СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Харків Справа №917/381/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,

учасники провадження у справі - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» (вх.№1471П від 26.06.2025) на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.05.2025 у справі №917/381/25 (м. Полтава, суддя Ківшик О.В., повне рішення складено 30.05.2024),

за позовом Фізичної особи-підприємця Сергієнко Олександра Павловича, м. Слов`янськ, Донецька область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн», м. Кременчук, Полтавська область,

про стягнення 837 852,11 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Сергієнко Олександр Павлович просив суд стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» 837 852,11 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 01.05.2024 року між сторонами Договору №01/05-24 про надання послуг перевезення, з яких : 815 580,00 грн основний борг, 18 643,87 грн пені за період з 09.08.2024 по 25.02.2025, 1953,83 грн 3% річних за період з 09.08.2024 по 25.02.2025 та 1 674,41 грн інфляційних втрат за період з серпня 2024 по січень 2025.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем обов`язків з оплати наданих позивачем у травні 2024 році послуг з перевезення пасажирів за замовленням останнього.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 30.05.2025 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» на користь Фізичної особи-підприємця Сергієнко Олександра Павловича 815 580,00 грн заборгованості з оплати вартості наданих послуг перевезення за договором, 18 643,87 грн пені, 1 953,83 грн 3% річних, 1 674,41 грн інфляційних втрат та 10 054,23 грн витрат по сплаті судового збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» з вказаним рішенням суду не погодилося та звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить визнати поважними причини пропуску строку для подання апеляційної скарги та поновити такий строк; долучити до матеріалів справи докази, які не були досліджені раніше та які мають значення для справи; рішення Господарського суду Полтавської області від 30.05.2025 у справі №917/381/25 скасувати, ухваливши нове рішення яким відмовити у задоволенні вимог позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» зазначає наступне:

- відповідач не заперечує існування боргу перед ФОП Сергієнко О.П. в розмірі 19 260,00 грн за актом №1;

- твердження ФОП Сергієнка О.П. про передання Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) №2 від 03.06.2024 та рахунку №2 від 03.06.2024 на оплату наданих послуг з перевезення безпосередньо на місці надання послуг представнику ТОВ «ЕНКІ КОНСТРАКШН» не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами;

- позивач аргументуючи свої вимоги посилається на «внутрішній робочий документ», а саме на «Наряд на виконання робіт (послуг з перевезення) на травень 2024 року», як на доказ беззаперечного факту надання послуг з перевезень в період з 01.05.2024 по 28.05.2024 автобусами в кількості шести одиниць, який містить підписи різних осіб, які зі слів Позивача є водіями. Суд не перевірив достовірність викладеної інформації, проте використав його приймаючи рішення;

- досліджуючи даний Наряд, було виявлено ознаки схожі на спробу його підробки, які виражаються у тому, що на момент направлення досудової вимоги відповідачу у наряді був відсутній підпис виконроба. Зазначені факти свідчать про те, що «виконроб Блискун Д.О.» не міг засвідчувати долучений до позовної заяви Наряд в період часу з травня червня 2024 року. Окрім того, з 11.09.2024 ТОВ «ЕНКІ КОНСТРАКШН» припинив трудові відносини з «Виконавцем робіт» Блискуном Дмитром Олександровичем у зв`язку із звільненням;

- суд не перевірив інформацію викладену в документах, а лише описав наявні документи, не врахував зазначені неточності в записах, не надав значення відсутності іншим похідним документам, відсутність яких унеможливлює провести перевірку достовірності викладеної інформації, однак визнав достатніми наявні докази надані позивачем.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.07.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» (вх.№1471П від 26.06.2025) на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.05.2025 у справі №917/381/25 залишено без руху з підстав відсутності доказів направлення копії апеляційної скарги з додатками на адресу позивача - ФОП Сергієнка О.П.

В строк, наданий судом, від апелянта надійшла заява (вх.№8356 від 07.07.2025) про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду від 01.07.2025. Зокрема, апелянтом надано докази направлення копії апеляційної скарги з додатками на адресу позивача - ФОП Сергієнка О.П.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2025 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у справі №917/381/25. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» (вх.№1471П від 26.06.2025) на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.05.2025 у справі №917/381/25. Витребувано з Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/381/25.

24.07.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №917/381/25 (вх.№9097).

