ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2025 р. м. Київ Справа № 911/1886/25

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., за участю секретаря судового засідання Тимошенка Д.Ю., дослідивши матеріали справи

За позовом ОСОБА_1

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріверс-ЛТД»

2) Вишгородської районної державної адміністрації

про визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити дії

Учасники судового процесу:

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріверс-ЛТД» та Вишгородської районної державної адміністрації, в якій просить суд:

- визнати трудові відносини ОСОБА_1 припиненими з 16.04.2025 у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади директора за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України;

- зобов`язати уповноважених осіб сектору з питань державної реєстрації Вишгородської районної державної адміністрації внести зміни до відомостей про юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріверс-ЛТД», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме у графі «Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи:» запис «Керівник: ОСОБА_1 . Представник: ОСОБА_1 » скасувати та внести інший запис: «Трудові відносини ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріверс-ЛТД» припинені з 16.04.2025 шляхом звільнення з посади директора за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що відповідачем-1 не розглянуто та не вжито заходів для прийняття рішення про звільнення позивачки в межах статутної діяльності товариства відповідача-1, чим були порушені трудові права позивачки.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/1886/25. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Надано відповідачу строк для подачі відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив. Призначено підготовче засідання у справі на 18.06.2025.

Частиною 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частин 5, 11 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суд зазначає, що ТОВ «Ріверс-ЛТД» (відповідач-1), відповідно до відомостей про наявність зареєстрованого електронного кабінету ЄСІТС не має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС.

Згідно з ч. 4 ст. 89 ЦК України, відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

З метою повідомлення відповідача-1 про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву та з урахуванням того, що у відповідача відсутній зареєстрований електронний кабінет в окремій підсистемі «Електронного суду» ЄСІТС, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 16.06.2025 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача-1, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Центральна (Леніна), с. Мусійки, Іванківський р-н, Київська обл., 07211.

Однак, зазначене поштове відправлення повернулось на адресу Господарського суду Київської області 16.07.2025 з відміткою працівника поштової установи на довідці ф.20 про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду. Аналогічні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Крім того, з метою повідомлення Вишгородську районну державну адміністрацію (відповідач-2) про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 16.06.2025 була доставлена відповідачу-2 до його електронного кабінету 17.06.2025 о 23:40, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Згідно з 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність адресата за вказаною адресою, вважається днем вручення відповідачу-1 ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, враховуючи положення п. 2 ч. 6 ст. 242 ГГПК України та те, що ухвала суду про відкриття провадження у справі була доставлена до електронного кабінету відповідача-2 пізніше 17 години, днем вручення відповідачу-2 ухвали суду про відкриття провадження у справі є 18.06.2025.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 16.06.2025 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

З урахуванням зазначеного вище, Господарський суд Київської області зазначає, що судом було вжито усіх належних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи судом, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що відповідачі були належним чином повідомлені про розгляд справи судом та про їх право подати відзив на позовну заяву.

23.07.2025 у підготовче засідання з`явився представник позивачки та надав усні пояснення по справі. Представники відповідачів у підготовче засідання не з`явились, відзиви на позов не подали, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.07.2025 відкладено підготовче засідання у справі № 911/1886/25 на 03.09.2025, про що занесено до протоколу підготовчого засідання.

З метою повідомлення сторін про дату та час наступного підготовчого засідання, судом складено ухвалу-повідомлення від 23.07.2024 та направлено останню сторонам: відповідачу-1 на його адресу-місцезнаходження, а відповідачу-2 до його електронного кабінету.

03.09.2025 у підготовче засідання з`явився представник позивачки та надав усні пояснення по справі. Представники відповідачів у підготовче засідання повторно не з`явились, відзиви на позов не подали, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.09.2025 вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу № 911/1886/25 до судового розгляду по суті на 24.09.2025, про що занесено до протоколу підготовчого засідання.

З метою повідомлення сторін про дату та час розгляду справи по суті, судом складено ухвалу-повідомлення від 03.09.2024 та направлено останню сторонам: відповідачу-1 на його адресу-місцезнаходження, а відповідачу-2 до його електронного кабінету.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.09.2025 у справі № 911/1886/25 виправлено описку, допущену в протоколі підготовчого засідання від 03.09.2025 по справі № 911/1886/25.

18.09.2025 до суду від позивачки надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому позивач просив суд розглядати справу без участі позивача та його представника за наявними в справі матеріалами та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

24.09.2025 в судове засідання представники сторін не з`явились: представник подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивачки; представники відповідачів про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі від 16.06.2025 не виконали, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Щодо неявки представників сторін в судове засідання суд зазначає, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 ГПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 4 ст. 202 ГПК України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Приймаючи до уваги, що представники відповідачів не з`явився в судове засідання без поважних причини, про причини неявки суд не повідомили, а також враховуючи те, що від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності і нез`явлення представників не перешкоджає вирішенню спору, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і ст. 4 ГПК України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004 Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 11 ГПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії» (AlimentariaSanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідачі у строк, встановлений Господарським процесуальним кодексом України, не подали до суду відзив на позов, а відтак не скористалися наданими їх процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст.178 ГПК України.

В судовому засіданні 24.09.2025 судом на стадії ухвалення судового рішення підписано скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Частиною 5 ст. 240 ГПК України визначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене).

