ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" жовтня 2025 р. Справа № 906/540/25.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Кудряшової Ю.В.

розглянувши заяву Відділу освіти Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області (вх. №01-19/128/25 від 03.10.2025) про відстрочку виконання рішення суду у справі № 906/540/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія"

до: Відділу освіти Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області

за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Житомира

про стягнення 1 008 223,53 грн.

за участю представників учасників провадження:

від заявника: Товстюк Т.В. - головний спеціаліст-юрист, діє на підставі довіреності від 28.05.2025;

від позивача: не прибув;

від третьої особи: не прибув.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 12.09.2025 позов задоволено; стягнуто з Відділу освіти Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" - 1 008 223,53 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію, а також 12 098,68 грн. витрат по сплаті судового збору.

03.10.2025 до господарського суду від Відділу освіти Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області надійшла заява (вх. №01-19/128/25 від 03.10.2025) про відстрочку виконання рішення суду, відповідно до якої просив відстрочити виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 12.09.2025 у справі №906/540/25 до 01.09.2026.

Ухвалою господарського суду від 06.10.2025 заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 13.10.2025 10:30.

10.10.2025 до суду від ТОВ "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" через систему "Електронний суд" надійшли заперечення на заяву про відстрочення виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву про відстрочення виконання рішення суду, просила її задовольнити.

Представник позивача та третьої особи в судове засідання не прибули, причин неявки суд не повідомлено.

Розглядаючи заяву господарський суд враховує наступне.

В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення суду заявник послався на те, що Відділ освіти Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області постійно, добросовісно відноситься до свого обов`язку по сплаті комунальних платежів за надані послуги, будь якої іншої заборгованості крім наявної за рішенням у даній справі, не має. У зв`язку з військовим станом в Україні, недостатнім фінансуванням сума боргу є значною для відповідача, що фінансується з державного та місцевого бюджету. У зв`язку із чим заявник просив відстрочити виконання рішення суду у справі №906/540/25 до 01.09.2026 року.

У своїх запереченнях позивач зауважив на тому, що відповідачем не надано достатніх та належних доказів, які у своїй сукупності надали б право зробити висновок про наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, оскільки жодних доказів (розрахунків, економічних аналізів, потенційних подій, які стануть позитивним каталізатором для виконання рішення суду) в якості доказів заявник не долучив.

Надаючи оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог заявника, суд зазначає, що відповідно до статті 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч.1 ст.326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.1 ст.331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

В силу ч.3 ст.331 ГПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відстрочення виконання рішення - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю.

При цьому, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.4 ст.331 ГПК України).

Відповідно до ч.5 ст.331 ГПК України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підтвердження скрутного фінансового становища заявник надав суду звіт про надходження та використання коштів загального фонду (форма №2м) за дев`ять місяців Відділу освіти Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області та довідку від 02.10.2025 №364 про наявність коштів на оплату електричної енергії на 2025 рік в розмірі загалом 1 104 500, 00 грн із залишком асигнувань 342 696,38 грн.

В свою чергу суд звертає увагу на правові висновки, які висвітлені у постанові Верховного Суду від 29.04.2025 у справі № 917/1131/24: "Отже, ураховуючи положення частин четвертої та п`ятої статті 331 ГПК України, суд, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Ураховуючи викладене, вказана норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Отже, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення або розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. При цьому положення ГПК України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінювати докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 ГПК України.

Відповідно до вказаної норми господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. З урахуванням наведеного суд самостійно вирішує питання стосовно достовірності доказів, достатності їх для винесення рішення, істинності відомостей, які містяться в доказах. Близький за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 910/8153/17.

Враховуючи викладене, з одного боку, недостатнім є лише факт відсутності у боржника коштів, суди обов`язково повинні враховувати інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення, з іншого, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції остаточні судові рішення не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції")."

Отже, надаючи оцінку доводам позивача та відповідача щодо відстрочення виконання рішення у даній справі, суд зазначає, що саме по собі недостатнє фінансування не є тією обставиною, яку слід вважати істотною та як наслідок виключною при ухваленні судового рішення про відстрочення/розстрочення виконання судового рішення, адже в такому випадку обов`язковість виконання судового рішення, яке набрало законної сили втрачало б свою правову цінність як акт правосуддя.

Крім того, суд звертає увагу відповідача, що із доданих ним до матеріалів заяви про відстрочення виконання рішення суду документів не вбачається наявність скрутного фінансового стану у останнього, так як відповідачем не надано жодної фінансової документації, жодних показників фінансового стану підприємства, таких як прибутковість, фінансова стійкість, ліквідність, платоспроможність тощо, з яких би вбачалося погіршення фінансового стану на момент розгляду заяви про відстрочення виконання рішення.

Також, слід зазначити, що заявник просив відстрочити виконання рішення суду на один рік до 01.09.2026 року, проте обґрунтувань доведених належними доказами можливості виконання рішення суду саме з 01.09.2026 року відповідачем до заяви не надано.

Щодо посилань заявника на те, що виконання рішення суду істотно ускладнюється через військову агресію РФ проти України, що стало підставою для введення воєнного стану, то суд зазначає, що заявником також не надано жодних доказів на підтвердження погіршення фінансового стану внаслідок збройної агресії РФ проти України, що призвело до неможливості виконання рішення суду.

Судом враховано, що не тільки відповідач продовжує працювати в умовах воєнного стану, а й позивач також є відповідальною юридичною особою, яка виконує функції постачальника універсальної послуги у постійній та безперебійній поставці населенню електричної енергії на господарську діяльність якої негативно впливають наслідки, пов`язані з військовою агресією РФ.

Водночас заявником, у розумінні наведених вище приписів законодавства, не обґрунтовано в чому полягає виключність обставин, якими він обґрунтовує свою вимогу щодо відстрочення виконання рішення.

З огляду на вище наведені обставини, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи баланс інтересів сторін, враховуючи, що відповідачем не подано суду жодних належних доказів на підтвердження викладених у його заяві обставин, суд дійшов висновку, що не вбачає правових підстав для відстрочення виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 12.09.2025 у справі №906/540/25 та відмовляє у задоволенні заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 234, 235, 331 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Відділу освіти Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області (вх. №01-19/128/25 від 03.10.2025) про відстрочку виконання рішення суду від 12.09.2025 у справі № 906/540/25.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. 255, 257 ГПК України.

Ухвалу суду підписано: 15.10.2025

Суддя Кудряшова Ю.В.

Друк:

1 - позивачу в Електронний кабінет

2 - адвокату Рудзею Ю.В. в Електронний кабінет

3 - відповідачу в Електронний кабінет

4 - третій особі в Електронний кабінет