Від Фізичної особи-підприємця Сергієнка Олександра Павловича надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№9336 від 31.07.2025), в якому останній просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.05.202 у справі №917/381/25 в повному обсязі та залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу ФОП Сергієнко О.П .зазначає наступне:

- скаржник підтвердив факт отримання від виконавця через «кур`єра» на місці надання послуг перевезення примірників акта здачі-приймання робіт (надання послуг) №1 від 31 травня 2024 року по обсягу наданих послуг за період з 01.05.2024 по 03.05.2024 на суму 113760 грн. та рахунку №1 від тієї ж дати на оплату наданих послуг з перевезення пасажирів, який згодом частково був ним оплачений. Проте заперечує отримання акту №2 таким же способом;

- акт №2 та рахунок надіслано разом із досудовою вимогою від 20.01.2025, а тому отримання досудової вимоги з актом та рахунком створило зобов`язання здійснити оплату заборгованості по рахунку протягом 7 днів з дня отримання претензії, тобто до 31.01.2025, включно;

- Наряд позивачем вівся та був оформлений у двох примірниках, по одному для кожної зі сторін договору. Примірник наряду виконавця Сергієнка О.П. за ініціативою останнього був підписаний виконробом ТОВ «Енкі Констракшн» Блискуном Д.О. з метою підтвердження у подальшому факту наданих послуг перевезення. Підписання виконробом Блисуном Д.О. примірника наряду для замовника не мало сенсу, оскільки виконроб являвся посадовою особою ТОВ «Енкі Констракшн» та на місці надання послуг, як представник замовника, спостерігав і був освідомлений про виконання перевізником Сергієнком О.П. своїх зобов`язань за договором перевезення, та мав би у подальшому підтвердити факт наданих послуг перевезення своєму роботодавцеві;

- використання позивачем для надання послуг з перевезення двох із шести автобусів іншої модифікації, як ті, що визначені умовами договору, жодним чином не вплинуло на якість та обсяги спожитих відповідачем послуг та не може слугувати підставою для відмови ТОВ «Енкі Констракшн» сплачувати борг за договором;

- суперечливими між собою дії відповідача зі сплати частини вартості визнаних ним спожитих послуг у період з 01 по 03 травня 2024 року та наведені ним у скарзі підстави для невизнання обов`язку сплатити вартість спожитих ним послуг в період з 04 по 28 травня 2024, оскільки в обох випадках підприємцем Сергієнком О.П. послуги з перевезення надавалися тими ж 6-ма автобусами під керуванням одних і тих же водіїв, що зазначені у наряді, за одними і тими ж графіком та маршрутом перевезення, які узгоджені у договорі;

- маршрут/схеми і графік перевезень сторонами узгоджено безпосередньо в умовах укладеного договору, що не потребує додаткового оформлення, як то стверджує скаржник.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.09.2025 призначено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» (вх.№1471П від 26.06.2025) на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.05.2025 у справі №917/381/25 на « 25» вересня 2025 р. об 11:30 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.

Від представника Фізичної особи-підприємця Сергієнко Олександра Павловича- адвоката Шведа А.М. надійшла заява (вх.№11367 від 25.09.2025), в якій останній просить провести судове засідання без участі представника та з урахуванням поданого до суду відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2025 розгляд справи №917/381/25 відкладено на 09 жовтня 2025 року о 10:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132.

Від представника Фізичної особи-підприємця Сергієнко Олександра Павловича- адвоката Шведа А.М. надійшла заява (вх.№11911 від 09.10.2025), в якому останній просить провести судове засідання за відсутності позивача та його представника, з урахуванням поданого до суду відзиву на апеляційну скаргу.

До судового засідання Східного апеляційного господарського суду 09.10.2025 учасники провадження у справі не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання відповідач та представник позивача повідомлені шляхом направлення копії ухвали від 25.09.2025 до їх електронних кабінетів в системі «Електронний суд». Позивачу копія вказаної ухвали направлена рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та вручена останньому 02.10.2025.

Ураховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності, а також положення ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.

Фізична особа - підприємець Сергієнко Олександр Павлович зареєстрований у визначеному законом порядку як суб`єкт господарювання, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію №151952 від 09.03.1998, та веде підприємництво у сфері внутрішніх перевезень пасажирів автобусами на підставі безстрокової ліцензії №236 від 18.09.2012 на право здійснення такого виду діяльності.

01 травня 2024 року між ФОП Сергієнком О.П. (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» (замовник) було укладено Договір №01/05-24 про надання послуг перевезення (далі - Договір).

