи слід позов задовольнити або в позові відмовити, господарський суд виходить з таких міркувань.

Щодо правової підстави застосування тарифів ІІ класу напруги в спірний період (січень-вересень 2023 року).

Як встановлено судом, на момент укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №102-Ш від 01.09.2020 та договору про постачання електричної енергії споживачу від 10.09.2021 діяв Порядок визначення класів споживачів, затверджений постановою НКРЕКП від 13.08.1998 №1052 (в редакції постанови НКРЕКП від 06.09.2019 №1825), згідно з п.3 якого споживачі електричної енергії розподіляються на два класи.

До 1 класу відносяться споживачі, які: 1) отримують електричну енергію від мереж оператора системи розподілу на електроустановки споживача на межі балансової належності із ступенем напруги 27,5 кВт та вище; 2) приєднані до шин електростанцій (за винятком суб`єктів господарювання, що виробляють електричну енергію з альтернативних джерел, а саме з енергії сонячного випромінювання, біогазу, біомаси, енергії вітру та мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями); 3) є промисловими підприємствами із середньомісячним обсягом споживання електричної енергії 150 млн. кВт. год. та більше на технологічні потреби виробництва, незалежно від ступенів напруги на межі балансової належності.

До 2 класу відносяться споживачі, які отримують електричну енергію на межі балансової належності із ступенем напруги нижче 27,5 кВт, крім випадків, передбачених підпунктом 3.1 цього Порядку.

01.01.2022 постанова НКРЕКП від 13.08.1998 №1052 втратила чинність на підставі постанови НКРЕКП від 25.08.2021 №1431.

Поряд із цим 01.01.2022 набрала чинності постанова НКРЕКП від 25.08.2021 №1430, якою внесено зміни до Порядку встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 №1175, зокрема п.8.1 глави 8 доповнено трьома новими абзацами такого змісту:

"Споживачі, які отримують електричну енергію від оператора системи розподілу на межі балансової належності номінальною напругою 27,5 кВт та вище, а також споживачі, приєднані до шин електростанцій (за винятком суб`єктів господарювання, що виробляють електричну енергію з альтернативних джерел, а саме з енергії сонячного випромінювання, біогазу, біомаси, енергії вітру та мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), відносяться до 1 класу напруги.

Споживачі, які отримують електричну енергію від оператора системи розподілу на межі балансової належності номінальною напругою нижче 27,5 кВт, відносяться до 2 класу напруги.

Клас напруги встановлюється споживачу окремо за кожною межею балансової належності".

При цьому Порядком встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 25.08.2021 №1430, який діяв з 01.01.2022, не передбачено порядку визначення класів для субспоживачів електричної енергії.

Суд бере до уваги, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.01.2022 у справі №640/27570/21 (залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адмінсуду від 07.11.2023) визнано протиправним та нечинним підпункт 3 пункту 1 постанови НКРЕКП №1430 та постанову №1431.

Таким чином Судом встановлено, що станом на дату виникнення спірних правовідносин діяв Порядок визначення класів споживачів, затверджений постановою НКРЕКП від 13.08.1998 №1052 (в редакції постанови НКРЕКП від 06.09.2019 №1825), згідно з п.3 якого, як зазначалось вище, споживачі електричної енергії розподіляються на два класи; критерієм розмежування класів споживачів є ступінь напруги на межі балансової належності між мережею оператора системи розподілу та споживачем: 27,5 кВт та вище - перший клас споживачів, нижче 27,5 кВт - другий клас споживачів.

Постановою НКРЕКП від 17.12.2021 № 2595 (за посиланням: https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vstanovlennya-tarifiv-na-poslugi-z-rozpodilu-elektrichnoyi-energiyi-zhitomiroblenergo-iz-zastosuvannyam-stimulyuyuchogo-regulyuvannya), яка набрала чинності з 01.01.2022, встановлено АТ "ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО" тарифи на послуги з розподілу електричної енергії на рівні: для 1 класу напруги 247,28 грн/МВт·год (без урахування ПДВ); для 2 класу напруги 1333,43 грн/МВт·год (без урахування ПДВ).

Починаючи з січня 2023 року, при визначенні позивачу розміру плати за послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідач застосовував тариф, встановлений для споживачів другого класу напруги.

Класом напруги в загальному випадку називають чисельне значення напруги, яке застосовується в електричних мережах для передачі енергії споживачам.

Критерієм розмежування класів споживачів є ступінь напруги на межі балансової належності між мережею оператора системи розподілу та споживачем.

