УХВАЛА

17 жовтня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/16507/23

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду: Васьковський О. В. - головуючий, Дроботова Т. Б., Кібенко О. Р., Пєсков В. Г., Рогач Л. І., Чумак Ю. Я.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2025 (колегія суддів у складі: Шапран В.В. - головуючий, судді: Сітайло Л. Г., Андрієнко В.В.)

у справі № 910/16507/23

за позовом ОСОБА_1

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Мережі"

2) Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі"

треті особи: 1) Спільне підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "Драгон Капітал"

2) Приватне акціонерне товариство "Альтана Капітал"

про визнання договору недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, відшкодування збитків

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та хід розгляду справи

1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Мережі" (далі - ТОВ "ДТЕК Мережі") та Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" (далі - ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі") про визнання договору недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, відшкодування збитків.

2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2023 у справі № 910/16507/23 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору за вимогу майнового характеру, залишено без руху позовну заяву на підставі пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України та встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

3. Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2024 відкрито провадження у справі № 910/16507/23 та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження. В подальшому розгляд справи судом неодноразово відкладався.

4. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2024 у справі № 910/16507/23 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: письмової заяви з уточненням змісту позову в частині вимог про застосування наслідків недійсності правочину; доказів сплати судового збору у встановленому розмірі; доказів можливості повернення виконаного за оспорюваним правочином.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій

5. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі положень частини 13 статті 176 та пункту 8 частини 1 статті 226 ГПК України, оскільки позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви.

6. Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що позивач, уточнюючи зміст позовних вимог в частині застосування наслідків недійсності правочину, заявив вимогу про повернення на його користь 5 244 141 шт простих іменних акцій ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі", що свідчить про майновий характер цієї вимоги. При цьому позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви, а саме не здійснив сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, а також до письмової заяви з уточненням змісту позовних вимог не надав доказів направлення її копії іншим учасникам справи.

7. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2025 у справі № 910/16507/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвал Господарського суду міста Києва від 29.12.2023 та від 13.11.2024 про залишення позовної заяви без руху повернуто скаржнику.

8. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2025 у справі № 910/16507/23 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2024 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , а матеріали справи направлено до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

9. За висновком суду апеляційної інстанції, в порушення частини 2 статті 174 ГПК України місцевий господарський суд, залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, повинен був зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити), чого в порушення вимог процесуального законодавства України не було зроблено в ухвалі суду від 13.11.2024, що в подальшому призвело до залишення позовної заяви без розгляду. Також суд апеляційної інстанції зазначив, що інформація про ціну спірного договору купівлі-продажу та номінальну вартість однієї акції наявна в матеріалах справи.

10. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови апеляційного господарського суду від 04.02.2025 у справі № 910/16507/23.

Короткий зміст касаційної скарги та відзиву на касаційну скаргу

11. ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати мотивувальну частину постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2025 та викласти її в наступній редакції, в якій додатково зазначити:

- про неприпустимість та неправомірність багаторазового розгляду судами питань щодо уточнень очевидних наслідків недійсності оскаржуваного правочину та розміру судового збору без жодних змін предмету позову, особливо поза межами "розумного строку розгляду справи";

- про те, що суди не мають права виходити за межі розумних термінів розгляду справи по суті та винесення ефективного, обґрунтованого рішення, формально посилаючись на норми ГПК України, в тому числі, але не обмежуючись нібито на нові процесуальні обставини за частиною 11 статті 176 ГК України;

- про неправомірність вимагати від позивача забезпечення позову, так як норми ГПК України регламентують "забезпечення позову саме відповідачами";

- що суди мають виконувати основоположні вимоги ГПК України, Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про розумність строків до винесення обґрунтованого рішення суду, особливо із застосуванням "надмірного формалізму";

- чи має право суд першої інстанції нескінченну кількість разів (в тому числі, але не обмежуючись, після завершення підготовчого провадження), змінювати свої вимоги (попередні рішення) щодо розміру судового збору без належних підстав (в тому числі, але не обмежуючись, з причин власних недоглядів, помилок); чи така кількість помилок та спроб у суду першої інстанції є скінченною та такі спроби вичерпано судом першої інстанцій у цій справі;

- чи мають розглядатися шестиразові недогляди/помилки суду першої інстанції щодо встановлення недоліків позовної заяви, в тому числі судового збору та/або предмету позову, як "створення перешкод, що обмежує право заявника на справедливий суд, яке передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і Конституцією України" і чергове повернення до зазначеного питання судом першої інстанції буде трактуватися як "систематичне створення перешкод судом в доступі до суду";

- чи слід вважати суду першої інстанції, що позивачем усунуті всі не чіткі, не однозначні недоліки, встановлені судом першої інстанції в ухвалі від 13.11.2024, в тому числі, які позивач мав трактувати на свою користь через невизначеність таких недоліків.