При цьому сторони узгодили, зокрема, таке:

- в порядку та на умовах, визначених цим Договором, виконавець зобов`язався надавати послуги з перевезення пасажирів в службових цілях відповідно до Специфікації, а замовник зобов`язується прийняти такі послуги виконавця та оплатити останньому їх вартість на умовах, визначених даним договором (п. 1.1 Договору);

- послуги по перевезенню включають: перевезення пасажирів та багажу за маршрутом та у строки, узгоджені сторонами (п. 1.2 Договору);

- перевізник здійснює перевезення за наступним маршрутом: сполучення (маршрут) - м.Святогорськ - с.Пришиб - м.Святогорськ; кількість оборотних рейсів (за день) - один; кількість одиниць рухомого складу (автобусів ПАЗ 32054 СПГ) - шість; дні роботи - з понеділка по суботу, включно; час відправлення - о сьомій годині нуль хвилин ранку; час зворотного відправлення - о восьмій годині нуль хвилин вечора (п. 2.1 Договору);

- строк надання послуг перевезення становить до 30 червня 2024 року (п. 2.2 Договору);

- виконавець прийняв зобов`язання організувати надання послуг перевезень (виконання замовлень) відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05.04.2001 та Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997 (підп. 3.1.1 п 3.1 Договору);

- виконавець зобов`язаний здійснити перевезення з місця відправлення до місця призначення у обсязі та упродовж строку, або повідомити про неможливість здійснення такого перевезення за 8 (вісім) годин до початку відправлення (підп. 3.1.2 п. 3.1 Договору);

- виконавець має право отримувати винагороду за надані послуги в розмірах, передбачених цим Договором (підп. 3.1.10 п. 3.1 Договору);

- виконавець має право залучати до надання послуг третіх осіб, залишаючись при цьому відповідальним за дії таких третіх осіб (підп. 3.1.11 п. 3.1 Договору);

- загальна вартість цього договору складає сума всіх актів приймання - передачі виконаних послуг, підписаних сторонами (п. 4.1 Договору);

- вартість маршруту відповідно до пункту 2.1 цього договору становить 37920 грн. без ПДВ на один календарний день (п. 4.2 Договору);

- приймання наданих послуг з перевезення здійснюється сторонами шляхом підписання актів приймання - передачі виконаних послуг (далі - акт), обов`язок зі складання яких покладається на виконавця. Акт складається виконавцем із підписом та печаткою в двох примірниках та надається замовнику не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів з моменту фактичного здійснення перевезення. Замовник зобов`язується повернути акт з підписом уповноваженої особи та печаткою не пізніше 3 календарних днів з моменту отримання (п. 4.2, п. 4.3 Договору);

- оплата вартості послуги за даним договором здійснюється замовником на підставі рахунку-фактури, складеного виконавцем на підставі підписаних сторонами актів протягом п`яти банківських днів після виставлення рахунку - фактури (п. 4.4 Договору);

- за прострочення оплати послуг перевезення замовник сплачу виконавцю пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення від вартості таких послуг (п. 5.2 Договору);

- цей Договір набуває чинності з дати його укладення і діє до 31 грудня 2024 року (п. 8.1 Договору).

Як стверджує позивач, необхідність перевезення пасажирів (у службових цілях) для замовника була викликана обставинами того, що ТОВ «Енкі Констракшн» за замовленням Полтавської обласної військової адміністрації на тендерних умовах визначений підрядником для виконання будівельних робіт зі зведення фортифікаційних споруд на території Донецької області. Враховуючи значну протяжність об`єкта робіт (десятки кілометрів), виконання будівельних робіт вимагало щоденної доставки (перевезення) будівельних бригад підрядника з місць збору до локальних місць будівництва та зворотної доставки будівельників з об`єктів будівництва до місць проживання по завершенню робочого дня.

Позивач вказує, що для надання послуг з перевезення будівельних бригад Сергієнко О.П. задіяв шість автобусів ПАЗ 32054 СПГ, що належать йому на праві приватної власності або перебувають у його законному користуванні, управління якими здійснювали, безпосередньо, позивач та водії, що виконували на той час для позивача роботу водіїв на підставі цивільно-правових договорів, а саме: ПАЗ 32054 СПГ, реєстраційний № НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; ПАЗ 32054 СПГ, реєстраційний № НОМЕР_3 , водій ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ; ПАЗ 32054 СПГ, реєстраційний № НОМЕР_5 , водій ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ; ПАЗ 32054 СПГ, реєстраційний № НОМЕР_7 , водій ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_8 ; ПАЗ 32054 СПГ, реєстраційний № НОМЕР_9 , водій ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_10 ; ПАЗ 32054 СПГ, реєстраційний № НОМЕР_11 , водій Сергієнко О.П. (позивач).