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Враховуючи, що суддя Сокуренко Л.В. з 09.10.2025 до 18.10.2025 включно перебувала у відрядженні, повне судове рішення складено та підписано судом після виходу судді на роботу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріверс-ЛТД» (далі відповідач-1, ТОВ Ріверс-ЛТД») є юридичною особою, державна реєстрація створення якої проведена 04.08.2004 Іванківською районною державною адміністрацією Київської області, про що внесено запис за № 0000009 від 04.08.2004, що підтверджується долученим до матеріалів справи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 33995825 від 05.11.2024.

21.11.2007 були проведені загальні збори учасників ТОВ «Ріверс-ЛТД» за участю учасників: Компанії з обмеженою відповідальністю Jonisix Participation Limited Джонісікс Партісіпейшен Лімітед, та Компанії з обмеженою відповідальністю Onofix Holdings Limited Онофікс Холдінгс Лімітед, з наступним порядком денним, зокрема: 2. Про перерозподіл часток в статутному капіталі ТОВ «Ріверс-ЛТД»; 4. Про призначення директора ТОВ «Ріверс-ЛТД» ОСОБА_1 (далі позивачка); 5. Про затвердження нової редакції статуту ТОВ «Ріверс-ЛТД».

21.11.2007 за результатами проведення загальних зборів учасників ТОВ «Ріверс-ЛТД» були прийняті рішення, оформлені протоколом № 4, якими вирішено, серед іншого:

2. Перерозподілити частки в статутному капіталі на загальну суму 20 500, 00 грн наступним чином: - Компанії з обмеженою відповідальністю Onofix Holdings Limited Онофікс Холдінгс Лімітед частка у розмірі 10 250, 00 грн, що становить 50 % статутного капіталу; - Компанії з обмеженою відповідальністю Jonisix Participation Limited Джонісікс Партісіпейшен Лімітед частка у розмірі 10 250, 00 грн, що становить 50 % статутного капіталу;

4. Призначено директором ТОВ «Ріверс-ЛТД» ОСОБА_1 з 22.11.2007;

5. Затверджено нову редакцію статуту ТОВ «Ріверс-ЛТД».

22.11.2007 ОСОБА_1 на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «Ріверс-ЛТД», оформленого протоколом № 4 від 21.11.2007, приступила до виконання обов`язків на посаді директора ТОВ «Ріверс-ЛТД».

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Ріверс-ЛТД» здійснює свою діяльність на підставі Статуту, затвердженого загальними зборами учасників ТОВ «Ріверс-ЛТД» (протоколом № 6 від 21.04.2008) (копія статуту наявна в матеріалах справи).

Відповідно до п. 1.4 Статуту ТОВ «Ріверс-ЛТД», учасниками товариства є:

- юридична особа за законодавством Республіки Кіпр Компанія з обмеженою відповідальністю Jonisix Participation Limited Джонісікс Партісіпейшен Лімітед, зареєстрована згідно Закону про Компанії, частина 113, 24.01.2006 в місті Нікосія, Республіка Кіпр (Mitsi Building 1st floor office 4, Plateia Elefterias, P.C. 1505, Nicosia, Cyprus);

- юридична особа за законодавством Республіки Кіпр Компанія з обмеженою відповідальністю Onofix Holdings Limited Онофікс Холдінгс Лімітед, зареєстрована згідно Закону про Компанії, частина 113, 26.01.2006 в місті Нікосія, Республіка Кіпр (Mitsi Building 1st floor office 4, Plateia Elefterias, P.C. 1505, Nicosia, Cyprus).

Пунктами 7.1, 7.5 Статуту ТОВ «Ріверс-ЛТД» встановлено, що статутний капітал (фонд) товариства складається з вартості вкладів його учасників. Статутний капітал товариства становить 20 500, 00 грн. Частки учасників становлять:

- Компанія з обмеженою відповідальністю Onofix Holdings Limited Онофікс Холдінгс Лімітед частка у розмірі 1 845, 00 грн, що становить 9 % статутного капіталу;

- Компанія з обмеженою відповідальністю Jonisix Participation Limited Джонісікс Партісіпейшен Лімітед частка у розмірі 18 655, 00 грн, що становить 91 % статутного капіталу.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 33995825 від 05.11.2024, керівником ТОВ «Ріверс-ЛТД» є Остапенко Олена Василівна, а учасниками Товариства: - Онофікс Холдінгс Лімітед (місцезнаходження: Кіпр, м. Нікосія, Республіка Кіпр, Mitsi Building 1st floor office 4, Plateia Elefterias; розмір частки засновника (учасника): 1 845, 00 грн); - Джонісікс Партісіпейшен Лімітед (місцезнаходження: Кіпр, м. Нікосія, Республіка Кіпр, Mitsi Building 1st floor office 4, Plateia Elefterias; розмір частки засновника (учасника): 18 655, 00 грн).

Станом на дату розгляду даної справи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Ріверс-ЛТД» наявна аналогічна інформація.

Відповідно до п. 9.1 Статуту, органами управління товариством є: вищий орган загальні збори учасників товариства або (рішення учасника товариства); виконавчий орган директор.

Вищим органом товариства є загальні збори його учасників або їх представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному фонді товариства. Брати участь у зборах з правом дорадчого голосу може директор товариства, який не є учасником товариства. Директор здійснює поточне керівництво та вирішує усі питання діяльність товариства, за винятком тих, що входять до виключної компетенції загальних зборів учасників (п. 9.2 Статуту).

За змістом п. 9.3 Статуту, учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів. Голова зборів організує ведення протоколу. Книга протоколів має бути в будь-який час надана для ознайомлення учасникам. На їх вимогу повинні видаватися витяги з книги протоколів.