При цьому, згідно з п.8.3 постанови НКРЕКП №1175 від 05.10.2018, обсяг електричної енергії, що розподіляється на 1 класі напруги, складається з обсягів корисного відпуску електричної енергії всім споживачам (у тому числі основним споживачам та малим системам розподілу), приєднаним до розподільчих мереж на 1 класі напруги, а також обсягів трансформації електричної енергії з 1 на 2 клас напруги, а також умов чинних договорів.

Судом встановлено, що в додатку 2 до договору (паспорт точки (точок) розподілу електричної енергії ТОВ "Біофорест 2020) визначено, зокрема, ступінь напруги приєднання об`єктів споживача (позивача) - 10кВ/0,4.

Згідно з додатком № 3.1 до договору №102-Ш електроустановки ТОВ «Біофорест 2020» віднесені до 1 класу напруги.

Пункт 12.2 договору прямо передбачає, що зміни до нього оформлюються письмово, у паперовій формі, підписами уповноважених осіб сторін.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що постановою НКРЕКП №1219 від 26.06.2020 були внесені зміни до "Типового договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії", якими главу 12 доповнено пунктом 12.2, відповідно до якого оператор системи розподілу має право вносити зміни до договору шляхом оприлюднення їх на власному вебсайті з огляду на таке.

Суд звертає увагу, що договір №102-Ш, укладений між сторонами до внесення зазначених змін до Типового договору та не містить положень, аналогічних пункту 12.2 у редакції постанови №1219. Відповідно, сторони фактично не погодили можливість одностороннього внесення змін до договору шляхом публікації їх на вебсайті оператора системи. Крім цього положення пункту 12.2 Типового договору в редакції постанови НКРЕКП №1219 не має зворотної дії у часі, а отже, не поширюється на договори, укладені до набрання нею чинності, якщо сторони не внесли відповідні зміни до своїх договірних відносин у передбаченому порядку.

Таким чином, враховуючи презумпцію правомірності правочину, передбачену ст.204 ЦК України, яка не спростована жодною стороною, та відповідно відсутність обставин визнання недійсним договору та доказів його розірвання, договір №102-Ш (з відповідними додатками) є чинним та таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки та є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань відповідно до положень ст.173, 174 ГК України, ст.11, 202, 509 ЦК України, а також є обов`язковим для належного виконання сторонами.

Доводи відповідача про те, що 4 січня 2022 року на офіційному вебсайті АТ «Житомиробленерго» було оприлюднено зміни до договору споживача щодо диференціації споживачів за класами напруги у зв`язку з набранням чинності постанови НКРЕКП №1430 від 25.08.2021, а тому ТОВ «Біофорест 2020» автоматично віднесено до споживачів ІІ класу, - Суд вважає необґрунтованими і такими, що не підтверджуються належними доказами внесення змін, які стосуються тарифу (ціни) на оплату послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, саме до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №102-Ш від 01.09.2020, укладеного з ТОВ "Біофорест 2020". До того ж опубліковані зміни до Договору щодо диференціації споживачів за класами напруги, що вносились у зв`язку із набранням чинності Постанови НКРЕКП від 25.08.2021р. №1430 стосується уніфікованих умов публічного договору, а не індивідуальних параметрів конкретного споживача - таких як клас напруги, місце приєднання, технічні характеристики тощо. Ці умови визначаються у додатках до договору, погоджених сторонами (паспорт точки розподілу, акт розмежування балансової належності, схема підключення) та не можуть бути змінені в односторонньому порядку публікацією загального повідомлення.

Викладене додатково підтверджують і подальші дії відповідача, адже з моменту публікації (04.01.2022) до початку застосовування до позивача тарифу для другого класу напруги при визначенні розміру плати за послуги з розподілу електричної енергії (січень 2023 року) минув майже рік.

Поряд із тим у матеріалах справи відсутні докази внесення змін до договору в порядку, встановленому абз.1 п.12.2 цього договору, а саме письмово, в паперовій формі шляхом підпису уповноваженими особами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що зміни до умов договору №102-Ш від 01.09.2020, які стосуються тарифу (ціни) на оплату послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, не вносились.

Чи свідчить оплата рахунків за ІІ класом у спірний період про належне погодження зміни умов договору.

Доводи відповідача про те, що ТОВ «Біофорест 2020» погодилося зі зміною класу напруги та відповідним тарифом ІІ класу, оскільки здійснювало оплату рахунків, виставлених за цим тарифом, Суд вважає безпідставними.

Суд зазначає, що факт оплати рахунків не свідчить про волевиявлення позивача змінити умови договору, а лише підтверджує виконання споживачем свого обов`язку щодо оплати виставлених рахунків з метою недопущення припинення розподілу (постачання) електричної енергії.

Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про усвідомлену згоду позивача із застосуванням тарифу ІІ класу або про його звернення до відповідача з проханням внести відповідні зміни до договору. Навпаки, як убачається з листів позивача від 17.03.2023, 05.05.2023 та 06.12.2023, останній послідовно заперечував проти застосування до нього тарифу ІІ класу, наголошуючи на його безпідставності.

