ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/2775/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м.Харків
до Приватної промислово-торговельної фірми "ЮСІ", м.Харків
про стягнення 93601,71 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

11.08.2025 року позивач - Харківська міська рада звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватної промислово-торговельної фірми "ЮСІ" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 93601,71грн за використання земельної ділянки загальною площею 1,1157 га по просп. Героїв Харкова, буд.118 у м.Харкові з кадастровим номером :01:022:0032 за період з 15.01.2021 по 11.03.2021.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.08.2025 року позовну заяву залишено без руху.

15.08.2025 року представник позивача надав до суду заяву про усунення недоліків (вх.№18793).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2775/25 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами.

02.09.2025 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву (вх.№20029), в якому проти позову заперечує, та просить суд відмовити в задоволенні позовну в повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач зазначає, що позивач неправомірно застосувує нормативно-грошову оцінку, зазначену у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 22.01.2025 № НВ-025, оскільки такий витяг формується на підставі нової Методики, яка не може бути застосована при проведенні розрахунку орендної плати за період з 15.01.2021 до 15.03.2021.

Також, відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, з огляду на те, що спосіб захисту порушеного права, визначений Харківською міською радою в позовній заяві, обрано помилково та без урахування положень ст. 152 Земельного кодексу України. Також відповідач вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами фактичної площі спірної земельної ділянки, що фактично використовувалась відповідачем, як складової розрахунку позовних вимог, а відтак і розміру плати, яку відповідач, має сплачувати за користування земельною ділянкою.

08.09.2025 року представник позивача надав до суду відповідь на відзив (вх.№20524), в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що для розрахунку коштів Харківською міською радою було використано Витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 22.01.2025 № НВ-025, виданий відділом у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Харківська міська рада зазначає, що сам розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки за періоди 2020-2025 років не змінювався (оскільки, у м. Харкові з 01.01.2020 діє Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018). Лише відбувалась її індексація, що і було враховано Харківською міською радою.

Позивач звертає також увагу, що при підготовки відзиву на позовну заяву відповідачем не враховано, що пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 № 1147 встановлено, що затверджена з урахуванням вимог пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України до набрання чинності Методикою, затвердженою згідно з пунктом 1 цієї постанови, технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, технічна документація із загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення (на відповідній території) є чинною до початку застосування рішення відповідного органу місцевого самоврядування про затвердження нової технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Станом на теперішній час нормативна грошова оцінка земель м. Харкова відповідно до Методики № 1147 не проводилась.

Отже, за твердженнями позивача, розрахунок здійснений на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 22.01.2025 № НВ-025 є вірним.

Щодо визначення фактичної площі використання відповідачем частини спірної земельної ділянки, позивач зазначав, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на об`єкти нерухомості по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові у період з 15.01.2021 по 11.03.2021 було зареєстроване на літ. «АН-3» (корпус № 13) загальною площею 2 515,1 кв.м за ППТФ «ЮСІ», на літ. «АФ-5» (корпус № 12) виробничий будинок загальною площею 4500,4 кв.м за Заворою В.В.

Сума коштів у розмірі орендної плати, яку повинна була сплатити ППТФ «ЮСІ» відповідно до частки належного їй майна, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :01:022:0032 за період з 15.01.2021 по 11.03.2021 становить: 2515,1 кв.м (площа нерухомого майна ППТФ «ЮСІ») / 7015,5 кв.м. (загальна площа нерухомого майна) * 261 088,15 грн (розмір плати за використання всієї земельної ділянки за вказаний період) = 93 601,71 грн.

Додатково позивач звертав увагу, що спірна земельна ділянка є сформованою, визначено її межі та конфігурацію.

15.09.2025 року представник відповідача надав до суду заперечення на відповідь на відзив (вх.№21080), в яких звертав увагу, що з аналізу Методики, яка була затверджена Постановою №213, та Методики, затвердженою Постановою №1147, вбачається, що відбулася зміна формули, на підставі якої визначається нормативна грошова оцінки земельної ділянки (Цн). Та, відповідно, витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок оформлюється наразі у відповідності до положень та за формою нової Методики, яка затверджена Постановою №1147.

Однак, за твердженнями відповідача, в матеріалах відсутні докази затвердження Харківською міською радою нової технічної документації із нормативної грошової оцінки земель м. Харкова, відповідно до Методики, яка затверджена Постановою №1147. За таких обставин, використання позивачем під час розрахунку нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки за 2020-2022 роки Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05.08.2024 №НВ-024 є помилковим, некорректним та безпідставним, оскільки такий витяг сформований на підставі нової Методики.