Відповідно до п. 9.4 Статуту, до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить, зокрема: 1) визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання; 2) внесення змін до статуту товариства; 3) обрання (або призначення) та відкликання директора товариства; 4) визначення форм контролю за діяльністю директора, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів затвердження їх звітів і висновків. Законом до виключної компетенції загальних зборів може бути також віднесене вирішення інших питань.

Пунктом 9.5 Статуту визначено, що загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Згідно з п. 9.6 Статуту, загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (їх представники, які володіють у сукупності більш як 60 % голосів. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено цим статутом та законом. 3 питань, зазначених у підпунктах 1), 7) рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників. Рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 9.9 Статуту визначено, що позачергові та чергові збори скликаються виконавчими органом учасником/учасниками, що володіють не менш як 10 % голосів. Якщо вимога учасників про скликання загальних зборів не виконана, ці учасники мають право самі скликати загальні збори. Періодичність скликання зборів учасників визначається законом або рішенням загальних зборів, яке приймається відповідно до закону.

Відповідно до п. 9.10 Статуту, позачергові збори скликаються: у разі неплатоспроможності товариства; у разі необхідності усунення директора від виконання його обов`язків; у разі суттєвого зменшення (втрати) активів товариства; а також у будь-якому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому.

Пунктом 9.11 Статуту передбачено, що повідомлення про скликання зборів з зазначенням місця та часу проведення зборів надсилається учасникам (їх представникам) виконавчим органом або учасником-ініціатором зборів, рекомендованим листом або надається під особистий підпис. Повідомлення повинно бути зроблено у строки встановлені законом, або у строк, який встановлюється загальними зборами учасників з урахуванням вимог закону. Якщо усі учасники згодні на проведення позачергових зборів у скорочений строк, вони не мають права відмовитись від участі у зборах та посилатися в суді на порушення встановленого порядку скликання зборів.

Виконавчий орган товариства директор товариства, який здійснює поточне керівництво діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників, організовує виконання їх рішень. Директор не вправі приймати рішення, обов`язкові для учасників товариства. Директор товариства обирається або призначається загальними зборами учасників. Директор товариства може бути обраний/призначений також і не зі складу учасників товариства (п. 9.12 Статуту).

Згідно з п. 9.13 Статуту, уразі найму директора з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов`язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, в тому числі достроково, інші умови найму за погодженням сторін.

За змістом п. 9.15 Статуту, до компетенції директора відносяться всі питання діяльності товариства, крім тих, які згідно закону або рішення вищого органу товариства віднесені до компетенції іншого органу товариства.

З матеріалів справи вбачається, що 10.03.2025 ОСОБА_1 склала та підписала заяву про звільнення її з посади директора ТОВ «Ріверс-ЛТД» з 16.04.2025 за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України, адресовану учасникам ТОВ «Ріверс-ЛТД».

Також, 10.03.2025 ОСОБА_1 як директор ТОВ «Ріверс-ЛТД» склала повідомлення № б/н про скликання загальних зборів учасників ТОВ «Ріверс-ЛТД», адресовані учасникам ТОВ «Ріверс-ЛТД», які відбудуться 16.04.2025 о 10:00 за адресою: м. Київ, Академіка Шалімова, 48, офіс № 304 (3-й поверх).

До порядку денного загальних зборів згідно з вказаним повідомленням включені наступні питання: 1. Про обрання голови та секретаря загальних зборів учасників Товариства; 2. Про розгляд заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади директора Товариства; 3. Про прийняття рішення щодо припинення повноважень директора ОСОБА_1 шляхом обрання нового директора Товариства; 4. Про призначення нового призначення директора Товариства; 5. Про уповноваження осіб на проведення державної реєстрації зміни директора в державному реєстрі.

У вказаному вище повідомленні також зазначено, що на виконання вимог, передбачених ч. 11 ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», починаючи з 01.04.2025 у робочий час учасникам Товариства надається можливість ознайомитися з документами, необхідними для розгляду питань порядку денного на загальних зборах, що відбудуться 16.04.2025 з місцезнаходженням Товариства. До цього повідомлення додається заява ОСОБА_1 про звільнення з посади директора ТОВ «Ріверс-ЛТД» за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України.

Станом на дату підписання вказаної вище заяви та повідомлення про проведення загальних зборів учасників, як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, учасниками ТОВ «Ріверс-ЛТД» є:

- Компанія «Онофікс Холдінгс Лімітед» (місцезнаходження: Кіпр, м. Нікосія, Республіка Кіпр, Mitsi Building 1st floor office 4, Plateia Elefterias; розмір частки засновника (учасника): 1 845, 00 грн);

- Компанія «Джонісікс Партісіпейшен Лімітед» (місцезнаходження: Кіпр, м. Нікосія, Республіка Кіпр, Mitsi Building 1st floor office 4, Plateia Elefterias; розмір частки засновника (учасника): 18 655, 00 грн).

Як зазначила позивачка, заяву про звільнення від 10.03.2025 та повідомлення про скликання загальних зборів № б/н від 10.03.2025 направлено на адресу ТОВ «Ріверс-ЛТД» та учасників Товариства на адреси, зазначені у статуті ТОВ «Ріверс-ЛТД» та актуальних відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підтвердження направлення заяви про звільнення та повідомлення про скликання загальних зборів учаснику товариства Компанії «Джонісікс Партісіпейшен Лімітед» на адресу, зазначену у статуті ТОВ «Ріверс-ЛТД» та відомостях в ЄДР щодо відповідача-1, позивачка долучила до матеріалів справи копії митної декларації CN 23EMS від 10.03.2025 до міжнародного поштового відправлення № ЕА030610062UA від 10.03.2025 та фіскальний чек до вказаного відправлення від 10.03.2025. Відповідно до відомостей з офіційного вебпорталу АТ «Укрпошта» щодо відстеження поштового відправлення за № ЕА030610062UA, вказане поштове відправлення повернулось відправнику у зв`язку із «невірною адресою».