Таким чином, суд доходить висновку, що оплата позивачем рахунків за тарифом ІІ класу у спірний період не свідчить про належне погодження зміни умов договору.

Чи наявна ознака безпідставності набуття відповідачем коштів у розмірі 660 016,37 грн у період січень - вересень 2023.

Аналіз положень статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що ця стаття стосується позадоговірних зобов`язань з повернення безпідставно набутого, збереженого майна (кондикційні зобов`язання), що виникають за наявності одночасно таких умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.

При цьому, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого ст.1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.

Такі висновки щодо застосування положень глави 83 Цивільного кодексу України та, зокрема статті 1212 Цивільного кодексу України, є сталими у судовій практиці та викладені у численних постановах Верховного Суду, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №910/1238/17, від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17, від 13 лютого 2019 року у справі №320/5877/17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28 грудня 2021 року у справі №911/1101/21, від 06 червня 2022 року у справі № 903/142/21 та в інших.

Таким чином, для застосування статті 1212 ЦК України вирішальним є сам факт безпідставного набуття або збереження майна, а не конкретна причина, через яку це сталося.

Як установлено судом, ТОВ «Біофорест 2020» у період січень - вересень 2023 року сплачувало на рахунок АТ «Житомиробленерго» кошти за послуги з розподілу електричної енергії за тарифом ІІ класу напруги, тоді як відповідно до чинного на той час договору споживача № 102-Ш від 01.09.2020 та додатків до нього (паспорт точки розподілу, акт розмежування балансової належності) об`єкти позивача були віднесені до І класу напруги.

Судом також установлено, що зміни до договору у частині класу напруги та відповідного тарифу не вносилися у письмовій формі, як цього вимагає пункт 12.2 договору та стаття 654 ЦК України. Сам факт оплати рахунків за тарифом ІІ класу не підтверджує згоди позивача на зміну істотних умов договору, що вже було предметом правової оцінки суду вище.

Відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували наявність правової підстави для застосування до позивача тарифу ІІ класу у спірний період.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, загальна вартість послуг з розподілу за І класом напруги за спірний період становить 179 826,71 грн, тоді як фактично позивач сплатив 839 843,08 грн за тарифом ІІ класу, унаслідок чого утворилася надмірна сплата у розмірі 660 016,37 грн.

Відповідач цей розрахунок не спростував.

Крім того Відповідач підтвердив той факт, що у спірний період Позивач фактично спожив 551 548 кВт.г. електричної енергії, що узгоджується з даними розрахунків, наданих позивачем.

Оскільки кошти були перераховані відповідачу без наявності правової підстави, тобто без внесення змін до договору, суд доходить висновку, що такі кошти є безпідставно набутими у розумінні статті 1212 ЦК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що кошти у розмірі 660 016,37 грн, отримані АТ «Житомиробленерго» у спірний період, є безпідставно набутими та підлягають поверненню позивачу.

Оцінивши встановлені обставини справи та норми матеріального права, суд дійшов висновку, що позовна вимога про повернення надмірно сплачених коштів є належним і ефективним способом захисту порушеного права.

V. Висновки Суду

Розглянувши справу із застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин справи і досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

VІ. Розподіл судових витрат

1. Судовий збір

При зверненні до суду з позовом у цій справі позивач сплатив судовий збір в розмірі 9900,25 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №251 від 19.05.2025.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів, та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому Суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З урахуванням зазначених положень, оскільки позивачем було подано позовну заяву у цій справі в електронній формі, розмір судового збору за подання цього позову підлягає пониженню на коефіцієнт 0,8 та становить 7 920,19 грн.

Отже, Позивачем було сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи наведене, суд роз`яснює позивачу, що він не позбавлений можливості звернутись до суду із клопотанням у порядку ст.7 Закону України "Про судовий збір" про повернення судового збору у зв`язку із сплатою судового збору у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на те, що позовні вимоги задоволено повністю, судовий збір у встановленому законом розмірі 7 920,19 грн слід покласти на відповідача.

2. Витрати на професійну правничу допомогу

Позивач заявив до відшкодування 50 000,00 грн витрат на правничу допомогу. На підтвердження цих витрат подано: ордер на надання правничої допомоги Договір про надання правничої допомоги який укладено 12.05.2025 між ТОВ "Біофорест 2020" (далі - клієнт) та адвокатським бюро Удода П. М. (далі - адвокат), рахунок - фактура №5 від 16.05.2025, платіжна інструкція №252 від 19.05.2025, акт прийому передачі наданої правничої допомоги від 14.08.2025.

