РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.10.2025Справа № 910/9190/25
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Фізичної особи-підприємця Донченка Сергія Дмитровича

про стягнення 108 376,78 грн

Представники сторін: не викликалися

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - Комунальне підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Донченка Сергія Дмитровича (далі - Підприємець) 108 376,78 грн, з яких: 67730,28 грн - основний борг за орендну плату, 14 784,19 грн - основний борг із відшкодування податку за користування земельною ділянкою, 16 478,98 грн - пеня, 5 668,51 грн - інфляційні втрати, 1 682,91 грн - 3% річних, 2 031,91 грн - штраф, посилаючись на неналежне виконання відповідачкою зобов`язань за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності, №3463 від 20.09.2021 в частині своєчасного та в повному обсязі внесення плати за користування нерухомим майном.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідачка правом, наданим статтею 165 ГПК України, на подання відзиву на позов не скористався, хоча про розгляд цієї справи був повідомлений належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направляв.

При цьому, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина 9 статті 165, частина 2 статті 178 ГПК України).

Приймаючи до уваги те, що Відповідач належним чином був повідомлений про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених ГПК України, проте в розумні строки.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги Комунального підприємства частково обґрунтованими.

20.09.2021 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент, орендодавець), Підприємцем (за текстом договору - орендар) та Комунальним підприємством (за текстом договору - балансоутримувач) було укладено договір №3463, за умовами розділу І Змінювані умови договору (далі - Умови) якого:

- пункт 4.1: інформація про об`єкт оренди - нежитлові приміщення загальною площею 121,10 кв.м (1 та 2 поверхи), що розташовані за адресою: м. Київ. вул. Драйзера Теодора, буд. 16, літ. "В" та обліковуються на балансі Комунального підприємства;

- пункт 8.1: місячна орендна плата, визначена за результатами проведення аукціону становить 4 120,00 грн (без податку на додану вартість);

- пункт 11.1: строк договору - 5 років з дати набрання чинності цим договором;

- пункт 16: співвідношення розподілу орендної плати станом на дату укладення договору: Балансоутримувачу 100% відсотків суми орендної плати; місцевий бюджет 0% відсотків суми орендної плати.

Умовами розділу ІІ Незмінювані умови договору також визначено:

- пункт 1.1: Орендодавець і Балансоутримувач передають, а Орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене і у пункті 4 Умов, вартість якого становить суму, визначену у пункті 6 Умов;

- пункт 2.1: Орендар вступає у строкове платне користування Майном у день підписання Акта приймання-передачі Майна. Акт приймання-передачі підписується між Орендарем і Балансоутримувачем одночасно із підписанням цього Договору;

- пункт 3.1: орендна плата становить суму, визначену у підпункті 9 Умов. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. До складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньо-будинкових мереж, ремонту будівлі, у тому числі: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо), а також компенсація витрат Балансоутримувача за користування земельною ділянкою. Орендар несе ці виграти на основі окремих договорів, укладених із Балансоутримувачем та безпосередньо з постачальниками комунальних послуг в порядку, визначеному пунктом 6.5 цього договору;

- пункт 6.5: Вартість фактично спожитих комунальних послуг Орендар зобов`язаний самостійно сплачувати постачальникам таких послуг, які надаються за окремими договорами, укладеними орендарем з цими організаціями (водопостачання, каналізація, газ, електрична та теплова енергія, вивіз сміття тощо), за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання. Вартість витрат на утримання орендованого майна Орендар зобов`язаний сплачувати самостійно та/або на підставі окремих договорів, укладених із Балансоутримувачем. Компенсацію витрат Балансоутримувача за користування земельною ділянкою Орендар зобов`язаний сплачувати на підставі виставлених Балансоутримувачем рахунків;

- пункт 3.2: орендна плата за січень-грудень року оренди, що настає за роком, на який припадає перший місяць оренди, визначається шляхом коригування орендної плати за перший місяць оренди на річний індекс інфляції року, на який припадає перший місяць оренди. Орендна плата за січень-грудень третього року оренди і кожного наступного календарного року оренди визначається шляхом коригування місячної орендної плати, що сплачувалась у попередньому році, на річний індекс інфляції такого року;