На підтвердження направлення заяви про звільнення та повідомлення про скликання загальних зборів учаснику товариства Компанії «Онофікс Холдінгс Лімітед» на адресу, зазначену у статуті ТОВ «Ріверс-ЛТД» та відомостях в ЄДР щодо відповідача-1, позивачка долучила до матеріалів справи копії митної декларації CN 23EMS від 10.03.2025 до міжнародного поштового відправлення № ЕА030610059UA та фіскальний чек до вказаного відправлення від 10.03.2025. Відповідно до відомостей з офіційного вебпорталу АТ «Укрпошта» щодо відстеження поштового відправлення за № ЕА030610059UA, вказане поштове відправлення повернулось відправнику у зв`язку із «невірною адресою».

На підтвердження направлення заяви про звільнення та повідомлення про скликання загальних зборів ТОВ «Ріверс-ЛТД» (відповідачу-1) на його адресу-місцезнаходження, зазначене в ЄДР (07211, Київська обл., Іванківський р-н, с. Мусійки, вул. Леніна) позивачка долучила до матеріалів справи копії опису вкладення у цінний лист за № 61246 від 10.03.2024, поштової накладної та фіскального чеку до вказаного поштового відправлення. Відповідно до відомостей з офіційного вебпорталу АТ «Укрпошта» щодо відстеження поштового відправлення за № 61246, вказане поштове відправлення повернулось відправнику у зв`язку із «закінченням встановленого терміну зберігання».

Отже, позивачка стверджує, що нею було повністю дотримано порядок скликання загальних зборів учасників Товариства, проте 16.04.2025, у призначений для проведення загальних зборів учасників Товариства час та місце, представники Компанії «Джонісікс Партісіпейшен Лімітед» та Компанії «Онофікс Холдінгс Лімітед» не з`явились, про причини неявки не повідомили, у зв`язку із чим позивачкою 16.04.2025, у присутності двох свідків, було складено акт про те, що загальні збори учасників ТОВ «Ріверс-ЛТД» () не відбулися у зв`язку з неявкою обох часників Товариства.

За ствердженням позивачки, станом на дату звернення до суду із даним позовом заява ОСОБА_1 від 10.03.2025 про звільнення її з посади директора ТОВ «Ріверс-ЛТД» у встановленому порядку не розглянута, а рішення загальних зборів учасників Товариства про її звільнення не прийнято. Вказаною бездіяльністю, яка виразилася в не розгляді та невжитті заходів для прийняття рішення про звільнення позивачки в межах статутної діяльності Товариства, за ствердженням позивачки, порушують трудові права ОСОБА_1 , зокрема її право бути звільненою із займаної посади за власним бажанням та право на вільне обрання місця для його реалізації.

З урахуванням зазначеного вище, оскільки загальні збори учасників ТОВ «Ріверс-ЛТД» не відбулися, а позивачка не має можливості звільнитись із займаної посади без рішення загальних зборів Товариства, ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати трудові відносини ОСОБА_1 припиненими з 16.04.2025 у зв`язку зі звільненням її із посади директора за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Крім того, як зазначила позивачка, невнесення відповідачем-1 відповідних змін до Єдиного державного реєстру щодо звільнення з посади директора свідчить про те, що відповідач-1 не визнає припинення трудових відносин з позивачкою та продовжує вважати її керівником Товариства, у зв`язку із чим позивачка також просить суд зобов`язати уповноважених осіб сектору з питань державної реєстрації Вишгородської районної державної адміністрації внести зміни до відомостей про юридичну особу ТОВ «Ріверс-ЛТД», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме у графі «Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи:» запис «Керівник: ОСОБА_1 . Представник: ОСОБА_1 » скасувати та внести інший запис: «Трудові відносини ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріверс-ЛТД» припинені з 16.04.2025 шляхом звільнення з посади директора за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можна вирішити у межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Конституційний Суд України в абзацах другому та четвертому п. 3.2 рішення №1-рп/2010 від 12.01.2010 у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення ч. 3 ст. 99 Цивільного кодексу України, посилаючись на положення законів, що регулюють цивільно-правові відносини, а саме ч. 1 ст. 98 та ч. 1 ст. 99 ЦК України, а також чинні на той час ч. 1 ст. 23, п. «г» ч. 5 ст. 41, ч. 1 ст. 59 Закону України «Про господарські товариства» і ч. 5 ст. 58 Закону України «Про акціонерні товариства», виснував, що підставою набуття виконавчим органом товариства повноважень є факт його обрання (призначення) загальними зборами учасників (акціонерів) або укладення із членом виконавчого органу товариства трудового договору, який від імені товариства може підписувати голова наглядової ради чи особа, уповноважена на те наглядовою радою.

При цьому, Конституційний Суд України у відповідному рішенні наголосив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово підтримувала ці висновки, зокрема, в постановах від 10.04.2019 у справі № 510/456/17, від 10.09.2019 у справі № 921/36/18, від 30.01.2019 у справі № 145/1885/15-ц, від 08.11.2019 у справі № 667/1/16, від 04.02.2020 у справі № 915/540/16, від 19.02.2020 у справі № 145/166/18, від 12.01.2021 у справі № 127/21764/17, від 14.06.2023 у справі № 448/362/22, від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20.