12. В обґрунтування підстав для скасування ухваленого судом апеляційної інстанції рішення скаржник посилається на порушення норм процесуального права, зокрема статей 176, 255 ГПК України, залишення без належної оцінки та уваги всіх ключових мотивів апеляційної скарги, факт неодноразової зміни судом першої інстанції своєї позиції щодо сплати судового збору та позовних вимог у цій справі, безпідставну відмову у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору, неврахування висновків Верховного Суду щодо недопустимості прояву надмірного формалізму і обмеження доступу до правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

13. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "ДТЕК Мережі" заперечує проти касаційної скарги, зазначаючи про те, що залишення позовної заяви без руху з метою зобов`язання позивача доплатити судовий збір у розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір", не є перешкодою в доступі до правосуддя. Втім, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали про залишення позовної заяви без руху недостатньо деталізовано спосіб усунення недоліків позовної заяви і не зазначено точну суму судового збору, товариство погоджується із постановою суду апеляційної інстанції.

Підстави передачі справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

14. 10.09.2025 колегія суддів Касаційного господарського суду постановила ухвалу про передачу справи № 910/16507/23 на розгляд об`єднаної палати для відступу від висновків Верховного Суду:

- викладених у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2021 у справі № 910/5120/20, щодо допустимості залишення позову без руху та за наслідками її невиконання залишення його без розгляду на стадії розгляду спору;

- викладених в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати (судова палата для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності) від 16.10.2024 у справі № 757/34675/20-ц, щодо неможливості оскарження ухвали про залишення без руху позовної заяви разом з ухвалою про залишення позову без розгляду.

15. Згідно з наведеними в ухвалі від 10.09.2025 мотивами, у даній справі суд першої інстанції двічі залишав позов без руху.

16. Так, ухвалою від 29.12.2023 Господарський суд міста Києва відмовив у задоволенні клопотання позивача про зменшення розміру судового збору та залишив позовну заяву без руху з підстав несплати судового збору.

17. Після усунення недоліків позовної заяви, Господарський суд міста Києва ухвалою від 16.01.2024 прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрив провадження у справі № 910/16507/23.

18. В подальшому, здійснюючи розгляд справи № 910/16507/23 по суті спору та перейшовши до стадії судових дебатів, Господарський суд міста Києва встановив, що позовна заява в частині вимог про застосування наслідків недійсності правочину не містить змісту позовних вимог, наслідком чого стало прийняття судом на підставі частини 11 статті 176 ГПК України ухвали від 13.11.2024 про залишення позовної заяви без руху та зобов`язання позивача усунути відповідні недоліки позовної заяви, надавши суду письмову заяву з уточненням змісту позову в частині вимог про застосування наслідків недійсності правочину, докази сплати судового збору у встановленому розмірі та докази можливості повернення виконаного за оспорюваним правочином.

19. Невиконання вказаних вимог суду першої інстанції слугувало підставою для постановлення Господарським судом міста Києва ухвали від 17.12.2024 про залишення позовної заяви без розгляду на підставі положень частини 13 статті 176 та пункту 8 частини 1 статті 226 ГПК України.

20. Передаючи дану справу на розгляд об`єднаної палати, колегія суддів зазначала про те, що після усунення недоліків позовної заяви та відкриття провадження у справі № 910/16507/23, суд першої інстанції не встановив обставин, які б свідчили про невідповідність позову вимогам статей 162, 164, 172, 173 ГПК України.