- пункт 3.3: орендна плата сплачується Орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності Орендаря щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем;

- абзаци 1, 2 пункту 3.4: Орендар сплачує орендну плату на підставі підпункту 8.1. пункту 8 Умов та пункту 3.2. Незмінюваних умов Договору. Додатково до орендної плати та авансового внеску орендної плати, зазначених у підпункті 8.1 та пункті 9 Умов, нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується Орендарем разом з орендною платою та авансовим внеском;

- пункт 3.7: орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується Балансоутримувачем;

- абзаци 1-3 пункту 3.8: на суму заборгованості Орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати. Крім того, орендар згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України сплачує інфляційні витрати по заборгованості та 3 % річних від простроченої суми заборгованості. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за ними становить загалом не менше ніж три місяці. Орендар також сплачує штраф у розмірі 3 % від суми заборгованості.

За актом прийому-передачі від 20.09.2021 Департамент та Комунальне підприємство передали, а Підприємець прийняв у користування згідно Договором від 20.09.2021 нежитлові приміщення, загальною площею 121,10 кв.м, розташовані у будівлі центрального теплового пункту за адресою: місто Київ, вулиця Драйзера Теодора, будинок 16, літера "В"

Загальний розмір орендної плати, який мав бути сплачений Підприємцем за період з лютого 2024 року по червень 2025 року становить 67 730,28 грн (з урахуванням ПДВ), а розмір відшкодування податку за користування земельною ділянкою за період з квітня 2023 року по червень 2025 року - 14 784,19 грн, що підтверджується відповідними актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), копії яких містяться в матеріалах даної справи.

Доказів повернення вказаних нежитлових приміщень матеріали справи не містять.

У зв`язку із несправлянням Підприємцем орендної плати та відшкодування податку за користування земельною ділянкою за Договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності, №3463 від 20.09.2021, Комунальне підприємство звернулося з даним позовом до суду.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідності до статті 509 ЦК України та статті 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне положення мітиться в частині 1 статті 526 ЦК України.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Даючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами в ході виконання даного договору, суд дійшов висновку, що такий за своєю правовою природою є договором найму (оренди), за яким відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України (у редакції, чинній на момент укладення договору) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Таким чином, укладення Департаментом, Комунальним підприємством та Підприємцем договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності, №3463 від 20.09.2021 було спрямоване на отримання останнім у володіння та користування нерухомого майна та одночасного обов`язку по здійсненню оплати за таке володіння та користування.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. (частина 2 статті 762 ЦК України).

Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом (частина 3 статті 760 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що об`єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

03.10.2019 Верховною Радою України прийнято Закон України "Про оренду державного та комунального майна" (Закон №157-IX від 03.10.2019).

У зазначеному Законі в розділі "Прикінцеві та перехідні положення" було передбачено, що він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 лютого 2020 року (за винятком окремих зазначених норм).

За положеннями преамбули вказаного нормативно-правового акта цей Закон регулює: правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим. Дія цього Закону не поширюється на відносини концесії державного та комунального майна.

Оскільки об`єктом оренди є майно, яке належить до комунальної власності, тому на спірні правовідносини поширюються положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 №157-ІХ.

Згідно з частиною 2 статті 17 означеного Закону орендна плата визначається за результатами аукціону. У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна. У разі якщо представницький орган місцевого самоврядування не затвердив Методику розрахунку орендної плати, застосовується Методика, затверджена Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 статті 17 Закону №157-IX від 03.10.2019 передбачено, що орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно.

Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається представницьким органом місцевого самоврядування (абзац 3 частини 5 Закону №157-IX від 03.10.2019).