Надані документи прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

Згідно з ст.248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Харківською міською радою на підставі ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України проведено комплекс перевірочних заходів з питань використання та охорони земель територіальної громади міста Харкова, додержання вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06.08.2025 №438456507 право власності на нежитлові будівлі по просп. Героїв Харкова, 118 у м.Харкові зареєстроване на:

I. літ. «АН-3» (корпус № 13) загальною площею 2 515,1 кв.м:

- з 22.10.2018 по 15.12.2020 за ПАТ «ХАРКІВСЬКИЙ ВЕЛОСИПЕДНИЙ ЗАВОД» на підставі рішення суду від 23.09.2003 справа № 20/525-03;

- з 16.12.2020 по 14.01.2021 за ТОВ «СЕЛІГЕР-ПЛЮС» на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2020 № 120;

- з 15.01.2021 по 11.03.2021 за ППТФ «ЮСІ» на підставі договору купівлі-продажу від 15.01.2021 № 11;

- з 12.03.2021 по 18.03.2021 за ФІРМОЮ «РОКСОЛАНА» ТОВ на підставі договору купівлі-продажу від 12.03.2021 № 955;

- з 19.03.2021 по 18.04.2021 за ТОВ «УКРПРОМДЕТАЛЬ» на підставі договору купівлі-продажу від 19.03.2021 № 331.

19.04.2021 об`єкт нерухомого майна закрито у зв`язку з поділом.

Після поділу вищевказаного об`єкта нерухомого майна право власності зареєстроване наступним чином:

1. Нежитлові приміщення підвалу: №№ 0 - 1, 0 - 2, 0 - 3, 0 - 4, 0 - 5, 0 - 6, 0 - 7, 0- 8, 0 - 9, 0 - 10, 0 - 11, 0 - 12; 1 - го поверху: №№ 1 - 1, 1 - 2, 1 - 3, 1 - 4, 1 - 5, 1 - 6, 1 - 7, 1 - 8, 1 - 9, 1 - 10, 1 - 11, 1 12; 2 - го поверху: №№ 2 - 1, 2 - 2, 2 - 3, 2 - 4, 2 - 5, 2 - 6, 2- 7, 2 - 8, 2 - 9, 2 - 10; 3 - го поверху: №№ 3 - 1, 3 - 2, 3 - 3, 3 - 4, 3 - 5, 3 - 6, 3 - 7, 3 - 8 в літ. «АН-3» загальною площею 744,7 кв.м з 19.04.2024 по теперішній час зареєстроване за ТОВ «УКРПРОМДЕТАЛЬ» на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна ТОВ «БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ ПОЛІС» від 14.04.2021 № 871; договору купівлі-продажу від 19.03.2021 № 331.

2. Нежитлові приміщення: 1-го поверху: №№ 1 - 13, 1 - 14, 1 - 15, 1 - 16, 1 - 17, 1- 18, 1 - 19, 1 - 20, 1 - 21, 1 - 22, 1 - 23, 1 - 24, 1 - 25, 1 - 26, 1 - 27, 1 - 29, 1 - 30, 1 - 31, 1 - 32, 1 - 33 антресоль 1-го поверху: №№ 1 - 34, 1 - 35, 1 - 36; 2-го поверху: №№ 2 - 11, 2 - 12, 2 - 13 в літ. «АН-3» (корпус № 13) загальною площею 1770,4 кв.м зареєстроване:

- з 19.04.2021 по 21.04.2021 за ТОВ «УКРПРОМДЕТАЛЬ» на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна ТОВ «БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ ПОЛІС» від 14.04.2021 № 871; договору купівлі-продажу від 19.03.2021 № 331;

- з 22.04.2021 по теперішній час за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 22.04.2021 № 483.

II. літ. «АФ-5» (корпус № 12), виробничий будинок загальною площею 4500,4кв.м з 27.09.2018 по теперішній час за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2018 № 1327.

Вищевказані нежитлові будівлі літ. «АН-3» та літ. «АФ-5» розташовані на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером :01:022:0032, право користування, якою не оформлено.

відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.01.2025 № НВ-025 площа земельної ділянки з кадастровим номером :01:022:0032 складає 1,1157 га, дата державної реєстрації земельної ділянки 22.10.2015. Вищевказана земельна ділянка належить до земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. Вид цільового призначення земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості, включаючи об`єкти оброблення відходів, зокрема із енергогенеруючим блоком.

Статтею 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.01.2025 №409148632 право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстровано з 28.01.2019 за Харківською міською радою.

22.01.2025 року головним спеціалістом Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Миколайчук А.С. у порядку ч. 2. ст. 83 Земельного кодексу України проведено комплекс перевірочних заходів щодо вищезазначеної земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

За результатами проведеного обстеження встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:022:0032 площею 1,1157 га по АДРЕСА_1 розташовані нежитлові будівлі:

- літ. «АН-3», право власності на яку зареєстроване (по приміщенням) за ТОВ «УКРПРОМДЕТАЛЬ» та ОСОБА_1 ;

- літ. «АФ-5», право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2 .

Отже ППТФ «ЮСІ» з дати набуття права власності на нерухоме майно та по дату його припинення, використовувало вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером :01:022:0032 без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Згідно з листом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 15.01.2025 № 828/5/20-40-04-07-12 ППТФ «ЮСІ» плату за земельну ділянку з кадастровим номером :01:022:0032 площею 1,1157 га по АДРЕСА_1 не нараховувала та не сплачувала.

Підпунктами 14.1.125, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14, пунктом 288.5 статті 288 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною.

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Розрахунок розміру безпідставно збережених ППТФ «ЮСІ» коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :01:022:0032 площею 1157 га по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові від 22.01.2025 № НВ-025.

Вищевказаний розрахунок виконано на підставі Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі м. Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради № 41/08 від 27.02.2008, зі змінами (далі - Положення № 41/08).

Таким чином, оскільки ППТФ «ЮСІ» у період з 15.01.2021 по 11.03.2021 не сплачувало плату за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 у встановленому законодавчими актами розмірі, відповідач зберіг за рахунок Харківської міської ради, як власника земельної ділянки за вказаною адресою, майно - грошові кошти у розмірі орендної плати у сумі 93 601,71 грн.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності, обґрунтовуючи позовні вимоги наявністю підстав для застосування до спірних правовідносин приписів ст.1212-1214 ЦК України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Предметом позову у справі № 922/2775/25 є вимога Харківської міської ради про стягнення з Приватної промислово-торговельної фірми "ЮСІ" як власника об`єкта нерухомого майна, безпідставно збережених коштів орендної плати згідно з ст.1212-1214 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 14 Конституції України).

Згідно з ч.1 ст.79 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельною ділянкою є частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї (частини перша, третя, четверта, дев`ята статті 79-1 ЗК України).

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (стаття 206 ЗК України).

Частина перша статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 ЗК України).

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону України "Про оренду землі").

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 ЗК України).

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1. статті 14 ПК України).

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України).

Нормами статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

Як встановлено судом, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.01.2025 № НВ-025 площа земельної ділянки з кадастровим номером :01:022:0032 складає 1,1157 га, дата державної реєстрації земельної ділянки 22.10.2015. Вищевказана земельна ділянка належить до земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. Вид цільового призначення земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості, включаючи об`єкти оброблення відходів, зокрема із енергогенеруючим блоком.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.01.2025 №409148632 право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстровано з 28.01.2019 за Харківською міською радою.

Отже земельна ділянка сформована як об`єкт цивільних прав з 22.10.2015.

Зазначений висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією, яка викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 у справі №922/1646/20 та від 04.03.2021 у справі № 922/3463/19.

На Земельній ділянці знаходиться нерухоме майно, власником якого з 15.01.2021 по 11.03.2021 на підставі договору купівлі-продажу від 15.01.2021 № 11 був відповідач, що підтверджується витягом з реєстру нерухомості. Договір оренди між позивачем та відповідачем з приводу передачі останньому в строкове платне володіння та користування Земельної ділянки для розміщення та обслуговування Майна відповідача в період з 15.01.2021 по 11.03.2021 не міститься в матеріалах справи. Відповідно, орендна плата відповідачем позивачеві за фактичне володіння і користування Земельною ділянкою не сплачувалась. Дана обставина відповідачем не заперечувалася у відзиві.