21. Колегія суддів наголошувала на необхідності врахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 15.07.2021 у справі № 922/4128/20 та від 20.09.2022 у справі № 904/7769/21, за змістом яких залишення позовної заяви без руху у такому випадку, який є винятком із загального правила відкриття провадження у справі, можливе лише в тому разі, коли про обставини, що стали підставою для залишення позову без руху, стало відомо після відкриття провадження у справі. Отже, передбачений частиною одинадцятою статті 176 ГПК України механізм є відмінним від механізму залишення позовної заяви без руху, яке здійснюється до відкриття провадження у справі.

22. Посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24.07.2018 у справі № 916/3255/17, колегія суддів зазначила про те, що з огляду на повноваження суду першої інстанції, визначені частиною 11 статті 176, частиною 2 статті 182, частиною 2 статті 185 ГПК України, у суду першої інстанції відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху та за наслідками її невиконання залишення позову без розгляду після закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, оскільки завданням розгляду справи по суті відповідно до статті 194 ГПК України є саме розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів.

23. Встановивши вже на стадії розгляду справи по суті, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 ГПК України, суд першої інстанції має здійснити розгляд справи по суті заявлених вимог, а судові витрати, пов`язані з розглядом справи, розподілити за результатами такого розгляду відповідно до статті 129 ГПК України.

24. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 21.05.2021 у справі № 910/5120/20, вирішуючи питання щодо допустимості залишення позову без розгляду, зокрема, на стадії розгляду спору, не знайшовши підстав для відступу від висновку, викладеного в постанові від 24.07.2018 у справі № 916/3255/17, виснувала, що норми частини 11, 13 статті 176 та пункту 8 частини 1 статті 226 ГПК України не містять жодних застережень щодо допустимості залишення позову без розгляду виключно до закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті у разі, якщо позивач не усунув недоліків оформлення позовної заяви, які полягають у несплаті або недоплаті судового збору.

25. Колегія суддів в ухвалі від 10.09.2025 у справі № 910/16507/23 зазначила про необхідність відступити від наведеного висновку об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду як такого, що порушує принцип верховенства права та позбавляє позивача захисту, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судовий захист залежить від дій саме суду, який відповідно до статті 2 ГПК України має справедливо, неупереджено та своєчасно вирішити спір з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

26. Крім того, в ухвалі про передачу справи на розгляд об`єднаної палати вказано про наявність підстав для відступу від висновку, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати (судова палата для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності) у справі № 757/34675/20-ц, стосовно неможливості оскарження ухвали про залишення без руху позовної заяви разом з ухвалою про залишення позову без розгляду.

27. Колегія суддів в ухвалі зазначала про те, що позивачем в апеляційній скарзі заперечував не лише правомірність прийняття судом першої інстанції ухвали про залишення позову без розгляду, а й правомірність прийняття місцевим господарським судом ухвал про залишення позову без руху від 29.12.2023 (в частині відмови у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору) та від 13.11.2024 (щодо сплати судового збору за ще одну майнову вимогу), невиконання якої стало наслідком залишення судом позову без розгляду.

28. Натомість суд апеляційної інстанції ухвалою від 08.01.2025 повернув апеляційну скаргу в частині оскарження ухвал Господарського суду міста Києва від 29.12.2023 та 13.11.2024 про залишення позову без руху, виходячи з того, що оскарження вказаних ухвал не передбачена в переліку, наведеному у статті 255 ГПК України. Крім того, ухвала про залишення позову без руху є ухвалою, що має завершальне значення щодо можливості судового розгляду і перешкоджає провадженню у справі, тобто є такою що не підлягає оскарженню окремо від рішення.

29. Однак, передаючи дану справу на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, колегія суддів зазначила, що ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду є тим процесуальним документом, яким закінчилося провадження, а відтак висновок щодо відсутності підстав для перегляду ухвали суду про залишення без руху позовної заяви разом з ухвалою про залишення позову, прийнятої за наслідком її невиконання, є помилковим, оскільки у разі вирішення питання щодо правильності застосування судами попередніх інстанцій пункту 8 частини першої статті 226 ГПК України щодо залишення позовної заяви без розгляду за наслідками невиконання позивачем ухвали про залишення позову без руху, суд має пересвідчитись у наявності підстав для залишення позову без руху, тобто наявності встановлених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу вимог до позовної заяви, які було порушено.