Відповідно до пункту 3.1. Розділу ІІ Договору орендна плата становить суму, визначену у підпункті 9 Умов. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. До складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньо-будинкових мереж, ремонту будівлі, у тому числі: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо), а також компенсація витрат Балансоутримувача за користування земельною ділянкою. Орендар несе ці виграти на основі окремих договорів, укладених із Балансоутримувачем та безпосередньо з постачальниками комунальних послуг в порядку, визначеному пунктом 6.5 цього договору.

Як вказано у пункті 6.5. Договору компенсацію витрат Балансоутримувача за користування земельною ділянкою Орендар зобов`язаний сплачувати на підставі виставлених Балансоутримувачем рахунків.

Положеннями пункту 8.1. Розділу І Договору встановлено, що місячна орендна плата, визначена за результатами проведення аукціону становить 4 120,00 грн (без податку на додану вартість).

Згідно з пунктом пункт 3.2. Розділу ІІ Договору орендна плата за січень-грудень року оренди, що настає за роком, на який припадає перший місяць оренди, визначається шляхом коригування орендної плати за перший місяць оренди на річний індекс інфляції року, на який припадає перший місяць оренди. Орендна плата за січень-грудень третього року оренди і кожного наступного календарного року оренди визначається шляхом коригування місячної орендної плати, що сплачувалась у попередньому році, на річний індекс інфляції такого року;

Абзацами 1, 2 пункту 3.4. Розділу ІІ Договору унормовано, що Орендар сплачує орендну плату на підставі підпункту 8.1. пункту 8 Умов та пункту 3.2. Незмінюваних умов Договору. Додатково до орендної плати та авансового внеску орендної плати, зазначених у підпункті 8.1 та пункті 9 Умов, нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується Орендарем разом з орендною платою та авансовим внеском.

У той же час, згідно з пунктом 61 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №157-IX від 03.10.2019 під час дії воєнного стану Кабінет Міністрів України може встановити інші правила передачі в оренду державного та комунального майна, ніж ті, що передбачені цим Законом.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 27.05.2022 №634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану", відповідно підпункту 4 пункту 1 якої на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше:

орендарям, крім визначених підпунктами 1-3 цього пункту, орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації) (абзац 3);

орендарям на територіях, визначених у підпунктах 2 і 3 цього пункту, орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації) після 30 вересня 2022 р. і 30 травня 2022 р. відповідно і до закінчення строку, визначеного в абзаці першому цього підпункту (абзац 4).

Перевіривши розрахунок основного боргу з орендної плати за період з лютого 2024 року по червень 2025 року у розмірі 67 730,28 грн та з відшкодування податку за користування земельною ділянкою у розмірі 14 784,19 грн, суд вважає їх арифметично правильними та обґрунтованими.

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Положеннями статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону №157-IX від 03.10.2019 орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Відповідно до пункту 3.3. Розділу ІІ Договору орендна плата сплачується Орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності Орендаря щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем.

Отже, суд дійшов висновку про те, що строк внесення платежів у спірні періоди є таким, що настав.

Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачкою своїх зобов`язань щодо справляння орендної плати у розмірі 67 730,28 грн за період з лютого 2024 року по червень 2025 року та компенсації витрат за користування земельною ділянкою у розмірі 14784,19 грн за період з квітня 2023 року по червень 2025 року за Договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності, №3463 від 20.09.2021, строк внесення яких настав, суд дійшов висновку про наявність у Підприємця основної суми заборгованості у вищезазначеному розмірі, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Також, у зв`язку із несвоєчасним внесенням Підприємцем плати за користуванням майном за договором Комунальним підприємством нараховано до стягнення 1 682,91 грн 3% річних та 5 668,51 грн інфляційних втрат, нарахованих за загальний період з 18.03.2024 по 21.07.2025 на збільшувану щомісячну заборгованість.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) статтею 610 ЦК України кваліфікується як порушення зобов`язання.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611, 625 ЦК України.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №758/1303/15-ц, від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц, від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на прострочення Відповідачем виконання грошового зобов`язання, перевіривши надані Позивачем розрахунки інфляційних втрат та процентів річних за відповідні періоди, який також не заперечувався Відповідачем, суд дійшов висновку, що з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню 5 668,51 грн інфляційних втрат та 1682,91 грн 3% річних.

