20.10.2025Справа № 910/5352/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д. дослідивши матеріали справи №910/5352/25 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до фізичної особи-підприємця Короленка Миколи Володимировича про стягнення грошових коштів, без повідомлення (виклику) сторін
У квітні 2025 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі також - Банк) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Короленка Миколи Володимировича (далі також - Підприємець) про стягнення 311 849,73 грн заборгованості за кредитним договором, зумовленої неналежним виконанням Підприємцем зобов`язань з повного та вчасного повернення кредитних коштів, а також сплати передбачених договором інших обов`язкових платежів.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі №910/5352/25 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Короленка Миколи Володимировича на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» 291 666, 64 грн заборгованості за сумою кредиту, 20 183, 09 грн простроченої заборгованості за комісією та 3 742, 20 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано нормами статей 11, 525, 526, 530, 612, 626, 628, 629, 638, 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України), статей 1, 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», застосувавши які до спірних правовідносин, суд дійшов висновку про виникнення між сторонами кредитних зобов`язань на підставі кредитного договору від 28.02.2024 №34, надання Банком кредиту та відсутністю доказів повернення Підприємцем як отриманих кредитних коштів у повному обсязі, так і сплати комісійної винагороди банку.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, ФОП Короленко Микола Володимирович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження за відсутністю предмета спору.

Обґрунтовуючи вимоги за апеляційною скаргою, Підприємець вказує, що 09.05.2025 ним було повністю сплачено заборгованість за кредитним договором, як у частині суми основного боргу, так і у частині комісійних платежів. На підтвердження цієї обставини, Підприємець надав довідку АТ «ПУМБ» від 17.06.2025 та виписку по рахунку ФОП Короленко М.В. у АТ «ПУМБ». Отже, є підстави для закриття провадження на підставі ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Відповідно до статті 275 ГПК України Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право:

1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині;

4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;

5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;

6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.07 2025 у справі № 910/5352/25 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Короленка Миколи Володимировича на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі №910/5352/25 задоволено, Рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі № 910/5352/25 - скасовано, провадження у справі №910/5352/25 - закрито, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Короленка Миколи Володимировича на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4, ) 3 742 ,20 грн судового збору.

Ухвалюючи постанову, колегія суддів дійшла висновку що Підприємцем факт укладення кредитного договору не оспорюється, внаслідок укладення Кредитного договору "Кредит "всеБІЗНЕС" № 34 від 28.02.2024 між сторонами згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України виникли цивільні права та обов`язки. Водночас підприємець вказував на те, що ним до ухвалення оскаржуваного судового рішення у справі було сплачено Банку як суму основного боргу, так і комісійну винагороду останнього. Отже, провадження у справі мало б бути закрите у зв`язку з відсутністю предмету спору. Відповідно до довідки АТ «ПУМБ» №К22-07.8/51 від 17.06.2025, кредит за договором № 34 від 28.02.2024 погашено у повному обсязі. Договір закрито 09.05.2025. Також, до довідки додано виписку по рахунку Підприємця, з якої убачається, що 09.05.2025 Підприємцем було внесено останні платежі зі сплати тіла кредиту та комісійних платежів, внаслідок чого показники «Дебет» та «Кредит» зрівнялись у показнику « 0», що у сукупності із довідкою АТ «ПУМБ» №К22-07.8/51 від 17.06.2025 вказує на сплату Підприємцем на користь Банку усіх передбачених кредитним договором платежів 09.05.2025. Оскільки оскаржуване судове рішення постановлено 10.06.2025, то матеріалами справи підтверджується той факт, що предмет спору припинив своє існування під час розгляду справи судом першої інстанції, але до ухвалення остаточного рішення у справі.

Надаючи оцінку обставинам спору в контексті розподілу судових витрат, колегія суддів виходить з того, що Банк був змушений звернутись до суду у зв`язку з неналежним виконанням Підприємцем зобов`язань за договором. При цьому, Підприємець виконав ці зобов`язання лише після порушення провадження у справі.

Колегія суддів зауважує, що попри надсилання йому копії позовної заяви з додатками, Підприємець не скористався правом, наданим йому ст. 165 ГПК України, не надав відзив на позов з доказами сплати ним усієї суми боргу. При цьому, із наявністю судового провадження Підприємець був ознайомлений, оскільки звернувся із апеляційною скаргою у строки, встановлені чинним ГПК України, що вказує на його обізнаність із наявністю цього судового провадження. А, відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Для Підприємця неподання ним відзиву мало наслідком необхідність звернення із апеляційною скаргою, відповідно, саме він має нести майнову відповідальність у вигляді сплаченого ним судового збору.

Відповідно до частин першої - другої ст. 246 ГПК України

Суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків

Згідно статті 14 цього Кодексу

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Норма стаття 18 ГПК України визначає, що

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Положення ст. 42 Кодексу встановлюють, що

Учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;

2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;

5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Крім того, Учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;

4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 44 ГПК України у

Усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність).

Юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника.

Унормовано ст. 61 Кодексу, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Підстави і порядок припинення представництва за довіреністю визначаються Цивільним кодексом України, а представництва за ордером - законодавством про адвокатуру.

Згідно до ст. 74 Кодексу

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

В свою чергу стаття 42 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року « 09» червня 2017 року, зі змінами затвердженими З`їздом адвокатів України 2019 року « 15» лютого 2019 року визначає дотримання адвокатом принципу законності у відносинах з судом та іншими учасниками судового провадження.