30. На підтвердження своєї тези колегія суддів навела висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 14.06.2023 у справі № 607/23244/21, згідно з якими ухвали суду першої інстанції про залишення позову без руху з підстав несплати судового збору підлягають апеляційному оскарженню у виключних випадках, коли суд у порядку частини 2 статті 6 Закону України "Про судовий збір" визначив у своїй ухвалі розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем. У всіх інших випадках ухвали суду першої інстанції про залишення позову без руху з підстав несплати судового збору (у тому числі в разі відмови в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору) не підлягають оскарженню окремо від рішення суду.

31. Висновки про те, що обмеження права на апеляційне оскарження ухвали про залишення апеляційної скарги без руху в частині визначення розміру судового збору, з яким не погоджується скаржник, суперечитиме гарантіям, закріпленим у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведено також у постанові Верховного Суду від 19.02.2024 у справі № 5011-15/2045-2012 (910/15777/21).

32. Натомість Верховний Суд у постанові від 16.10.2024 у справі № 757/34675/20-ц, переглядаючи в касаційному провадженні постанову суду апеляційної інстанції та змінюючи її мотивувальну частину, дійшов висновку про те, що суд апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу про залишення позову без розгляду з порушенням положень ГПК України та вказаних висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 607/23244/21 здійснив оцінку доводів учасників справи, які стосувалися ухвали місцевого господарського суду про залишення позовної заяви без руху, оскільки ухвали про залишення позовної заяви без руху не підлягають оскарженню окремо від рішення.

33. З огляду на вищенаведене, колегія суддів зазначила, що наразі є очевидною необхідність формування єдиної правозастосовчої практики стосовно застосування частини 11 статті 176, частини 2 статті 185 та частини 3 статті 255 ГПК України задля недопущення можливостей довільного трактування цих процесуальних норм.

Підстави повернення справи на розгляд відповідної колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

34. Відповідно до частини 2 статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

35. Згідно з частиною 4 статті 303 ГПК України про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах 1 - 4 статті 302 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах 5 або 6 статті 302 цього Кодексу.

36. Об`єднана палата в ухвалі від 11.07.2024 у справі № 909/1167/17 виснувала, що умовами (підставами) для передачі справи на розгляд об`єднаної палати, як і підставами для здійснення розгляду справи об`єднаною палатою, є:

1) наявність висновку щодо застосування конкретної норми (норм) права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати;

2) такий висновок має бути зроблено в подібних правовідносинах.

37. Як вбачається з матеріалів справи, касаційне провадження відкрито Касаційним господарським судом за поданою Найда М. М. касаційною скаргою в частині вимог щодо скасування мотивувальної частини постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2025. Зазанченою постановою суду апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду про залишення позову ОСОБА_1. без розгляду, оскільки позивач у встановлений судом строк не усунув недоліків позовної заяви, а саме: не подав доказів направлення письмової заяви з уточненням змісту позовних вимог з доданими до неї документами іншим учасникам справа, а також не надав доказів сплати судового збору у встановленому розмірі за визначені у вищезгаданій заяві майнові вимоги про повернення акцій.

38. Залишенню позову ОСОБА_1 без розгляду передувало вчинення місцевим господарським судом наступних процесуальних дій:

- суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про зменшення розміру судового збору та залишив позовну заяву без руху з підстав несплати судового збору;

- після усунення вказаних недоліків суд відкрив провадження у справі;

- суд повторно залишив позов без руху з підстав необхідності уточнення позивачем змісту позову в частині вимог про застосування наслідків недійсності правочину, надання доказів сплати судового збору та доказів можливості повернення виконаного за оспорюваним правочином.

39. Колегією суддів порушено питання про передачу даної справи на розгляд об`єднаної палати, зокрема з підстав необхідності відступлення від висновків, викладених у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2021 у справі № 910/5120/20.

40. У справі № 910/5120/20 розглядалася касаційна скарга Державного підприємства (далі - ДП) "Львіввугілля" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 про залишення позову без розгляду у зв`язку з не усуненням ДП "Львіввугілля" у встановлений строк недоліків позовної заяви в частині несплати судового збору, а також на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2021, якою вищезгадана ухвала суду першої інстанції залишена без змін.