Копії свідоцтв про реєстрацію означених транспортних засобів наявні у матеріалах справи.

31.05.2024 між сторонами підписаний акт №1 здачі-приймання робіт (надання послуг), відповідно до якого позивач надав, а відповідач прийняв послуги перевезення пасажирів за маршрутом м. Святогірськ - с. Пришиб Донецької області - м. Святогірськ за період з 01.05.2024 по 03.05.2024 у кількості 3 дні за ціною 37920,00 грн, загальна вартість послуг 113760,00 грн.

Акт підписаний позивачем та представником відповідача (генеральним директором Шеньком С.К.), підписи скріплено печатками сторін. При цьому акт містить інформацію про відсутність у замовника претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг).

На підставі акту позивач виставив відповідачу рахунок на оплату № 1 від 31.05.2024 на суму 113780,00.

Крім того, позивач вказує, що факт надання виконавцем послуг з перевезень будівельних бригад в період з 01 травня 2024 року по 28 травня 2024 року, включно, шістьма автобусами за графіком понеділок - субота, включно, з 07:00 годин до 20:00 годин за узгодженим у договорі маршрутом підтверджується робочим документом - нарядом на виконання робіт (послуг з перевезення) на травень 2024 року (далі - наряд), у якому щоденне виконання рейсу кожним із задіяних автобусів підтверджено підписом кожного з водіїв за фактом здійснення такого рейсу.

Наряд на виконання робіт за травень 2024 року з деталізацією об`єму наданих послуг з перевезення пасажирів підписаний та затверджений Сергієнком О.П., як виконавцем договору №01/05-24 від 01 травня 2024 року про надання послуг перевезення.

З боку замовника по договору №01/05-24 наряд підписаний виконробом ТОВ «Енкі Констракшн» ОСОБА_7 , який рукописним текстом та власним підписом у наряді підтвердив обсяг наданих ФОП Сергієнко О.П. послуг з перевезення, відображених у наряді.

Позивач підписав акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №2 від 03.06.2024 про надання ТОВ «Енкі Констракшн» за Договором №01/05-24 від 01.05.2024 послуг перевезення пасажирів за маршрутом м. Святогірськ - с. Пришиб Донецької області - м. Святогірськ за період з 04.05.2024 по 28.05.2024 у кількості 21 день за ціною 37920,00 грн, загальна вартість послуг 796 920,00 грн.

Означений акт №2 разом з рахунком №2 від 03.06.2024 та досудовою претензією вих №1779/25-01 від 20.01.2025 надіслані відповідачу 20.01.2025, про що свідчить чек та опис вкладення та отримані останнім 24.01.2025 згідно відкритої інформації Укрпошти (трекінг відправлення 867).

Позивач зазначає, що Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №2 від 03 червня 2024 року по обсягу наданих послуг перевезення за період з 04.05.2024 по 28.05.2024 на суму 796320 грн з боку ТОВ «Енкі Констракшн» залишився не підписаним, примірник акту на адресу виконавця замовником не повернуто, будь-яких заперечень щодо підписання акту до позивача не надходили.

07.06.2024 платіжною інструкцією №1463 відповідач здійснив на рахунок позивача часткову оплату вартості наданих послуг перевезення в сумі 90 000 грн.

08.08.2024 платіжною інструкцією №440 відповідач здійснив на рахунок позивача часткову оплату вартості наданих послуг перевезення в сумі 4 500 грн.

20.01.2025 представником позивача на адресу ТОВ «Енкі Констракшн» поштовим відправленням АТ «Укрпошта» під трекінгом №867 надіслано претензію №1779/25-01 з вимогою сплатити протягом 7 днів з дня отримання претензії неоплачену вартість наданих послуг перевезення за договором №01/05-24 від 01.05.2024 року.

З досудовою вимогою відповідачу надіслано два примірники акту здачі - приймання робіт (надання послуг) №2 від 03.06.2024 року та рахунок №2 від 03.06.2024 року на оплату послуг, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями опису вкладення до поштового відправлення та накладною АТ «Укрпошта».

Претензія була отримана ТОВ «Енкі Констракшн» 24.01.2025, що підтверджується відомостями з пошукової системи руху поштових відправлень на вебсайті поштової служби.