Як вказала Велика Палата Верховного Суду у п. 54 постанови від 14.06.2023 у справі № 443/362/22, звернення до суду особи, яка є одноосібним виконавчим органом товариства, для припинення її повноважень, зокрема у випадку, якщо загальні збори учасників не розглядають заяву про звільнення з посади генерального директора, пов`язане з корпоративними відносинами у цьому товаристві. У п. 55 відповідної постанови зауважено, що корпоративні права на участь в управлінні товариством його учасники реалізовують, зокрема, шляхом прийняття компетентним органом товариства рішення щодо припинення повноважень одноосібного виконавчого органу (директора). Таке рішення може мати наслідки для трудових відносин, але визначальними у таких ситуаціях є відносини корпоративні.

Велика Палата Верховного Суду погодилася з тим, що вимогу позивача стосовно виключення з ЄДР запису про директора товариства слід розглянути у господарській юрисдикції разом із вимогою про визнання трудових відносин і відносин представництва припиненими, але не тому, що перша є похідною від другої; належність й ефективність обох зазначених вимог має оцінити під час розгляду справи господарський суд.

Зважаючи на зазначене, а також враховуючи положення п. 12 ч. 1 ст. 20 ГПК України, яка відносить до повноважень господарського суду розгляд справи у спорах між юридичною особою та посадовою особою, розгляд переданого спору належить до компетенції саме господарського суду.

Стаття 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) містить перелік способів захисту суб`єктивного матеріального права та охоронюваних законом інтересів, які не є вичерпним.

Так, для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права й охоронювані законом інтереси (правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 910/7164/19).

Частинами 1, 2 ст. 97 ЦК України передбачено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 98 ЦК України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства, якщо інше не встановлено законом. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Частинами 1-4 ст. 99 ЦК України передбачено, зокрема, що загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб.

Правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників визначає Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», органами товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган.

Частиною 1 ст. 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Аналогічне положення закріплено у пп. 9.1, 9.2 Статуту ТОВ «Ріверс-ЛТД», за змістом яких органами управління товариством є: вищий орган загальні збори учасників товариства або (рішення учасника товариства). Вищим органом товариства є загальні збори його учасників або їх представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному фонді товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства, крім питань, віднесених до виключної компетенції інших органів товариства законом або статутом товариства.

Згідно з п. 9.6 Статуту, загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (їх представники, які володіють у сукупності більш як 60 % голосів. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено цим статутом та законом. 3 питань, зазначених у підпунктах 1), 7) рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників. Рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 9.9 Статуту визначено, що позачергові та чергові збори скликаються виконавчими органом учасником/учасниками, що володіють не менш як 10 % голосів. Якщо вимога учасників про скликання загальних зборів не виконана, ці учасники мають право самі скликати загальні збори. Періодичність скликання зборів учасників визначається законом або рішенням загальних зборів, яке приймається відповідно до закону.

Відповідно до п. 9.10 Статуту, позачергові збори скликаються: у разі неплатоспроможності товариства; у разі необхідності усунення Директора від виконання його обов`язків; у разі суттєвого зменшення (втрати) активів товариства; а також у будь-якому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому.

Відповідно до частин 1-5 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення). Виконавчий орган товариства підзвітний загальним зборам учасників і наглядовій раді товариства (у разі утворення) та організовує виконання їхніх рішень. Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є «директор», якщо статутом не передбачена інша назва. Статутом може бути встановлено, що виконавчий орган товариства є колегіальним, та визначено його кількісний склад. Назвою колегіального виконавчого органу є «дирекція», а його голови «генеральний директор», якщо статутом не передбачені інші назви.

Разом з тим Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» також передбачає укладення з членом виконавчого органу товариства договору.

Згідно з ч. 12 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», з одноосібним виконавчим органом та кожним членом колегіального виконавчого органу укладається цивільно-правовий або трудовий договір (контракт). Договір (контракт), що укладається з одноосібним виконавчим органом та членом колегіального виконавчого органу, від імені товариства підписує особа, уповноважена на таке підписання загальними зборами учасників.

Отже, за загальним правилом створення (обрання) виконавчого органу товариства відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства (ч. 1 ст. 99 ЦК України, п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю») або в окремих випадках наглядової ради товариства (ч. 2 ст. 38 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»). Це рішення породжує між особами, яких воно стосується, корпоративні відносини, у яких обрана особа наділяється повноваженнями з управління.

Ці корпоративні відносини також є підставою для виникнення відносин представництва товариства перед третіми особами, а також трудових відносин, що регулюються законодавством про працю, та виникають у зв`язку з укладенням в установленому порядку (ч. 12 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю») з одноосібним виконавчим органом (членом колегіального виконавчого органу) трудового договору (контракту).

Такий трудовий договір (контракт) може визначати окремі аспекти діяльності одноосібного виконавчого органу (члена колегіального виконавчого органу) як працівника товариства, зокрема, строк здійснення ним повноважень; права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальну); умови матеріального забезпечення; умови звільнення з посади (у тому числі дострокового).

Судом було встановлено вище, що ОСОБА_1 обрано на посаду директора ТОВ «Ріверс-ЛТД» рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Ріверс-ЛТД», оформленим протоколом № 4 від 21.11.2007.

