ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2025м. ДніпроСправа № 904/3691/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Манастирного В.О., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Велта", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 2 916 173,54 грн.

Представники:

від позивача Лига І.С.

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 2 451 880,00 грн., що складають суму заборгованості за договором поставки № 30/01/25-ДП від 30.01.2025; 30 339,77 грн. - річних; 110 720,14 грн. - інфляції грошових коштів та 323 233,63 грн. - пені.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 30/01/25-ДП від 30.01.2025 в частині повного та своєчасного здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що момент поставки товару та момент виникнення зобов`язання відповідача з перерахування оплати за товар у визначений сторонами строк пов`язується з моментом надання позивачем повного пакету документів, вичерпний перелік яких передбачено в п. 3.6 спірного договору.

В той же час, за твердженням останнього, позивачем не доведено належними та достатніми доказами обставини передання ТОВ ВКФ "Велта" повного переліку документів, визначеного в п. 3.6. спірного договору.

До того ж, ТОВ ВКФ "Велта" у відзиві на позовну заяву зазначає про те, що умовами спірного договору передбачено, що видаткова та/або товарно-транспортна накладні оформлюються відповідно до вимог цього договору та чинного законодавства України, з обов`язковим зазначенням у ній одержувача та технічних характеристик товару, проте, додані позивачем до позовної заяви видаткова та товарно-транспортна накладні не містять технічних характеристик товару.

Також, посилається останнє на те, що ТОВ "Термінал" не додано до позовної заяви доказів на підтвердження виконання умов договору та норм чинного законодавства України щодо складання та реєстрації податкових накладних.

Вказані обставини, на думку відповідача, ставлять під сумнів дійсність господарських операцій та факт прострочення боржника, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

04.08.2025 від позивача через систему "Електронний суд" до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначає про те, що обов`язок відповідача оплатити вартість поставленого йому товару виникає в силу закону (статті 655, 692, 712 ЦК України, частина 1 статті 265 ГК України) та не залежить від факту виставлення рахунку на оплату або надсилання інших документів, хоча усі ці документи були надані відповідачу в день поставок на електронну пошту - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Наголошує ТОВ "Термінал", посилаючись на судову практику, що ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар.

Вказує відповідач у відповіді на відзив і про те, що на виконання вимог законодавства України постачальником були складені та зареєстровані відповідні податкові накладні, на підтвердження чого останнім долучено до матеріалів справи відповідні докази.

Так, за твердженням останнього, відповідач не міг не знати про належним чином зареєстровані податкові накладні, оскільки згідно з пунктом 18 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 № 1246 (зі змінами), квитанція про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування, щодо яких прийнято рішення про їх реєстрацію, одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку; пунктом 25 вказаного порядку платник податку через електронний кабінет шляхом перегляду в режимі реального часу має доступ до даних Реєстру щодо складених ним чи його контрагентами податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Ухвалою від 14.07.2025 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/3691/25, її розгляд вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.07.2025.

21.07.2025 через систему "Електронний суд" до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яка господарським судом задоволена, про що постановлено ухвалу від 23.07.2025.

Ухвалою від 30.07.2025 за усним клопотанням представника позивача господарським судом відкладено підготовче засідання до 10.09.2025.

04.08.2025 від позивача через систему "Електронний суд" до суду надійшла заява, до якої останнім долучено рахунки-фактури на оплату, які з технічних причин не було долучено до відповіді на відзив.

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 Господарського процесуального України, у зв`язку з чим господарським судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 07.10.2025, про що постановлено ухвалу від 10.09.2025.

Представник відповідача в судове засідання 07.10.2025 не з`явився, проте, останній був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується залученою до матеріалів справи довідкою про доставку електронного листа (ухвали суду від 10.09.2025) до електронного кабінету ТОВ ВКФ "Велта" 12.09.2025 04:04.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

07.10.2025 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного та своєчасного розрахунку за отриманий товар за договором поставки № 30/01/25-ДП від 30.01.2025.