Листом №27/01/25-1 від 27.01.2025 ТОВ «Енкі Констракшн» визнало заборгованість в сумі 19260,00 грн зі сплати вартості наданих позивачем послуг за актом здачі - приймання робіт (надання послуг) №1 від 31.05.2024.

Тим же листом відповідач заперечив заборгованість перед позивачем за актом здачі - приймання робіт (надання послуг) №2 від 03.06.2024 по сплаті вартості наданих послуг перевезення за період з 04.05.2024 по 28.05.2024 на суму 796 320 грн, обґрунтовуючи тим, що позивачем такі послуги перевезення у такий період для ТОВ «Енкі Констракшн» не надавалися, відповідач замовлення на здійснення перевезень в період з 04 травня по 28 травня 2024 року відповідно до пункту 51 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997 замовнику не подавав, акти здачі - приймання робіт, в тому числі акт №2 від 03 червня 2024 року від позивача не надходили.

За даними позивача відповідач умов Договору щодо оплати отриманих послуг в повному обсязі та у встановлені Договором строки не виконав, заборгованість останнього перед позивачем складає 815 580,00 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом з вимогою про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» 837 852,11 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 01.05.2024 року між сторонами Договору № 01/05-24 про надання послуг перевезення, з яких : 815 580,00 грн основний борг, 18 643,87 грн пені, 1 953,83 грн 3% річних та 1 674,41 грн інфляційних втрат.

Оскаржуване рішення суду мотивовано тим, що відповідач своїми діями (в т.ч.: проведенням часткової оплати послуг, підписанням представником відповідача Блискуном Д.О. Наряду на виконання робіт за травень 2024 року з деталізацією об`єму наданих послуг з перевезення пасажирів та підписанням акту наданих послуг №1) визнав як належне виконання позивачем послуг по Договору та наявність свого обов`язку з оплати саме за Договором №01/05-24 від 01.05.2024. Враховуючи специфіку взаємовідносин між сторонами в частині узгодження послуг перевезення, суд оцінює надані позивачем докази на підтвердження надання ним таких послуг за Договором, зокрема, по Акту здачі - приймання робіт (надання послуг) №2 від 03.06.2024 та отримання їх відповідачем більш вірогідними. Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем не надано суду жодних доказів, що підтверджують факт виконання своїх зобов`язань з оплати отриманих послуг, пред`явлення претензій щодо якості та кількості отриманих послуг за вказаним у описовій частині даного рішення актом наданих послуг. Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 815 580,00 грн основного боргу, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку, в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 18 643,87 грн пені за період з 09.08.2024 по 25.02.2025 з урахуванням дати виникнення зобов`язань з оплати за кожним актом окремо, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню у повному обсязі. Також суд, перевіривши розмір заявлених вимог в частині стягнення1 953,83 грн 3% річних та 1 674,41 грн інфляційних нарахувань з урахуванням дати виникнення зобов`язань з оплати за кожним актом окремо, не виявив завищення їх розміру з боку позивача, а тому дійшов висновку, що вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню повністю.

Надаючи правову оцінку вищенаведеним обставинам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Судом встановлено, що між сторонами у справі виникли правовідносини за Договором про надання послуг перевезення №01/05-24 від 01.05.2024.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 909 ЦК України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до умов п.п.1.1., 1.2. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, виконавець зобов`язується надавати послуги з перевезення пасажирів в службових цілях відповідно до Специфікації, а замовник зобов`язується прийняти такі послуги виконавця та оплатити останньому їх вартість на умовах, визначених даним Договором. Послуги по перевезенню включають: перевезення пасажирів та багажу за маршрутом та у строки, узгоджені сторонами.

Після здійснення перевезення пасажирів між сторонами складається Акт приймання-передачі виконаних послуг (п.2.3. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивач здійснив з 01.05.2025 по 03.05.2024 перевезення за визначеним у Договорі маршрутом. 31.05.2024 між сторонами підписаний Акт №1 здачі-приймання робіт (надання послуг), відповідно до якого позивач надав, а відповідач прийняв послуги перевезення пасажирів за маршрутом м. Святогірськ - с. Пришиб Донецької області - м. Святогірськ за період з 01.05.2024 по 03.05.2024 у кількості 3 дні за ціною 37 920,00 грн, загальна вартість послуг 113 760,00 грн.

Вказаний Акт підписано обома сторонами та скріплено печатками без зауважень.

На підставі акту №1 позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №1 від 31.05.2024 на суму 113 760,00 грн.