Позивачка у позовній заяві зазначила, що 22.11.2007 ОСОБА_1 на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «Ріверс-ЛТД», оформленого протоколом № 4 від 21.11.2007, приступила до виконання обов`язків на посаді директора ТОВ «Ріверс-ЛТД».

Матеріали справи не містять доказів укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «Ріверс-ЛТД» трудового договору (контракту). Протилежно суду не доведено. Про вказані обставини сторони протягом розгляду справи не стверджували.

Отже, оскільки ТОВ «Ріверс-ЛТД» не укладало з позивачкою трудового договору (контракту), суд доходить висновку про те, що між сторонами не виник спір стосовно припинення такого правочину.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20 зазначила, що позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та/або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20 вирішила відступити від висновків Верховного Суду про застосування в подібних правовідносинах положень законодавства про працю, зокрема статті 38 КЗпП України, викладених у постановах від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18, від 17.03.2021 у справі № 761/40378/18 та від 19.01.2022 у справі № 911/719/21, зокрема, в частині тверджень про те, що відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як і будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні, а також про те, що визначальним при вирішенні справ цієї категорії є не перевірка дотримання керівником юридичної особи порядку скликання загальних зборів учасників товариства, а волевиявлення працівника на звільнення з роботи та дотримання ним процедури звільнення, передбаченої частиною першою статті 38 КЗпП України.

Відтак, з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 127/27466/20, суд не вбачає необхідність застосування у спірних правовідносинах норм ст. 38 Кодексу законів про працю України, яка визначає порядок розірвання трудового договору.

Натомість, беручи до уваги обрання позивачки як одноосібного виконавчого органу Товариства, тобто існування відносин з управління товариством без укладення трудового договору, саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність, становлять основу відносин між товариством та позивачкою.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20.

Суд зазначає, що позовні вимоги у даній справі про припинення трудових відносин між ОСОБА_1 та ТОВ «Ріверс-ЛТД» спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20 дійшла висновку про те, що директор для припинення своїх повноважень як одноосібного виконавчого органу за своєю ініціативою має скликати загальні збори учасників товариства (п. 1 ч. 1, ч. 7 ст. 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю») з включенням до порядку денного питання про припинення своїх повноважень шляхом обрання нового директора або тимчасового виконувача його обов`язків (ч. 13 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»), оскільки вирішення цього питання належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства.

При цьому, директор має дотриматись вимог статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та Статуту щодо порядку скликання загальних зборів учасників товариства.

За змістом пункту 1 ч. 1 статті 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, зокрема, з ініціативи виконавчого органу товариства.

Порядок скликання загальних зборів учасників товариства визначено в статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства.

Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.

Відповідно до частин 4-5 ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення.

У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний.

Відповідно до п. 9.6 Статуту, загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (їх представники, які володіють у сукупності більш як 60 % голосів. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено цим статутом та законом. 3 питань, зазначених у підпунктах 1), 7) рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників. Рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 9.9 Статуту визначено, що позачергові та чергові збори скликаються виконавчими органом учасником/учасниками, що володіють не менш як 10 % голосів. Якщо вимога учасників про скликання загальних зборів не виконана, ці учасники мають право самі скликати загальні збори. Періодичність скликання зборів учасників визначається законом або рішенням загальних зборів, яке приймається відповідно до закону.

Відповідно до п. 9.10 Статуту, позачергові збори скликаються: у разі неплатоспроможності товариства; у разі необхідності усунення директора від виконання його обов`язків; у разі суттєвого зменшення (втрати) активів товариства; а також у будь-якому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому.

Пунктом 9.11 Статуту передбачено, що повідомлення про скликання зборів з зазначенням місця та часу проведення зборів надсилається учасникам (їх представникам) виконавчим органом або учасником-ініціатором зборів, рекомендованим листом або надається під особистий підпис. Повідомлення повинно бути зроблено у строки встановлені законом, або у строк, який встановлюється загальними зборами учасників з урахуванням вимог закону. Якщо усі учасники згодні на проведення позачергових зборів у скорочений строк, вони не мають права відмовитись від участі у зборах та посилатися в суді на порушення встановленого порядку скликання зборів.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 як директор ТОВ «Ріверс-ЛТД», для припинення своїх повноважень як одноосібного виконавчого органу за своєю ініціативою, повинна була дотриматись вимог ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та п. 9.11 Статуту ТОВ «Ріверс-ЛТД» щодо порядку скликання загальних зборів учасників товариства, зокрема не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників письмово повідомити кожного з учасників Товариства про порядок денний, дату, час і місце їх проведення, а також надати учасникам можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного загальних збрів.

Судом було встановлено вище, що 10.03.2025 ОСОБА_1 склала та підписала заяву про звільнення її з посади директора ТОВ «Ріверс-ЛТД» з 16.04.2025 за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України, адресовану учасникам ТОВ «Ріверс-ЛТД».

Також, 10.03.2025 позивачка як директор ТОВ «Ріверс-ЛТД» склала повідомлення № б/н про скликання загальних зборів учасників ТОВ «Ріверс-ЛТД», адресовані учасникам ТОВ «Ріверс-ЛТД», які відбудуться 16.04.2025 о 10:00 за адресою: м. Київ, Академіка Шалімова, 48, офіс № 304 (3-й поверх).

Підставою для проведення позачергових загальних зборів є розгляд заяви директора ТОВ «Ріверс-ЛТД» ОСОБА_1 про звільнення з посади в порядку ч. 1 ст. 38 КЗпП та вирішення питання про призначення нового директора Товариства.