30.01.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою "Велта" (далі - покупець, відповідач у даній справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Термінал" (далі - постачальник, позивач у даній справі) укладено договір поставки № 30/01/25-ДП (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1. зазначеного вище договору постачальник, на підставі заявки покупця, зобов`язаний передавати у власність останнього (поставляти) продукти нафтопереробки (далі - товар), а покупець - прийняти та оплатити товар згідно з умовами, передбаченими в специфікаціях та видаткових накладних, які складаються та направляються постачальником покупцю на підставі заявки останнього.

Передбачені п. 1.1. договору заявки надаються покупцем постачальнику в письмовій формі на адресу електронної пошти постачальника, зазначену в розділі 13 цього договору.

Надання та приймання заявок, рахунків-фактур, довіреностей та інших документів і повідомлень сторін, які підтверджують діяльність сторін по цьому договору, здійснюються сторонами з використанням наступних адрес електронної пошти:

Покупця: ІНФОРМАЦІЯ_1,

Постачальника: ІНФОРМАЦІЯ_2 (пункт 1.2. договору).

Згідно з пунктами 1.3., 1.4. договору строк та місце поставки товару узгоджується та зазначається сторонами у відповідних специфікаціях по кожній партії поставки товару.

Відповідно до пункту 3.1. договору постачальник зобов`язується поставити товар на умовах поставки, зазначених у специфікації та, за бажанням сторін, у видаткових та/або товарно-транспортних накладних відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" в редакції 2010. Якщо інше не зазначено у відповідній специфікації, товар за цим договором поставляється на умовах DDP (склад покупця), Кіровоградська область, Новоукраїнський район, село Коробчине, вулиця Промислова, будинок 3.

Датою фактичної поставки товару вважається дата його вручення покупцю постачальником на підставі видаткової та/або товарно-транспортної (за умови її оформлення) накладної (пункт 3.2. договору).

У пункті 3.6. договору сторони встановили, що постачальник зобов`язується надати покупцю оригінали наступних документів:

а) рахунок-фактуру на конкретну партію товару;

б) видаткову та/або товарно-транспортну накладну, оформлені відповідно до вимог цього договору та чинного законодавства України, з обов`язковим зазначенням в них одержувача та технічних характеристик товару;

в) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації в порядку, визначеному чинним законодавством України, завірену електронним підписом уповноваженої особи постачальника та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних;

г) сертифікат якості постачальника або паспорт якості заводу-виробника на товар;

д) специфікацію на конкретну партію товару.

Право власності на товар і ризик випадкового знищення або пошкодження товару переходить від постачальника до покупця з дати поставки товару, зазначеної в пункті 3.2. договору (пункт 3.7.).

Пунктом 4.1. договору встановлено, що його загальна вартість визначається як сумарна вартість товару, поставка якого здійснюється згідно доданих до договору видаткових та/або товарно-транспортних накладних постачальника протягом терміну дії даного договору.

Оплата покупцем товару здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на поточний рахунок постачальника в строк та в порядку, узгодженому сторонами у відповідній специфікації на поставку певної партії товару (пункт 4.2.).

Датою оплати покупцем товару вважається дата списання коштів з розрахункового рахунку останнього (пункт 4.4. договору).

Відповідно до пункту 6.1. договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін і скріплення їх печатками і діє до 31.12.2025.

26.02.2025 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до спірного договору, в якій останні вирішили внести зміни та викласти, зокрема, підпункт г) пункту 3.6. в наступній редакції: "г) сертифікат відповідності на товар постачальника або паспорт якості заводу-виробника на товар".