Крім цього, у зв`язку із порушенням грошових зобов`язань за договором Комунальним підприємством на підставі пункту 3.8. нараховано до стягнення 16 478,98 грн пені, нарахованої за загальний період з 18.03.2024 по 21.07.2025 на збільшувану щомісячну заборгованість, а також 2 031,91 грн штрафу.

Стаття 549 ЦК України визначає неустойку (штраф, пеню) як грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій - неустойка, штраф, пеня.

При цьому, порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 статті 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Із системного аналізу вищенаведених положень чинного законодавства вбачається, що вказані штрафні санкції можуть бути стягнуті лише у тому випадку (якщо не встановлено законом), коли основне зобов`язання прямо забезпечено неустойкою (пеня, штраф) у чинному договорі, а також ним встановлено її розмір (встановлено за згодою сторін).

У відповідності до положень пункту 3.8. Договору на суму заборгованості Орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за ними становить загалом не менше ніж три місяці. Орендар також сплачує штраф у розмірі 3 % від суми заборгованості.

У силу статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (частина 6 статті 232 ГК України).

Дослідивши розрахунок пені, виходячи із методики нарахування шляхом збільшення бази нарахування на щомісячну заборгованість, суд вважає його необґрунтованим, оскільки вказану штрафну санкцію нараховано за період, який перевищує шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, а також здійснено подвійне нарахування на одну і ту ж дату - остання дата місяця поточного періоду збігається з початком наступного періоду.

При цьому, з огляду на положення статті 14 та частини 2 статті 237 ГПК України, суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто нараховувати щомісячну заборгованість за шість місяців, виходячи за періоди, визначені позивачем.

Таким чином, за розрахунком суду, обґрунтований розмір пені становить 1 669,54 грн, з яких:

73,16 грн, нарахованих за період з 18.03.2024 по 15.04.2024 на суму боргу у розмірі 3183,90 грн;

154,25 грн, нарахованих за період з 16.04.2024 по 15.05.2024 на суму боргу у розмірі 6801,97 грн;

252,53 грн, нарахованих за період з 16.05.2024 по 17.06.2024 на суму боргу у розмірі 10 420,04 грн;

279,23 грн, нарахованих за період з 18.06.2024 по 15.07.2024 на суму боргу у розмірі 14038,11 грн;

388,82 грн, нарахованих за період з 16.07.2024 по 15.08.2024 на суму боргу у розмірі 17656,18 грн;

468,50 грн, нарахованих за період з 16.08.2024 по 15.09.2024 на суму боргу у розмірі 21274,25 грн;

53,05 грн, нарахованих за період з 16.09.2024 по 18.09.2024 на суму боргу у розмірі 24892,32 грн (квітень 2024 року).

Перевіривши розрахунок штрафу, суд вважає його обґрунтованим, а тому з Відповідача підлягає стягненню 2 031,91 грн (67 730,28 грн х 3%).

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 ГПК України).

Отже, позов Комунального підприємства підлягає частковому задоволенню.

Судовий збір згідно статті 129 ГПК України та з урахуванням положень частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Донченка Сергія Дмитровича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5; ідентифікаційний код 40538421) 67 730 (шістдесят сім тисяч сімсот тридцять) грн 28 коп. основного боргу з орендної плати, 14 784 (чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн 19 коп. боргу з відшкодування податку за користування земельною ділянкою, 5668 (п`ять тисяч шістсот шістдесят вісім) грн 51 коп. інфляційних втрат, 1 682 (одну тисячу шістсот вісімдесят дві) грн 91 коп. 3% річних, 1 669 (одну тисячу шістсот шістдесят дев`ять) грн 54 коп. пені, 2 031 (дві тисячі тридцять одну) грн 91 коп. штрафу та 2 091 (дві тисячі дев`яносто одну) грн 38 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частин 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяСергій МУДРИЙ