41. За змістом встановлених у справі № 910/5120/20 обставин залишенню позову ДП "Львіввугілля" без розгляду передувало те, що під час розгляду справи по суті місцевий господарський суд виявив відсутність доказів сплати судового збору при поданні позову, у зв`язку з чим суд ухвалою від 19.08.2020 відповідно до вимог статей 162, 164, 172, частини 11 статті 176 ГПК України залишив позов без руху та встановив строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання позивачем доказів сплати судового збору у відповідному розмірі.

42. Оскільки ДП "Львіввугілля" у встановлений судом строк недоліків позовної заяви не усунуло, ухвалою від 18.11.2020 Господарський суд міста Києва залишив позов без розгляду на підставі положень частини 13 статті 174 та пункту 8 частини 1 статті 226 ГПК України.

43. Згідно з частинами 11, 13 статті 176 ГПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

44. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

45. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 21.05.2021 дійшла висновку про правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права і залишила без змін оскаржувані ДП "Львіввугілля" у справі № 910/5120/20 судові рішення. При цьому, об`єднана палата у названій постанові конкретизувала питання щодо можливості застосування норм процесуального права (частин 11, 13 статті 176 і пункту 8 частини 1 статті 226 ГПК України) на стадії підготовчого провадження або на стадії розгляду справи по суті та виснувала про те, що зазначені процесуальні норми не містять жодних застережень щодо допустимості залишення позову без розгляду виключно до закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті у разі, якщо позивач не усунув недоліків оформлення позовної заяви, які полягають у несплаті або недоплаті судового збору.

46. У справі № 910/5120/20 позивачем було заявлено вимоги про стягнення з відповідача 45 010 910,60 грн заборгованості (в тому числі 35 521 500,20 грн основного боргу, 6 317 139,90 грн пені, 1 376 654,02 грн інфляційних втрат, 1 376 654,02 грн 3% річних). Тобто, предметом розгляду були вимоги майнового характеру, а підставою для залишення позову без розгляду слугувало невиконання вимог по сплаті судового збору, викладених в ухвалі про залишення позову без руху після відкриття провадження у справі.

47. Натомість у справі № 910/16507/23 позивачем заявлено кілька вимог майнового і немайнового характеру спору. Підставою залишення позову без руху (ухвала від 13.11.2024) була встановлена в ході судового розгляду обставина, що заява в частині вимог про застосування наслідків недійсності правочину не містить змісту позовних вимог, у зв`язку з чим позивача зобов`язано усунути недоліки позову та надати суду: письмову заяви з уточненням змісту позову в частині вимог про застосування наслідків недійсності правочину; докази сплати судового збору у встановленому розмірі; докази можливості повернення виконаного за оспорюваним правочином.

48. На виконання вимог суду першої інстанції позивач у справі № 910/16507/23 подав заяву, якою, зокрема, уточнив зміст позовних вимог в частині застосування наслідків недійсності правочину та заявив, окрім раніше повідомлених, також вимогу про повернення на його користь 5244141 шт. простих іменних акцій ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі".

49. Разом з цим, до письмової заяви з уточненням змісту позовних вимог позивачем не додано доказів направлення копії цієї заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.

50. Оскільки визначені у поданій позивачем заяві вимоги про повернення акцій є майновими, позивач повинен був сплатити судовий збір за відповідною ставкою, виходячи з вартості майна, про повернення якого заявлено позов. За розрахунком суду першої інстанції за заявленими вимогами про застосування наслідків недійсності правочину у вигляді повернення предмета продажу позивачу належало сплатити судовий збір у розмірі 326 447,78 грн, тоді як з доданої до заяви квитанції слідує, що такі вимоги оплачені позивачем судовим збором лише у розмірі 3 933,11 грн.

51. Вказані обставини слугували підставою для залишення позову у справі № 910/16507/23 без розгляду у зв`язку з не усуненням позивачем всіх недоліків позовної заяви, виявлених місцевим господарським судом після відкриття провадження у справі.

52. Тобто у справі № 910/5120/20 та у справі № 910/16507/23 суди приймали рішення за різними встановленими обставинами та правовою природою підстав залишення позовної заяви без руху із застосуванням частини 11 статті 176 ГПК України.

53. Наведене свідчить про відсутність у даному випадку передбачених частиною 2 статті 302 ГПК України підстав для передачі справи № 910/16507/23 на розгляд об`єднаної палати задля відступу від висновку, викладеного в постанові, ухваленій за результатами здійснення касаційного провадження у справі № 910/5120/20.