До порядку денного загальних зборів згідно з вказаним повідомленням включені наступні питання: 1. Про обрання голови та секретаря загальних зборів учасників Товариства; 2. Про розгляд заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади директора Товариства; 3. Про прийняття рішення щодо припинення повноважень директора ОСОБА_1 шляхом обрання нового директора Товариства; 4. Про призначення нового призначення директора Товариства; 5. Про уповноваження осіб на проведення державної реєстрації зміни директора в державному реєстрі.

У вказаному вище повідомленні також зазначено, що на виконання вимог, передбачених ч. 11 ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», починаючи з 01.04.2025 у робочий час учасникам Товариства надається можливість ознайомитися з документами, необхідними для розгляду питань порядку денного на загальних зборах, що відбудуться 16.04.2025 з місцезнаходженням Товариства. До цього повідомлення додається заява ОСОБА_1 про звільнення з посади директора ТОВ «Ріверс-ЛТД» за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України.

Станом на дату підписання вказаної вище заяви та повідомлення про проведення загальних зборів учасників, як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, учасниками ТОВ «Ріверс-ЛТД» є: - Компанія «Онофікс Холдінгс Лімітед» (місцезнаходження: Кіпр, м. Нікосія, Республіка Кіпр, Mitsi Building 1st floor office 4, Plateia Elefterias; розмір частки засновника (учасника): 1 845, 00 грн); - Компанія «Джонісікс Партісіпейшен Лімітед» (місцезнаходження: Кіпр, м. Нікосія, Республіка Кіпр, Mitsi Building 1st floor office 4, Plateia Elefterias; розмір частки засновника (учасника): 18 655, 00 грн).

Матеріалами справи підтверджується, що заява про звільнення від 10.03.2025 та повідомлення про скликання загальних зборів № б/н від 10.03.2025 направлені на адресу ТОВ «Ріверс-ЛТД» та учасників Товариства на адреси, які зазначені як у статуті ТОВ «Ріверс-ЛТД» та відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача-1.

Факт направлення на адресу Товариства та його учасників наведених вище документів підтверджується наявними в матеріалах справи копіями митних декларацій CN 23EMS від 10.03.2025 та фіскальних чеків до них, а також описом вкладення у цінний лист від 10.03.2025, поштовою накладною та фіскальним чеком.

Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Аналогічні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б.

Отже, позивачкою належними та допустимим доказами підтверджено направлення заяви про її звільнення та повідомлення про скликання загальних зборів ТОВ «Ріверс-ЛТД» та його учасникам Компанії «Онофікс Холдінгс Лімітед» та Компанії «Джонісікс Партісіпейшен Лімітед».

Наведені вище обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 належним чином відповідно до ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та п. 9.11 статуту ТОВ «Ріверс-ЛТД» повідомила Товариство та його учасників про дату, час та місце проведення загальних зборів учасників товариства, про порядок денний загальних зборів учасників товариства, які відбудуться 16.04.2025, та про право будь-якого учасника товариства внести пропозиції щодо включення питань до порядку денного загальних зборів учасників товариства відповідно до ч. 7 ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку ОСОБА_1 як директор ТОВ «Ріверс-ЛТД» дотрималась вимог статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», п. 9.11 Статуту ТОВ «Ріверс-ЛТД» та у належний спосіб скликала загальні збори учасників товариства для припинення повноважень позивачки як директора ТОВ «Ріверс-ЛТД».

Проте, як було встановлено судом, 16.04.2025 в призначений день і час для участі у загальних зборах учасників ТОВ «Ріверс-ЛТД» представники Компанії «Джонісікс Партісіпейшен Лімітед» та Компанії «Онофікс Холдінгс Лімітед» не з`явились, про причини неявки не повідомили, у зв`язку із чим позивачкою 16.04.2025, у присутності двох свідків, було складено акт про те, що загальні збори учасників ТОВ «Ріверс-ЛТД» () не відбулися у зв`язку з неявкою обох часників Товариства.

Учасники ТОВ «Ріверс-ЛТД» про причини неявки в призначений день і час для участі у загальних зборах учасників Товариство жодним чином не повідомили, доказів неможливості явки в призначений день і час для участі у загальних зборах учасників товариства не надали.

При цьому, доказів ненадання можливості учасникам ТОВ «Ріверс-ЛТД» ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного, та незабезпечення належних умов для ознайомлення з такими документами та інформацією суду не подано.

Відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», рішення загальних зборів учасників з усіх інших питань приймаються більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Відповідно до п. 9.6 Статуту, загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (їх представники, які володіють у сукупності більш як 60 % голосів. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено цим статутом та законом. 3 питань, зазначених у підпунктах 1), 7) рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників. Рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

Зважаючи на п. 9.6 Статуту, яким передбачено, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів, суд встановив, що скликані на 16.04.2025 загальні збори учасників товариства не відбулись у зв`язку з неявкою на них двох учасників Товариства.

Дотримання позивачкою визначеного законодавством та Статутом ТОВ «Ріверс-ЛТД» порядку скликання загальних зборів учасників з власної ініціативи дає підстави для висновку про те, що права позивачки були порушені внаслідок позбавлення її можливості припинити свої повноваження як директора Товариства з незалежних від неї причин.

Отже, неявка учасників відповідача-1 на загальні збори для розгляду питання щодо звільнення позивачки є прямим порушенням її права на припинення трудових відносин та відносин з представництва.

В той же час, п. 9.4 Статуту ТОВ «Ріверс-ЛТД» передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить, зокрема обрання (або призначення) та відкликання директора товариства.