Відповідачем сплачено 94 500,00 грн послуг за перевезення за Договором №01/05-04 від 01.05.2025 на підставі платіжної інструкції №1463 від 07.06.2024 на суму 90 000,00 грн та платіжної інструкції №440 від 08.08.2024 на суму 4500,00 грн.

Заборгованість за Актом №1 у розмірі 19 260,00 грн (113 760,00 грн - 94 500,00 грн) не заперечується відповідачем.

Водночас, позивач зазначає що ним на виконання умов Договору також здійснено перевезення з 04.05.2025 по 28.05.2024 за визначеним у Договорі маршрутом.

До матеріалів справи додано Акт №2 від 03.06.2024 здачі-приймання робіт (надання послуг) про надання ТОВ «Енкі Констракшн» за Договором №01/05-24 від 01.05.2024 послуг перевезення пасажирів за маршрутом м. Святогірськ - с. Пришиб Донецької області - м. Святогірськ за період з 04.05.2024 по 28.05.2024 у кількості 21 день за ціною 37 920,00 грн, загальна вартість послуг 796 920,00 грн. Зазначений Акт №2 підписано лише позивачем.

Водночас, відповідачем вказані вимоги не визнаються з підстав недотримання порядку оформлення та передання документів іншій стороні та фактичного неотримання послуг за спірний період.

Колегія суддів зазначає, що за загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно надання послуг/виконання робіт, як зі сторони замовника, так і виконавця (підрядника), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, оскільки відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України саме договір є підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором прав і обов`язків сторін.

Проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані послуги (виконані роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність, а наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.

Неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема непідписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.

Таким чином, під час розгляду спору між сторонами, який стосується виконання умов договорів щодо надання послуг/виконання робіт, до предмета доказування, серед іншого, входить не лише встановлення обставин щодо обсягу, якості та вартості послуг (робіт), що є предметом відповідного договору, строків їх надання (виконання) та порядку прийняття, а й аналіз у сукупності інших обставин та доказів, які можуть свідчити про реальне надання/ненадання послуг (виконання/невиконання робіт).

Відповідно до умов Договору приймання наданих за цим Договором послуг з перевезень здійснюється Сторонами шляхом підписання Актів приймання-передачі виконаних послуг (надалі - Акт). Обов`язок зі складання Актів покладається на Виконавця. За результатами здійснених перевезень, Виконавцем складається Акт із підписом та печаткою Виконавця в двох примірниках та надається Замовнику не пізніше ніж протягом 5-ти (п`яти) календарних днів з моменту фактичного здійснення перевезення. Замовник зобов`язується повернути Акт з підписом уповноваженої особи та печаткою, не пізніше 3 трьох календарних днів з моменту отримання. Оплата Вартості послуги за даним договором сплачується Замовником на підставі Рахунку- фактури, складеного Виконавцем, на підставі підписаних Сторонами Актів протягом 5 (п`яти) банківських днів після виставлення Рахунку-фактури (п.п. 4.1-4.4).

Водночас, як вбачається з матеріалів справи докази направлення/надання Акту №2 та рахунку №2 замовнику відсутні.

Твердження позивача про те, що Акт №2 із рахунком №2 було передано кур`єром як і перший акт, чи що обидва акти було передано разом, не підтверджено жодними належними і допустимими доказами.

При цьому, відповідно до п.п.10.2., 10.2.1 Договору вбачається, що сторони погодили, що здійснюють обмін документами (всіма або окремими документами) у паперовому вигляді за допомогою засобів поштового, електронного або кур`єрського зв`язку або шляхом обміну електронними оригіналами документів. Сторони можуть здійснювати обмін документами (всіма або окремо погодженими документами) у паперовому вигляді за допомогою засобів поштового, електронного або кур`єрського зв`язку. Всі документи, відправлені електронною поштою повинні бути відправлені в оригіналі рекомендованим листом протягом 5 (п`яти) календарних днів від дати відправлення електронною поштою, якщо інший строк не обумовлений умовами даного Договору.

Разом з цим, позивач вважає, що отримання досудової вимоги із доданими примірниками акту №2 та рахунку №2 створили для відповідача обов`язок з оплати спірних послуг із перевезення.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.01.2025 представником позивача на адресу ТОВ «ЕНКІ КОНСТРАКШН» поштовим відправленням надіслано претензію №1779/25-01 з вимогою сплатити протягом 7 днів з дня отримання претензії неоплачену вартість наданих послуг перевезення за договором №01/05-24 від 01.05.2024, а також підписати та завірити печаткою Акт здачі - приймання робіт (надання послуг) №2 від 03.06.2024 по обсягу наданих послуг за період з 04.05.2024 по 28.05.2024 на суму 796320 грн., що додається. Акт в одному примірнику повернути на адресу представника ФОП СЕРГІЄНКО О.П. протягом 7 (семи) днів з дня його отримання.