З огляду на це та враховуючи, що: 1) земельна ділянка є сформованою, як об`єкт права; 2) земельна ділянка в період 15.01.2021 по 11.03.2021 належала територіальній громаді м. Харкова від імені якої діє позивач; 3) відповідач фактично використовував Земельну ділянку для розміщення належного йому Майна; 4) за користування Земельною ділянкою на користь позивача підлягають сплаті кошти у вигляді орендної плати; 5) договір оренди Земельної ділянки не укладено; 6) кошти, які б у разі укладення договору оренди були б сплачені відповідачем позивачеві, відповідач утримує (зберігає) у себе, суд дійшов висновку про те, що між позивачем та відповідачем у відповідності до статті 1212 ЦК України в період з 01.01.2020 до 05.02.2020 виникли кондикційні правовідносини, в силу яких відповідач зобов`язаний повернути повивачеві кошти збережені ним в результаті несплати орендної плати за фактичне користування Земельною ділянкою належною позивачу.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, від 13.02.2019 у справі №320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №912/1188/17, від 21.01.2019 у справі №902/794/17, від 04.02.2019 у справі №922/3409/17, від 12.03.2019 у справі №916/2948/17, від 09.04.2019 у справі №922/652/18, від 21.05.2019 у справі №924/552/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі №922/1008/15, від 07.12.2016 у справі №922/1009/15, від 12.04.2017 у справах №922/207/15 і № 922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі №922/2413/19.

Кваліфікація спірних правовідносин як кондикційних, тобто, зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави означає необхідність застосування у даній справі передбачених статтями 1212-1214 ЦК України правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у в вигляді збереження (заощадження) у себе відповідних сум орендної плати. Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У відповідності до статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

За змістом позовних вимог, Харківська міська рада просить стягнути з Приватної промислово-торговельної фірми «ЮСІ» 93601,71 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання Земельної ділянки за період з 15.01.2021 по 11.03.2021.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є саме нормативна грошова оцінка земель, а її зміна є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 ПК України.

Відповідно до частини другої статті 20 та частини третьої статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, про що також наголошено у постановах Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 у справі №922/1276/18, від 01.10.2019 у справі №922/2082/18, від 06.11.2019 у справі №922/3607/18, від 29.05.2020 у справі №922/2843/19.

При цьому, наявність між сторонами позадоговірних кондикційних правовідносин не є підставою для незастосуванння при визначенні розміру несплаченої відповідачем орендної плати за земельну ділянку як безпідставно збережених грошових коштів затвердженої у встановленому законом порядку нормативної грошової оцінки цієї ділянки.

Відповідно до наданого позивачем до позовної заяви витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :01:022:0032 площею 1157 га по просп. Героїв Харкова, 118 у м.Харкові від 22.01.2025 № НВ-025 нормативно грошова оцінка Земельної ділянки складає 54715620,50 грн.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.01.2025 № НВ-025 площа земельної ділянки з кадастровим номером :01:022:0032 складає 1,1157 га, дата державної реєстрації земельної ділянки 22.10.2015. Вищевказана земельна ділянка належить до земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. Вид цільового призначення земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості, включаючи об`єкти оброблення відходів, зокрема із енергогенеруючим блоком.

Розрахунок суми безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки проведено на підставі Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м.Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради №41/08 від 27.02.2008, зі змінами (далі - Положення №41/08).

Згідно з п.289.2 ст.289 Податкового кодексу України (далі - ПК України) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до п.289.3 ст.289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

За інформацією, розміщеною на офіційному вебсайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого на даний час виконує Держгеокадастр, коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років становлять: 2020 рік - 1,0; 2021 рік- 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення); 2022 рік - 1,15 (для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь)); 2023 рік - 1,051 (застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь).

Значення коефіцієнта індексації за певний рік застосовується в наступному році, який йде за роком, за який його встановлено, шляхом помноження розміру орендної плати на його значення.

У даному випадку, оскільки Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки отримано Харківською міською радою в 2025 році (22.01.2025), для визначення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки за попередні роки позивач виходив з поділу нормативної грошової оцінки земельної ділянки, вказаної у витязі, на відповідні коефіцієнти індексації за попередні роки.

Так, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:022:0032 площею 1,1157 га по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові у 2020 році становила 41 154 571,78 грн (з урахуванням коефіцієнту індексації).

Відповідно до п. 4.1 Положення № 41/08 (в редакції до 31.12.2021), річна орендна плата за використання земельної ділянки для промисловості (окрім тютюнової та лікеро-горілчаної) встановлена на рівні 4% від нормативної грошової оцінки.

