ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2025 р. Справа№ 911/2677/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Ткаченка Б.О.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Терехов М.С.;

від відповідача: не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерабуд"

на ухвала Господарського суду Київської області від 01.09.2025 року

у справі №911/2677/25 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерабуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорос"

про витребування безпідставно набутого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерабуд" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорос" (далі - відповідач) про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОРОС" із незаконного володіння та повернення в натурі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРАБУД" безпідставно набуте майно: Деформаційний шов MAUER D80 (виробника ТОВ "Маурер Україна") - 117,938 м.п., Арматура: O-8 - 1,096 т, Арматура: O-10 -1,24952 т, Арматура: O-12 - 4,54622 т, Арматура: O-16 - 3,0045 т, Арматура: O-25 - 56,05 т, Арматура: O-25 не ліквідні остатки (відрізки 2-2.5 метра) - 4,948 т, Гофротруба двостінна 40мм Копофлекс чорна (Kopos) бухта 50м. - 1 610,00 м.п., Муфта з`єднувальна 40мм (02040_FA) Kopos - 55 шт, профілі стальні листові гнуті Н57-750-0,8 сталь С245 ДСТУ 8802:2018 -1943,561 м2, Закладна деталь М2 (Лист гарячекатаний t8 8х90 С245, L=230_812шт), (Прокат круглий O20 ДСТУ 4738:2007, L=400_1624шт) - 541 шт, Сітка ткана 5*5 НВ - 33.5 м2, Елемент КР-1 у складі: Арматура Ф-8, Арматура Ф-10 - 0,774/90 т/шт, Елемент № 5 арматура Ф-12 - 0,797424/449 т/шт, Елемент № 7 арматура Ф-16 - 0,1526/60 т/шт. У разі неможливості повернути в натурі ТОВ "ІНТЕРАБУД" безпідставно набуте майно стягнути його вартість, яку визначити на момент розгляду судом справи про повернення майна в порядку ст. 1213 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.09.2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерабуд" та додані до неї документи надіслано за встановленою підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерабуд" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить ухвалу Господарського суду Київської області від 01.09.2025 року скасувати та направити справу до Господарського суду Київської області для продовження розгляду. Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Київської області, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права, зокрема, ст. 23 ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України.

Так, представник скаржника зазначив, що об`єкт договору субпідряду № 20210730-1-01 від 30.07.2021 року є нерухомим майном.

Таким чином, за твердженням скаржника, у зв`язку з тим, що нерухоме майно, з приводу якого виник даний спір, знаходиться на території Київської області, вказана справа за правилами виключної підсудності підлягає розгляду у Господарському суді Київської області.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2025 року апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2025 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерабуд" на ухвала Господарського суду Київської області від 01.09.2025 року у справі №911/2677/25 залишено без руху.

Апелянтом усунено недоліки та подано до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відтак, скаржником усунено недоліки поданої апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2025 року поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтерабуд" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 01.09.2025 року у справі №911/2677/25. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерабуд" на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.09.2025 року у справі №911/2677/25.

Відповідач своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав, що згідно з ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Представник скаржника в судовому засіданні 15.10.2025 року Північного апеляційного господарського суду підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Ухвалу Господарського суду Київської області скасувати.

Представник відповідача в судове засідання 15.10.2025 року Північного апеляційного господарського суду не прибув. Про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (наявна в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Положеннями ст. 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.

Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Згідно зі ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України визначено такі види юрисдикції (підсудності): предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів (ст. 20-23 Господарського процесуального кодексу України), інстанційна юрисдикція (ст.ст.24-26 Господарського процесуального кодексу України) та територіальна юрисдикція (підсудність) (ст.ст. 27-31 Господарського процесуального кодексу України).

Під територіальною підсудністю розуміється властивість певної справи належати до відання одного з однорідних судів в залежності від просторових меж його юрисдикції, або, простіше, просторова компетенція однорідних судів.

Отже, територіальна підсудність господарських справ фактично зумовлює відмежування компетенції із розгляду цих справ однорідними судами за просторовою характеристикою, тобто залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд має дослідити питання належності спору до юрисдикції суду, в тому числі й щодо територіальної юрисдикції (підсудності).

У параграфі 3 глави 2 розділу І Господарського процесуального кодексу України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (ст. 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (ст. 28), правила альтернативної підсудності (стаття 29) та правила виключної підсудності (ст. 30).

Як вбачається з матеріалів справи, 30.07.2021 року між сторонами був укладений договір субпідряду №20210730-1-01.

Так, об`єктом договору субпідряду № 20210730-1-01 від 30.07.2021 р., є роботи на якому Субпідрядник (Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерабуд») зобов`язується виконати за завданням Підрядника (Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорос») (згідно з згідно з п.п. 1.1, 2.1 договору) є Нове будівництво підстанції 330/110/35 кВ «Західна» із заходами повітряних ліній 330 кВ на території Київської області.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є матеріально-правова вимога про повернення безпідставно набутого майна або стягнення його вартості, а не спір про виконання робіт.

Разом з цим, колегія суддів відзначає, що заявник в позовній заяві вказує, що відповідачем проведені будівельні роботи, які за відповідним договором мав виконувати позивач та що відповідачем вилучено з будівельного майданчика та використано для будівельних робіт по об`єкту всі будівельні матеріали, що залишилися на будівельному майданчику з 24.02.2022 року та які були зафіксовані актом огляду від 23.08.2022 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що у справі, що переглядається, спір про повернення безпідставно набутого майна або стягнення його вартості не стосується місця виконання, а місце об`єкта не має значення для визначення юрисдикції спору. Отже, до вищевказаних позовних вимог належить застосовувати правила про підсудність справ за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про передачу справи №911/2677/25 за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду міста Києва за місцем реєстрації відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Хорос" - вул. Турівська, 19б, офіс 414, м. Київ, 04080.

Згідно із ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, твердження скаржника, що у зв`язку з тим, що нерухоме майно, з приводу якого виник даний спір, знаходиться на території Київської області, вказана справа за правилами виключної підсудності підлягає розгляду у Господарському суді Київської області, колегія суддів не визнає переконливими доводами.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладене ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Судом апеляційної інстанції при винесені даної постанови було надано висновки щодо всіх суттєвих доводам скаржника із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерабуд" на ухвала Господарського суду Київської області від 01.09.2025 року у справі №911/2677/25 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 01.09.2025 року у справі №911/2677/25 залишити без змін.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Матеріали справи №911/2677/25 направити до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку згідно п. 2 ч.1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

Б.О. Ткаченко

Дата підписання 16.10.2025 року.