Так, представляючи інтереси клієнта або виконуючи функцію захисника в суді, адвокат зобов`язаний дотримуватися вимог чинного процесуального законодавства, про адвокатуру та адвокатську діяльність, про судоустрій і статус суддів, іншого законодавства, що регламентує поведінку учасників судового процесу, а також вимог Правил.Підставою скасування ухваленого 10.06.2025 рішення було не з`ясування судом обставини щодо сплати Підприємцем на користь Банку усіх передбачених кредитним договором платежів 09.05.2025.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.04.2025 в підсистемі «Електронний суд» до Господарського суду міста Києва подана надійшла позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (код 14282829, вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070) про стягнення коштів ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ-ПІДПРИЄМЦЯ КОРОЛЕНКА МИКОЛИ ВОЛОДИМИРОВИЧА, сформована адвокатом Кириловою Ольгою Анатолівною (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ДН №5179 на підставі Рішення Ради адвокатів Донецької області від 26.09.2017 №12 ), яка діяла від імені і інтересах Банку за Договором про надання правової допомоги від 11.10.2019 року на підставі Довіреності від 29.07.2022 року посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваль.К.О. зареєстрованою в реєстрі за №435.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.04.2025 910/5352/25 прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження у справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Визначено строки і порядок для подання заяв по суті та з процесуальних питань Пропоновано сторонам вжити можливих заходів до врегулювання спору мирним шляхом. Також, повідомлено учасників справи, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

За результатами розгляду справи ухвалено судове рішення про задоволення позову, яке у подальшому скасовано.

Підставою скасування ухваленого 10.06.2025 рішення було не з`ясування судом обставини щодо сплати Підприємцем на користь Банку усіх передбачених кредитним договором платежів 09.05.2025.

Проте, до ухвалення судового рішення у справі жодних заяв щодо таких обставин справи Господарському суду міста Києва подано не було.

Як вбачається з матеріалів справи, після відкриття провадження у справі 910/53528/25 жодною із сторін не було подано до Господарського суду міста Києва ні заяв по суті справ на заяв з процесуальних питань та документів щодо вигнилого спору.

Станом на час ухвалення рішення суд мав докази виникнення цивільних прав та обов`язків на підставі Кредитного договору "Кредит "всеБІЗНЕС" № 34 від 28.02.2024, АЛЕ НЕ ЇХ ПОВНЕ ВИКОНАННЯ.

Водночас, як встановлено Постановою Північного апеляційного господарського суду, кредитор, позивач у справі не пізніше 09.05.2025 знав що кредит за договором № 34 від 28.02.2024 погашено у повному обсязі і. Договір закрито.

Проте, всупереч вимог ст. 13,14,42,74, 56, 61 ГПК України та ст 42 Правил адвокатської етики представник позивача не повідомив суду дійсні обставини справи припинення існування предмету спору .

На переконання суду, такі дії представника Банку, які своїм кінцевим результатом призвели б до позбавлення відповідача коштів у подвійному розмірі, свідомо вчинені спеціальним суб`єктом, є знущанням та приниженням органів правосуддя.

Приписами статті 42 ГПК України визначено, зокрема, що за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях особи , істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману іншої сторони правочину, яка його вчинила, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину ( наприклад, у зв`язку з ненаданням технічної чи іншої документації, у якій описуються властивості речі ). Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину, - як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю. Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть. При обмані наслідки правочину, що вчиняється, є відомими й бажаними для однієї зі сторін. Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману, на відміну від помилки, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Тобто, обман має місце, коли задля вчинення правочину або надається невірна інформація, або вона замовчується. При чому це робиться навмисно, з метою, аби правочин був вчинений. Усі ці обставини - наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особа введена в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Таким чином, судом під час розгляду справи встановлено факт свідомого, умисного порушення представником Банку вимог процесуального що призвело до ухвалення судового рішення про стягнення коштів, які вже були повернуті /сплачені Банку про що Банк, як позивач у господарській справі, в установленому порядку не повідомив суд

Іншими словами, адвокати, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки адвоката не повинен покладатися на особу, яку/інтереси якої він представляє, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Тобто, адвокат, який надавав правову допомогу вводив суд в оману, не повідомивши, зо спір за пред`явленим ним позовом вичерпано і врегульовано у позасудовому порядку, як було встановлено апеляційним судом.

З урахуванням зазначених обставин, в діях представника адвокатом Куриловою Ольгою Анатолівною (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ДН №5179 на підставі Рішення Ради адвокатів Донецької області від 26.09.2017 №12 ), яка діяла від імені і в інтересах Банку за Договором про надання правової допомоги від 11.10.2019 року на підставі Довіреності від 29.07.2022 року посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваль.К.О. зареєстрованою в реєстрі за №435 можуть вбачатися ознаки посадового злочину, передбаченого ст.ст. 384 КК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне довести до відома Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4, ) , Ради адвокатів Донецької області код 38532263), Київської міської прокуратури, Головного управління Національної поліції у місті Києві про виявлені судом порушення для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, які сприяють порушенню законодавства України.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання (ч. 7 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. ст. 2, 4, 13,14, 42, 56-61, 246, 233-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Постановити окрему ухвалу щодо дій/бездіяльності адвоката Курилової Ольги Анатолівни (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ДН №5179 на підставі Рішення Ради адвокатів Донецької області від 26.09.2017 №12.

Довести до відома Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4, ) , Ради адвокатів Донецької області код 38532263), Київської міської прокуратури, Головного управління Національної поліції у місті Києві про виявлені судом порушення для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, які сприяють порушенню законодавства України, та притягнення до відповідальності посадової особи, дії та бездіяльність якої призвели до порушень.

Про результати розгляду окремої ухвали та вжиті заходи письмово повідомити Господарський суд міста Києва у місячний термін з дня отримання окремої ухвали.

Ухвала набрала законної сили 20.10.2025 та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.10.2025.

Суддя Ігор Курдельчук