Додатком до Положення № 41/08 (в редакції до 31.12.2021) встановлено, що у випадку перевищення 50 кв.м площі земельної ділянки, застосовується коефіцієнт зі значенням 1.

Пунктом 2.4 Положення № 41/08 (в редакції до 31.12.2021) встановлено, що застосування коефіцієнтів складних інженерно-геологічних умов (К1) та обмеженого використання (К2) здійснюється за ініціативою орендаря на підставі наданих ним документів, які свідчать про наявність обставин, що дають право на використання вказаних коефіцієнтів (експертні висновки територіальної організації в галузі інженерних вишукувань для будівництва, спеціалізованих установ та організацій, довідки державних та інших уповноважених органів, висновки (довідки) підприємств, установ та організацій, які експлуатують об`єкти, навколо (уздовж) яких встановлені охоронні зони, тощо).

Враховуючи факт того, що орендарем не надано жодних документів на підтвердження особливих умов використовуваної земельної ділянки, у розрахунках застосоване базове значення 1.

Отже розмір орендної плати за використання всієї земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :01:022:0032 площею 1,1157 га по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові у 2021 році складав 137181,91грн в місяць, а за період з 15.01.2021 по 11.03.2021 - 261088,15 грн.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до ч. 286.6 ст. 286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожної з таких осіб:

1) у рівних частинах - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

2) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності;

3) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі.

За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

За відсутності іншої норми права, яка б урегульовувала подібні правовідносини, обґрунтованим та правомірним є застосування п. 286.6 ст. 286 Податкового кодексу України за аналогією у спірних правовідносинах. Отже, розрахувати суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою для кожної з кількох осіб пропорційно їх часткам у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на такій земельній ділянці, можливо.

Аналогічні за змістом висновки щодо можливості застосування зазначеного алгоритму розрахунку позовних вимог надав і Касаційний цивільний суд у постанові від 29.01.2020 у справі № 638/13423/18. Відповідна позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20, від 16.08.2022 у справі № 922/2095/21, від 04.10.2022 у справі № 922/2828/20.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на об`єкти нерухомості по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові у період з 15.01.2021 по 11.03.2021 було зареєстроване на літ. «АН-3» (корпус № 13) загальною площею 2515,1 кв.м за ППТФ «ЮСІ», на літ. «АФ-5» (корпус № 12) виробничий будинок загальною площею 4500,4 кв.м за ОСОБА_2 .

Сума коштів у розмірі орендної плати, яку повинна була сплатити ППТФ «ЮСІ» відповідно до частки належного їй майна, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :01:022:0032 за період з 15.01.2021 по 11.03.2021 становить: 2515,1 кв.м (площа нерухомого майна ППТФ «ЮСІ») / 7015,5 кв.м. (загальна площа нерухомого майна) * 261 088,15 грн (розмір плати за використання всієї земельної ділянки за вказаний період) = 93 601,71 грн.

Як вже зазначалось, такий підхід до розрахунку суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою для кожної з кількох осіб пропорційно їх часткам у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на такій земельній ділянці підтверджується висновками Верховного Суду від 17.08.2022 у справі № 922/1646/20, від 16.08.2022 у справі № 922/2095/21 та від 04.10.2022 у справі № 922/2828/20.

Застосовані позивачем при розрахунку розміру безпідставно збережених коштів ставка річної орендної плати, коефіцієнт складних інженерно-геологічних умов, коефіцієнт розміру земельної ділянки відповідачем не заперечуються.

У свою чергу, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає, що чинне законодавство не передбачає можливості зворотних розрахунків значень нормативної грошової оцінки земельних ділянок, встановлюючи єдину методику щорічної актуалізації значення нормативної грошової оцінки шляхом застосування відповідного коефіцієнта індексації за минулий рік.

Судом враховано, що формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі "реального часу", у зв`язку із чим, програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула.

Чинним законодавством не вимагається складання витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кожний спірний період, а тому можна використати витяг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, чинний тільки на час його формування та звернення до суду з позовом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №905/1680/20, на застосуванні якої наполягає апелянт, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки - це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так і за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.

Подібні правові висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 09.02.2022 у справі №910/8770/19.