При цьому, зі змісту досудової вимоги та переліку додатків вбачається направлення оригіналів Акту здачі-прийому робіт №2 від 03.06.2024 у двох примірниках та рахунку №2 від 03.06.2024 на оплату цих послуг.

У відповідь на досудову вимогу Листом №27/01/25-1 від 27.01.2025 ТОВ «ЕНКІ КОНСТРАКШН» визнало заборгованість в сумі 19 260,00 грн зі сплати вартості наданих позивачем послуг за Актом здачі - приймання робіт (надання послуг) №1 від 31 травня 2024 року.

В той же час, у вказаному листі відповідач заперечив відносно заборгованості за Актом здачі - приймання робіт (надання послуг) №2 від 03.06.2024 по сплаті вартості наданих послуг перевезення за період з 04.05.2024 по 28.05.2024 на суму 796320 грн, обґрунтовуючи тим, що позивачем такі послуги перевезення у такий період для ТОВ «ЕНКІ КОНСТРАКШН» не надавалися, відповідач замовлення на здійснення перевезень в період з 04 травня по 28 травня 2024 року не подавав, акти здачі - приймання робіт, в тому числі акт №2 від 03 червня 2024 року від позивача не надходили. Відповідач не вбачає порушень щодо сплати вартості послуг за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №2 від 03.06.2024 оскільки послуги не замовляли та не отримували.

З огляду на викладене, судом підлягають встановленню обставини реальності спірної господарської операції.

На підтвердження реального надання послуг з перевезення у спірний період позивач посилається на наряд на виконання робіт (послуг з перевезення пасажирів) на травень 2024 (далі - наряд), зміст якого включає дату, найменування послуг з перевезення (автобус, держ номер, водій), час прибуття, час зворотного відправлення та підпис водія.

Вказаний наряд (який доданий до позовної заяви) також містить рукописні тексти за змістом яких ФОП Сергієнко О.П., з боку виконавця, та виконроб Блискун Д.О., з боку замовника, підтверджують обсяг наданих послуг з перевезення. Наряд містить підпис від імені ФОП Сергієнка О.П. засвідчений печаткою, та підпис від імені виконроба Блискуна Д.О.

Позивач вважає, що вищезазначене свідчить про прийняття замовником наданих послуг по перевезенню та погодження із його обсягом, з чим не погоджується апелянт.

Судова колегія зазначає, що умовами Договору не передбачено складання сторонами наряду на виконання робіт. Тобто, вказаний документ відноситься до внутрішньої організації господарської діяльності перевізника, що є його диспозитивним правом та не заборонено нормативними актами. Водночас, у даному випадку визначальним є встановлення обставин підтвердження/не підтвердження спірної господарської операції вказаним документом.

Так, апелянт заперечує проти вказаного наряду як доказу на підтвердження обставин здійснення позивачем спірних перевезень з огляду на отримання від позивача разом із досудовою вимогою примірника вказаного наряду без підпису виконроба Блискуна Д.О. зі сторони замовника.

Позивач стверджує, що наряд було складено у двох примірниках по одному для кожної зі сторін договору, а підписання виконробом Блисуном Д.О. примірника наряду для замовника не мало сенсу, оскільки виконроб являвся посадовою особою ТОВ «Енкі Констракшн» та на місці надання послуг, як представник замовника, спостерігав і був освідомлений про виконання перевезень Сергієнком О.П. Колегія суддів критично оцінює вказані доводи позивача, оскільки в подальшому останній вказує, що у нього було два примірники наряду через невитребуваність цього документу замовником послуг, оскільки його складання за умовами договору не передбачалося та не було обов`язковим. Зазначені обставини складання та підписання документів, як зазначає позивач, у двох примірниках та залишення обох в однієї із сторін, не відповідають звичайній господарській практиці.

Суд вказує, що відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27.01.2021 у справі №910/17876/19, кожна сторона при укладенні правочину має поводити себе добросовісно, обачливо і розумно, об`єктивно оцінювати ситуацію. Стандарт розумної та обачливої поведінки комерсанта набагато вищий, порівняно зі стандартом пересічної розумної людини.