У матеріалах справи містяться підписані сторонами та скріплені їх печатками специфікації до спірного договору № 1 від 30.01.2025, в якій останні узгодили до поставки паливо дизельне ДП-З-Євро5-ВО (код УКТ ЗЕД 2710 19 43 00) (далі - товар) у кількості 30 000 л, за ціною 46,50 грн. з ПДВ, на суму 1 395 000,00 грн. з ПДВ; № 2 від 04.02.2025, в якій останні узгодили до поставки паливо дизельне ДП-З-Євро5-ВО (код УКТ ЗЕД 2710 19 43 00) (далі - товар) у кількості 30 000 л, за ціною 46,896 грн. з ПДВ, на суму 1 406 880,00 грн. з ПДВ.

Товар за вказаними специфікаціями передається на умовах DDP (склад покупця) Кіровоградська область, Новоукраїнський район, село Коробчине, вул. Промислова, будинок 3 (згідно з INCOTERMS - 2010) (пункт 2).

Відповідно до пунктів 3 спецфікацій кількість товару, що передано у власність, визначається на підставі видаткових накладних на відвантажений товар.

У пунктах 4 специфікацій сторони погодили, що товар поставляється з відстрочкою платежу, загальна вартість товару повинна бути сплачена не пізніше 14.02.2025 (за специфікацією № 1 від 30.01.2025) та не пізніше 18.02.2025 (за специфікацією № 2 від 04.02.2025).

Дата поставки товару за специфікацією № 1 - 31.01.2025, за специфікацією № 2 - до 04.02.2025.

На виконання умов спірного договору позивачем у січні та лютому 2025 відвантажено відповідачеві товар (паливо дизельне) на загальну суму 2 801 800,00 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи видатковими накладними № оРН-0131/01 від 31.01.2025 на суму 1 395 000,00 грн. та № оРН-0204/04 від 04.02.2025 на суму 1 406 880,00 грн., а також відповідними товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (нафти) № оРН-0131/01 від 31.01.2025 та № оРН-0204/04 від 04.02.2025, які підписано представниками сторін та скріплено печатками їх підприємств без зауважень та заперечень.

Звертаючись з даним позовом до суду ТОВ "Термінал" вказує про те, що його підприємство 05.05.2025 звернулось до відповідача з претензією № 050525/01 щодо сплати заборгованості в сумі 2 801 880,00 грн. за договором поставки № 30/01/25-ДП від 30.01.2025, на підтвердження чого позивачем залучено до позовних матеріалів відповідні докази.

Так, за твердженням позивача, ТОВ ВКФ "Велта" лише частково сплачено заборгованість за спірним договором в сумі 350 000,00 грн., що і стало причиною виникнення спору у даній справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже було зазначено вище, у пунктах 4 специфікацій до спірного договору сторонами узгоджено, що товар поставляється з відстрочкою платежу, загальна вартість товару повинна бути сплачена не пізніше 14.02.2025 (за специфікацією № 1 від 30.01.2025) та не пізніше 18.02.2025 (за специфікацією № 2 від 04.02.2025).

Відповідач неналежним чином виконав зобов`язання зі сплати за поставлений товар за спірним договором, здійснивши розрахунки частково (за паливо дизельне згідно рах. № оСФ-0131/02 від 31.01.2025) в сумі 350 000,00 грн., що підтверджується залученим до матеріалів справи інформаційним повідомленням про зарахування коштів № 2682 від 23.05.2025.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків за отриманий від позивача товар на суму 2 451 880,00 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком останнім до стягнення заявлені річні за загальний період прострочення з 15.02.2025 по 03.07.2025 в сумі 30 339,77 грн. та інфляцію грошових коштів за загальний період прострочення з лютого по травень 2025 в сумі 110 720,14 грн.

Розрахунки річних та інфляції грошових коштів позивачем здійснено відповідно до умов спірного договору та вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим зазначені у розрахунках суми підлягають до примусового стягнення з відповідача.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За порушення строків оплати партії товару сторонами у пункті 5.5. договору встановлена відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості поставленої постачальником партії товару за кожен день прострочення оплати такого товару.

Згідно з наданим позивачем розрахунком останнім до стягнення заявлена пеня за загальний період прострочення з 15.02.2025 по 03.07.2025 в сумі 323 233,63 грн.