54. Відносно порушеного колегією суддів питання щодо відступу від висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 16.10.2024 у справі № 757/34675/20-ц, об`єднана палата зазначає наступне.

55. У справі № 757/34675/20-ц розглядалися касаційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ "Файненс Компані" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2024, якою скасовано ухвалу Господарського суду Київської області від 30.11.2023 про залишення позову ТОВ "Файненс Компані" без розгляду на підставі частини 13 статті 176 ГПК України, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви у встановлений строк, та передано матеріали справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

56. Згідно з встановленими у справі № 757/34675/20-ц обставинами:

- ухвалою Господарського суду Київської області від 30.10.2023 прийнято до розгляду позовну заяву ТОВ "Файненс Компані" до: ОСОБА_2 , ТОВ "Фінансова компанія "Іпотека кредит", ТОВ "Компанія з управління активами "Скай Кепітал Менеджмент", ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Войтовського В. С., приватного нотаріуса Козаренко О. С., приватного нотаріуса Козій А. В. про визнання недійсними правочинів, визнання права вимоги та права іпотекодержателя, визнання дій відповідачів незаконними, скасування реєстраційних записів та рішення про проведену державну реєстрацію права власності, відкрито провадження у справі № 757/34675/20-ц та призначено дату підготовчого засідання;

- 08.11.2023 до Господарського суду Київської області від представника ОСОБА_2 надійшла заява з процесуальних питань, за змістом якої заявник зазначав про: порушення вимог частини 3 статті 162 ГПК України при відкритті провадження у даній справі; визначення позивачем 9 немайнових вимог, тоді як позовна заява містить 16 вимог немайнового характеру; відповідачу-1 не направлено копії позовної заяви та документів, доданих до неї. З огляду на зазначене, заявник просив суд залишити позовну заяву без руху;

- ухвалою Господарського суду Київської області від 20.11.2023 залишено позовну заяву без руху на підставі частини 11 статті 176 ГПК України, надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом подання: доказів доплати судового збору; доказів надіслання позовної заяви з додатками відповідачам та третім особам; зазначення ціни позову;

- 27.11.2023 до Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви, оскільки за твердженням позивача він дізнався про наявність ухвали від 20.11.2023 лише 27.11.2023 за результатами моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень, а саму ухвалу про залишення позову без руху не отримував;

- ухвалою Господарського суду Київської області від 30.11.2023 відмовлено в задоволенні клопотання про продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви з тих підстав, що ухвалою суду від 20.11.2023 позивачу було встановлено максимальний строк для усунення недоліків позовної заяви, визначений частиною 11 статті 176 ГПК України, у зв`язку з чим відсутня можливість продовжити його на більш тривалий час. У зв`язку з не усуненням ТОВ "Файненс Компані" недоліків позовної заяви, останню залишено без розгляду.

57. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2024 у справі № 757/34675/20-ц ухвалу Господарського суду Київської області від 30.11.2023 скасовано, а матеріали справи передано для подальшого розгляду місцевому господарському суду, оскільки названа ухвала не підписана суддею.

58. Однак постановою Верховного Суду від 17.04.2024 скасовано вищезазначену постанову апеляційного суду від 13.02.2024 та передано справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції з тих підстав, що суд не розглянув всі доводи апеляційної скарги та всупереч вимогам частини 3 статті 277 ГПК України не розглянув скаргу по суті, усунувши в межах повноважень недоліки судового рішення.

59. Під час повторного розгляду апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 30.11.2023 у справі № 757/34675/20-ц суд апеляційної інстанції розглянув доводи скаржника та погодився з висновками місцевого господарського суду про залишення позовної заяви без руху в порядку частини 11 статті 176 ГПК України щодо визначення ціни позову й, відповідно, визначення розміру судового збору, а також необхідності надання позивачем доказів направлення копії позовної заяви з додатками іншим учасникам справи.

60. Верховний Суд у постанові від 16.10.2024 змінив мотивувальну частину постанови суду апеляційної інстанції у справі № 757/34675/20-ц, зазначивши про те, що стаття 255 ГПК України не містить у виключному переліку ухвал, що підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, ухвали про залишення позовної заяви без руху. Суд апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 30.11.2023 про залишення позову без розгляду з порушенням вказаних положень ГПК України та висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 14.06.2023 у справі № 607/23244/21, здійснив оцінку доводів учасників справи, які стосувалися ухвали місцевого господарського суду про залишення позовної заяви без руху.

