ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"20" жовтня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4166/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І., розглянувши матеріали (вх. № 4284/25)

за позовом Фізичної особи-підприємця Буснюк Валентина Васильовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28-б, )

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

13.10.2025 ФОП Буснюк Валентин Васильович звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. № 4284/25) до Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі», в якій просить суд зобов`язати АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» вирішити питання щодо підключення електроустановок приміщення, розташованого за адресою: 67300, Одеська обл., Березівський р-н, м. Березівка, вул. Пушкінська, 27, ФОП Буснюк Валентин Васильович.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на необґрунтовані відповіді відповідача на його звернення щодо підключення електроустановок приміщення, розташованого за адресою: 67300, Одеська обл., Березівський р-н, м. Березівка, вул. Пушкінська, 27.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд зазначає таке:

По-перше, згідно п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України - позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Так, в позовній заяві позивачем вказано місцезнаходження позивача - Одеська обл., м. Березівка, вул. Героїв України, 27.

Проте, як вбачається з відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичний осіб підприємців та громадських формувань № 1900492 від 16.10.2025, сформованої судом, місцезнаходженням позивача є 67300, Одеська обл., м. Березівка, вул. Танасчишина, буд. 107.

Отже, позивачем не додержано вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України в частині зазначення вірного місцезнаходження позивача.

По-друге, відповідно до п. 7, 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Проте, в порушення вимог п. 7, 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України в позовній заяві відсутні відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, а також відсутні відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

По-третє, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати судового збору та його розмір передбачені Законом України „Про судовий збір від 08.07.2011р. № 3674-VI (з наступними змінами).

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", з 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 гривень.

Ставка судового збору за позов немайнового характеру, відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн), що з урахуванням положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» щодо застосування коефіцієнту 0,8 при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі становить 2 422,40 грн., з розрахунку 3028,00 х 0,8 = 2422, 40 грн.

Як вбачається тексту позовної заяви, позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру, а отже, позивач за подання даного позову, мав сплатити в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 2422, 40 грн.

Однак, доказів сплати судового збору позивач до суду не надав, натомість ФОП Буснюк В.В. посилається на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» як на підставу для звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

У статті 5 Закону "Про судовий збір" визначено перелік пільг щодо сплати судового збору. Системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону "Про захист прав споживачів" дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому статтею 5 Закону "Про судовий збір", не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Отже, стаття 5 Закону "Про судовий збір" не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить норми про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, визначив, що ця пільга надається з метою захисту споживачами їх порушених прав.

Вказаний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц.

Таким чином, закон чітко розмежовує, що від оплати судового збору звільняються споживачі - позивачі і лише у поданих ними позовах, що стосуються порушення їхніх прав як споживачів.

Разом з тим, господарський суд зауважує, що згідно п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника

Враховуючи, що позивач у даній справі є фізичною особою-підприємцем (суб`єктом господарювання), останній в контексті спірних правовідносин не є споживачем послуг у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а тому на нього не поширюється норма частини третьої статті 22 вказаного Закону.

Відтак, оскільки в контексті спірних правовідносин до позивача не підлягають застосуванню положення п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», то суд не вбачає правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір в загальному порядку у розмірі 2422, 40 грн та надати відповідні докази його сплати до суду.

Недотримання приписів ст.ст. 162, 164 ГПК України має наслідком застосування положень ч.1 ст.174 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, з урахуванням наявності вищевикладеного, позовна заява ФОП Буснюк Валентин Васильович підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду:

- відомостей щодо вірного місцезнаходження позивача;

- відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви;

- доказів сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Буснюк Валентина Васильовича (вх.№ 4284/25 від 13.10.2025) - залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду: - відомостей щодо вірного місцезнаходження позивача;

- відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви;

- доказів сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набрала законної сили 20.10.2025 року та не підлягає оскарженню.

Суддя Ю.І. Мостепаненко