За умовами пункту 1, 2 договору адвокат здійснює представництво та надає види правничої допомоги клієнту, а клієнт оплачує надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Адвокат надає правничу допомогу в справі про стягнення з АТ "Житомиробленерго" коштів, що були надмірно сплачені в розрахункові періоди з 01.01.2023 по 30.09.2023 за ІІ класом напруги.

Сторони у пункті 8 договору погодили розмір гонорару, що становить 50 000,00 грн.

Відповідно до п.10 договору оплата гонорару адвоката за правничу допомогу проводиться протягом 5 днів з дня підписання цього договору. Факт виконання (надання) послуг підтверджується актом прийому- передачі наданої правничої допомоги.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Як вбачається з інструкції №252 від 19.05.2025 ТОВ "Біофорест 2020" сплатив на рахунок адвоката відповідно до рахунку фактури №5 - 50 000,00 грн.

Згідно з актом прийому - передачі наданої допомоги від 14.08.2025, адвокат зазначив види наданої правничої (правової) допомоги:

- аналіз обставин справи та консультування щодо предмету позову;

- визначення, збір та оцінка письмових доказів;

- складання позовної заяви;

- підготовка до розгляду справи у суді та участь в судових засіданнях.

Даний акт підписано обома сторонами та скріплений печатками.

Таким чином, надані адвокатом послуги були безпосередньо спрямовані на захист прав та законних інтересів позивача у цій господарській справі, а їх вартість документально підтверджена та узгоджена сторонами правовідносин.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу Суд виходить з такого.

За змістом частин першої та третьої статті 123 і частини четвертої статті 129 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу є одним з видів судових витрат, які розподіляють між сторонами залежно від результатів вирішення судової справи.

Частини перша - третя статті 126 ГПК України передбачають, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Така правова позиція наведена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з частиною восьмою статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлює суд на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подають до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначеними нормами права передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Водночас обов`язок доведення неспівмірності витрат покладено на сторону, яка заявляє відповідне клопотання про зменшення їх розміру.

Вирішуючи питання про співмірність (пропорційність) витрат на правничу допомогу, суд враховує: предмет спору - стягнення безпідставно набутих коштів, ціну позову - 660 016,37 грн, обсяг наданих адвокатом послуг - складання та подання позовної заяви про стягнення з відповідача безпідставно нарахованих коштів, збір доказів, підготовку процесуальних документів, крім того представник позивача брав участь у судових засіданнях 17.06.2025, 30.06.2025, 04.08.2025, 14.08.2025, 08.09.2025, 16.09.2025.

Відповідач заперечив щодо заявлених витрат на професійну правничу допомогу, зазначивши, що такі витрати є необґрунтовано завищеними, тому просив відмовити у їх задоволенні або зменшити їх розмір до 3 000,00 грн.

Оцінивши витрати за критеріями необхідності, розумності та співмірності з предметом спору, Суд дійшов висновку, що справедливим і розумним розміром відшкодування витрат на правничу допомогу в межах цієї справи є 40 000 грн, які слід покласти на відповідача. У задоволенні решти заявлених витрат (10 000 грн) слід відмовити як надмірних.

Разом з тим, Суд зазначає про відсутність втручання суду в договірні відносини між стороною та адвокатом за укладеним договором про надання правової допомоги, позаяк обов`язок виконання прав і обов`язків за цим договором не змінюється і не припиняється у зв`язку з покладенням судом судових витрат на правничу допомогу на сторону не в повній сумі, про яку вона домовились з адвокатом (постанови Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №910/20792/20, від 14.06.2022 у справі №904/4876/21, від 22.06.2022 у справі №904/7334/21, від 30.05.2022 у справі №904/7347/21).

Керуючись статтями 2, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, Суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Біофорест 2020» задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Житомиробленерго» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Біофорест 2020»:

- 660 016,37 грн (шістсот шістдесят тисяч шістнадцять гривень 37 копійки) - як безпідставно набуті кошти;

- 7 920,20 грн (сім тисяч дев`ятсот двадцять гривень 20 копійок) - судові витрати зі сплати судового збору;

- 40 000,00 (сорок тисяч гривень 00 копійок) - витрати на правничу допомогу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Біофорест 2020» (; вул. Промислова, буд. 1/154, м. Житомир, Житомирська обл., 10025)

Відповідач: Акціонерне товариство «Житомиробленерго» (; вул. Косенка Віктора, буд. 32/8, м. Житомир, Житомирська обл., 10008)

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку це рішення протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Після набрання рішення законної сили наказ може бути виданий за заявою стягувача, в якій має бути зазначена бажана форма його видачі (паперова або електронна).

Повне рішення складено 17.10.2025

Суддя С. НЕСТЕРЧУК