Зазначені обставини позбавили позивачку можливості припинити свої повноваження як директора Товариства в позасудовому порядку.

Суд зазначає, що у випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду за захистом свої прав.

Матеріали справи не містять доказів в розумінні ст. 77-79 ГПК України, які б підтверджували розгляд по суті уповноваженим на звільнення директора органом товариства заяви ОСОБА_1 про звільнення її з посади директора ТОВ «Ріверс-ЛТД», а також її фактичного звільнення з посади директора на підставі рішення загальних зборів учасників відповідача-1 у передбачений чинним законодавством України строк і внесення змін до відомостей про наведену юридичну особу про зміну її керівника.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (п. 8.5 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18).

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.06.2023 у справі № 448/362/22, у випадку відсутності рішення скликаних загальних зборів учасників товариства про звільнення директора товариства, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення цих зборів, директор має право звернутися до суду з вимогою про припинення його повноважень.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 04.03.2025 у справі № 922/2226/24 визнав помилковим висновки апеляційного господарського суду щодо неналежного способу захисту, який полягає у ретроспективній констатації факту припинення трудових правовідносин з 31.05.2024 (встановлення юридичного факту) та за результатами розгляду касаційної скарги постанову апеляційного господарського суду та рішення господарського суду скасував в частині відмови у задоволенні позовної заяви про визнання трудових відносин припиненими та у зазначений частині ухвалив нове рішення, яким визнав трудові відносини між позивачкою та товариством припиненими з 31.05.2024 у зв`язку з її звільненням з посади директора за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги зазначених вище правових норм, враховуючи правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 14.06.2023 у справі № 448/362/22, від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20 та з урахуванням наведених вище обставин справи щодо вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на скликання загальних зборів учасників ТОВ «Ріверс-ЛТД» для вирішення питання про припинення її повноважень як директора Товариства з дотриманням порядку, передбаченого законодавством та Статутом, в результаті яких загальні збори з незалежних від позивачки обставин не вирішили питання щодо припинення її повноважень як директора Товариства та не прийнято рішення учасників Товариства про її звільнення з посади директора у встановлений спосіб, і така бездіяльність відповідача-1 порушує права позивачки, зокрема право бути звільненою із займаної посади за власним бажанням та право на вільне обрання місця роботи, суд дійшов висновку що позовні вимоги в частині визнання припиненими трудових відносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріверс-ЛТД» припиненими з 16.04.2025 у зв`язку із звільненням її з посади директора за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України є обґрунтованими, нормативно та документально доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання уповноважених осіб сектору з питань державної реєстрації Вишгородської районної державної адміністрації вчинити реєстраційні дії суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу-підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно з п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», до Єдиного державного реєстру підлягають внесенню відомості, зокрема про керівника юридичної особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», у тому числі, щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.

Суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18 зазначив, що факт припинення повноважень директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин та відносин з представництва з товариством має супроводжуватись внесенням відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який підтверджує припинення відносин з управління товариством у зв`язку з цим.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 15.07.2025 у справі № 922/2524/24 погодився з висновком місцевого господарського суду, що належним та ефективним способом захисту у даному випадку (тобто у позові, в якому заявлено вимогу про визнання трудових відносин припиненими) є зобов`язання вчинення реєстраційних дій (зобов`язання відповідача здійснити державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов`язані зі зміною директора товариства).

Враховуючи висновки суду про припинення трудових відносин між ОСОБА_1 та ТОВ «Ріверс-ЛТД» з 16.04.2025 у зв`язку із звільненням її з посади директора за власним бажанням на підставі ст. КЗпП України, суд дійшов висновку, що вимога позивачки зобов`язати уповноважених осіб сектору з питань державної реєстрації Вишгородської районної державної адміністрації внести зміни до відомостей про юридичну особу ТОВ «Ріверс-ЛТД», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо позивачки є ефективним способом захисту її прав та забезпечить відновлення її порушених прав, у зв`язку з чим така позовна вимога також підлягає задоволенню.

Суд наголошує на тому, що відповідачі були належним чином повідомлені про розгляд справи судом, однак відзиву на позов не подали, позовні вимоги шляхом подання до суду відповідних доказів не спростували.

Слід зазначити, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача-1 ТОВ «Ріверс-ЛТД» як особу, з вини якої виник спір у даній справі.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати трудові відносини між ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріверс-ЛТД» (місцезнаходження: вул. Леніна, с. Мусійки, Іванківський р-н, Київська обл., 07211; ) припиненими з 16.04.2025 у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріверс-ЛТД» за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України.

3. Зобов`язати уповноважених осіб сектору з питань державної реєстрації Вишгородської районної державної адміністрації (місцезнаходження: площа Шевченка, буд. 1, м. Вишгород, Вишгородський р-н, Київська обл., 07300; ) внести зміни до відомостей про юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріверс-ЛТД» (місцезнаходження: вул. Леніна, с. Мусійки, Іванківський р-н, Київська обл., 07211; ), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме до графи: «Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи:» запис «Керівник: ОСОБА_1 . Представник: Остапенко Олена Василівна» внести запис: «Трудові відносини ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ріверс-ЛТД» припинені з 16.04.2025 шляхом звільнення з посади директора за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України».

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріверс-ЛТД» (місцезнаходження: вул. Леніна, с. Мусійки, Іванківський р-н, Київська обл., 07211; ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 6 056, 00 грн судового збору.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 20.10.2025.

Суддя Л.В. Сокуренко