61. З наведеного вбачається, що справи № 757/34675/20-ц та № 910/16507/23 не є подібними за встановленими обставинами, підставами залишення позовної заяви без руху із застосуванням частини 11 статті 176 ГПК України.

62. Відносно посилання колегії суддів в ухвалі про передачу справи № 910/16507/23 на розгляд об`єднаної палати на висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у постанові від 14.06.2023 у справі № 607/23244/21, слід зазначити наступне.

63. У вищезгаданій постанові Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок щодо застосування пункту 10 частини 1 статті 294 КАС України, який за змістом тотожний пункту 13 частини 1 статті 353 ЦПК України щодо можливості апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви (заяви) без руху в частині визначення розміру судових витрат окремо від рішення суду.

64. Так, відповідно до пункту 10 частини 1 статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат.

65. Аналогічну норму містить і пункт 13 частини 1 статті 353 ЦПК України.

66. З огляду на викладені в ухвалі про передачу справи № 910/16507/23 на розгляд об`єднаної палати мотиви, колегія суддів навела посилання на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.06.2023 у справі № 607/23244/21, у контексті застосування статті 255 ГПК України.

67. Частина 1 статті 255 ГПК України, як і вищезгадані норми статті 294 КАС України та статті 353 ЦПК України, визначає виключний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

68. Водночас, положення частини 1 статті 255 ГПК України не містять у відповідному переліку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат.

69. Вказаний у постанові Верховного Суду від 16.10.2024 у справі № 757/34675/20-ц висновок Великої Палати Верховного Суду з постанови від 14.06.2023 у справі № 607/23244/21 за своїм змістом зводиться до того, що ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, якщо суд першої інстанції у цій ухвалі встановлює розмір судового збору, який позивач (заявник) має сплатити при зверненні до суду, або порядок його обчислення, однак особа не погоджується або з таким розміром, або з порядком його обчислення, не підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду. В такому випадку заявник може реалізувати своє право на апеляційне оскарження такого судового рішення шляхом включення заперечень на нього до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України (у випадку постановлення такого рішення місцевим судом).

70. Аналогічні за змістом положення містить частина 3 статті 255 ГПК України, відповідно до якої заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

71. Посилання в ухвалі про передачу справи № 910/16507/23 на розгляд об`єднаної палати на висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 19.02.2024 у справі № 5011-15/2045-2012 (910/15777/21) також не можуть бути враховані, оскільки у названій справі підставою для залишення апеляційної скарги без руху слугувало виключно наявність недоплати судового збору при поданні апеляційної скарги.

72. Крім того, згідно з встановленими у справі № 5011-15/2045-2012 (910/15777/21) обставинами:

- позивачем в межах справи про банкрутство заявлено вимоги про визнання правочинів щодо майна боржника недійсними, витребування майна та скасування державної реєстрації;

- в подальшому позивач подавав місцевому господарському суду заяви про збільшення позовних вимог, про зміну предмета позову, про залишення позову без розгляду в частині вимог про визнання права власності, які відповідними протокольними ухвалами прийняті до розгляду;

- ухвалою суду першої інстанції від 27.03.2023 задоволено заяву позивача про залишення позову без розгляду в частині вимог про визнання права власності та витребування майна;

- рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

73. Згідно з наведеним, справи № 5011-15/2045-2012 (910/15777/21) та № 910/16507/23 не є подібними за встановленими обставинами та підставами залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху із застосуванням частини 11 статті 176 ГПК України.

74. Підсумовуючи вищевикладене, об`єднана палата Касаційного господарського суду вважає, що наведені колегією суддів в ухвалі від 10.09.2025 мотиви не відповідають критеріям для передачі та здійснення розгляду справи об`єднаною палатою, а тому справа № 910/16570/23 підлягає поверненню відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.

Керуючись статтями 234, 235, 301, 302 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Справу № 910/16507/23 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2025 повернути на розгляд відповідної колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О. Васьковський

Судді Т. Дроботова

О. Кібенко

В. Пєсков

Л. Рогач

Ю. Чумак