Розрахунок пені позивачем завищено з огляду на те, що останнім не враховано здійснену відповідачем часткову оплату в сумі 350 000,00 грн.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення з відповідача підлягає пеня за загальний період прострочення з 15.02.2025 по 03.07.2025 в сумі 310 748,70 грн.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, зокрема, щодо невідповідності видаткових та товарно-транспортних накладних умовам договору (а саме, останні не містять технічних характеристик товару), господарським судом до уваги не приймаються з огляду на таке.

Відповідно до змісту пункту 1 частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Положеннями частини 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вже було зазначено вище, сторони, укладаючи спірний договір, узгодили, що оплата покупцем товару здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на поточний рахунок постачальника в строк та в порядку, узгодженому сторонами у відповідній специфікації на поставку певної партії товару (пункт 4.2.).

Разом з тим, відповідно до пунктів 4 специфікацій до спірного договору товар поставляється з відстрочкою платежу, загальна вартість товару повинна бути сплачена не пізніше 14.02.2025 (за специфікацією № 1 від 30.01.2025) та не пізніше 18.02.2025 (за специфікацією № 2 від 04.02.2025).

В підтвердження факту передачі спірного товару, позивачем до матеріалів залучено, у т.ч. копії видаткових накладних № оРН-0131/01 від 31.01.2025 на суму 1 395 000,00 грн. та № оРН-0204/04 від 04.02.2025 на суму 1 406 880,00 грн., які підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень та заперечень.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операці.

З огляду на викладене, залучені до матеріалів справи копії зазначених вище видаткових накладних на загальну суму 2 801 800,00 грн., які підписані уповноваженими представниками сторін, скріплені печатками їх підприємств і містять передбачені законом обов`язкові реквізити первинного документу, та фіксують факт здійснення господарської операції, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за поставлений товар.

Відсутність в товаросупровідних документах додатково узгоджених сторонами в договорі даних не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, і відсутність таких даних не звільняє покупця від обов`язку з оплати поставленого товару.

З приводу посилань відповідача на відсутність у матеріалах справи доказів передачі документів, передбачених пунктом 3.6. спірного договору, слід зазначити про таке.

У пункті 3.6. договору (з урахуванням внесених до нього додатковою угодою № 1 від 26.02.2025 змін) сторони встановили, що постачальник зобов`язується надати покупцю оригінали наступних документів:

а) рахунок-фактуру на конкретну партію товару;

б) видаткову та/або товарно-транспортну накладну, оформлені відповідно до вимог цього договору та чинного законодавства України, з обов`язковим зазначенням в них одержувача та технічних характеристик товару;

в) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації в порядку, визначеному чинним законодавством України, завірену електронним підписом уповноваженої особи постачальника та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних;

г) сертифікат відповідності на товар постачальника або паспорт якості заводу-виробника на товар;

д) специфікацію на конкретну партію товару.

Відповідно до частин 1, 2 статті 666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Доказів, які б свідчили про те, що позивачем не надано відповідачеві разом з поставленим товаром в день його приймання ТОВ ВКФ "Велта" пакету документів, передбачених зазначеними вище положеннями договору, останнім суду не надано, як і не надано доказів звернення до ТОВ "Термінал" з повідомленням щодо ненадання повного пакету документів.

Інші заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, до уваги господарським судом не приймаються як такі, що спростовані матеріалами справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що інші доводи, міркування учасників процесу, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Розподіл судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Велта" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул.Глинки, будинок 7, поверх 6; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал" ( 61003, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ КООПЕРАТИВНА, будинок 6/8; ) 2 451 880,00 грн. - основного боргу; 310 748,70 грн. - пені; 30 339,77 грн. - річних; 110 720,14 грн. - інфляції грошових коштів та 34 844,26 грн. - судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Загальна сума, що підлягає до стягнення, складає - 2 938 532,87 грн.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 17.10.2025.

Суддя І.Ф. Мельниченко