Відповідач стверджує, що дана умова (незмінність нормативної грошової оцінки) у даній справі не може бути дотримана, позаяк методика нормативної грошової оцінки земельних ділянок протягом позовного періоду, визначеного позивачем, була змінена Постановою Кабінету Міністрів України №1147 від 03.11.2021.

Відхиляючи означені твердження відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України №1147 від 03.11.2021 «Про затвердження Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок» затверджена з урахуванням вимог пункту 271.2 статті 271 ПК України до набрання чинності Методикою, затвердженою згідно з пунктом 1 цієї постанови, технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, технічна документація із загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення (на відповідній території) є чинною до початку застосування рішення відповідного органу місцевого самоврядування про затвердження нової технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про оцінку земель» підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Статтею 18 означеного Закону визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про оцінку земель» технічна документація з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації.

Рішенням Харківської міської ради №1474/19 від 27.02.2019 затверджено Технічну документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018. Пунктом 2 означеного рішення встановлено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2018 застосовується з 01.01.2020.

Рішенням Харківської міської ради №1908/19 від 18.12.2019 затверджено Порядок впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018. Пунктом 2 означеного рішення встановлено, що плата за землю на підставі даних Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018 вводиться в дію з 01.01.2020.

Означені рішення Харківської міської ради оприлюднені в Єдиному міському реєстрі актів Харківської міської ради, міського голови та виконавчих органів ради, який є відкритим, загальнодоступним та безкоштовним.

Як зазначав представник Харківської міської ради у наданій до суду відповіді на відзив, рішення Харківської міської ради про затвердження нової нормативної грошової оцінки, яка проведена з урахуванням вимог Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №1147 від 03.11.2021 ще не приймалося. Нормативно грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням означеної Методики не проводилась.

Наведені доводи позивача належними доказами відповідачем не спростовані.

Враховуючи означене, суд дійшов висновку, що витяг від 22.01.2025 № НВ-025 може бути використаний при проведенні розрахунку безпідставно збережених коштів зі сплати орендної плати за період до його формування, оскільки відповідач не довів належними доказами зміну нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки за період стягнення.

Суд також звертає увагу, що витяг від 22.01.2025 № НВ-025 є чинним, відповідачем не оскаржувався.

Крім того, на спростування правильності здійснених позивачем розрахунків відповідач не дає ані витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2021 рік, ані контррозрахунку, ані висновків експертизи щодо здійснених позивачем розрахунків на підставі витягу за 2025 рік.

У свою чергу, Харківською міською радою до матеріалів позовної заяви додано лист Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 15.01.2025 № 828/5/20-40-04-07-12, з якого вбачається, що ППТФ «ЮСІ» плату за земельну ділянку з кадастровим номером :01:022:0032 площею 1,1157 га по просп. Героїв Харкова, 118 не нараховувала та не сплачувала, загальна сума безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки у період з 15.01.2021 по 11.03.2021 становить 93 601,71 грн.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до приписів статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд керується при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З огляду на викладене, відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Приписами статті 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18) та від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17-ц (провадження №12-182гс18), а також у постановах Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 922/1008/15 (провадження № 3-1271гс16), від 07 грудня 2016 року у справі № 922/1009/15 (провадження №3-1348гс16), від 12 квітня 2017 року у справах №922/207/15 (провадження №3-1345гс16), №922/5468/14 (провадження №3-1347гс16).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази підтверджують обставини, які є предметом доказування у справі.

Отже позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до яких, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, з вини якого виник спір.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 13, 73-80, 86, 129, 236-238, 240, 247, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватної промислово-торговельної фірми «ЮСІ» (вул. Дизельна, буд. 3/5, м. Харків, 61036; ) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, 7, м. Харків, 61003; , платіжні реквізити: отримувач ГУК Харків обл/МТГ Харків, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, рахунок (IBAN) UA0020649, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 24062200) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 93601,71 грн за використання земельної ділянки загальною площею 1,1157 га по просп. Героїв Харкова, буд. 118 у м. Харкові з кадастровим номером :01:022:0032 за період з 15.01.2021 по 11.03.2021.

Стягнути з Приватної промислово-торговельної фірми «ЮСІ» (вул. Дизельна, буд. 3/5, м. Харків, 61036; ) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, 7, м. Харків, 61003; , платіжні реквізити: отримувач Харківська міська рада, код отримувача (ЄДРПОУ) 04059243, рахунок (IBAN) UA0032986, банк Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172) витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "17" жовтня 2025 р.

Суддя К.В. Аріт