У разі здійснення підприємницької діяльності особа (у даному випадку, позивач) має усвідомлювати, що господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків у результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17.

Матеріали справи не містять будь-яких інших доказів, первинних, бухгалтерських чи інших документів, які б підтверджували фактичне здійснення позивачем перевезень у спірний період.

Відповідно до частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією із засад (принципів) господарського судочинства є диспозитивність.

Згідно зі статтею 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України змінено назву статті 79 ГПК з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів» підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Аналіз змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Одночасно статтею 86 цього Кодексу передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23.08.2016 у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

З урахуванням вищенаведених обставин та доказів у сукупності, з урахуванням стандарту доказування «баланс вірогідностей», колегія суддів дійшла висновку про недоведеність позивачем надання відповідачу послуг з перевезення за період з 04.05.2024 по 28.05.2024 на суму 796 320,00 грн.

Таким чином, оскаржуване рішення суду в частині стягнення з відповідача заборгованості за Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №2 від 03.06.2024 у розмірі 796 320,00 грн є необґрунтованим.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК).

Частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачає, що строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд звертає увагу, що зобов`язання в силу ч.1 ст.526 ЦК має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки ( ст.611 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК).

Пунктом 4.4 Договору сторони узгодили, що оплата вартості послуги за даним договором здійснюється замовником на підставі рахунку-фактури, складеного виконавцем на підставі підписаних сторонами актів протягом п`яти банківських днів після виставлення рахунку-фактури.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 ЦК України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до п.5.2 Договору за прострочення оплати послуг перевезення замовник сплачу виконавцю пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення від вартості таких послуг.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за Атом №2, розрахунок пені здійснюється за прострочення виконання зобов`язань із оплати послуг з перевезення на суму боргу 19260,00 грн за Актом №1.

Здійснивши перерахунок заявленої пені з урахуванням визначеного позивачем періоду з 09.08.2024 по 25.02.2025, колегія суддів встановила, що обґрунтованою та арифметично вірною є сума пені у розмірі 2826,55 грн.

Відповідно у стягненні 15817,32 грн пені слід відмовити у зв`язку з безпідставністю.

Також відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за наявності встановленого факту несвоєчасної сплати відповідачем за отриманий товар, позивач має право нараховувати на суму боргу відсотки річних та інфляцію.

Суд зазначає, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних. Такий спосіб розрахунку інфляційних втрат у порядку статті 625 ЦК України не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при відповідному розрахунку.

Вказана правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19.

Здійснивши перерахунок заявлених позивачем 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язань із оплати послуг з перевезення на суму боргу 19260,00 грн за Актом №1 за період з 09.08.2024 по 25.02.2025, суд апеляційної інстанції зазначає, що сума інфляційних втрат не відрізняється від заявленої позивачем та становить 1674,41 грн, однак обґрунтованим розміром 3% річних є 317,56 грн.

Відповідно у стягненні 1636,27 грн 3% річних слід відмовити у зв`язку з безпідставністю.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до чинного законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача 796 320,00 грн заборгованості з оплати вартості наданих послуг перевезення за договором, 15 817,32 грн - пені та 1636,27 грн - 3% річних, з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному рішення, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі учасникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах в межах вимог і доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 05.11.2025 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.07.2025 № 4524-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.273 ГПК України.

Керуючись статтею 129, 232, 233, 269, 270, п.2, ч.1 ст.275, п.п.2, 3 ч.1 ст.277, 281, 282, 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 30.05.2025 у справі №917/381/25 скасувати в частині стягнення 796 320,00 грн заборгованості з оплати вартості наданих послуг перевезення за договором, 15 817,32 грн - пені та 1636,27 грн - 3% річних.

В цій частині прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В решті рішення Господарського суду Полтавської області від 30.05.2025 у справі №917/381/25 залишити без змін.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

« 1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» (вул. Івана Мазепи, 59, офіс 207, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, код у ) на користь Фізичної особи-підприємця Сергієнко Олександра Павловича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_12 ) 19 260,00 грн заборгованості з оплати вартості наданих послуг перевезення за договором, 2826,55 грн пені, 317,56 грн 3% річних, 1674,41 грн інфляційних втрат та 288,56 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.».

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сергієнко Олександра Павловича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_12 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкі Констракшн» (вул. Івана Мазепи, 59, офіс 207, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, код у ) 14 648,51 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 20.10.2025.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук

Суддя В.С. Хачатрян