ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

14.10.2025 Справа № 917/1145/25

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «ЧБГ» (; адреса: вул. Каденюка Леоніда, 34, село Піски, Миргородський район, Полтавська область, 37233)

про стягнення 100 801 000 грн

представники: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду Полтавської області перебуває справа № 917/1145/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «ЧБГ» про стягнення 100801000 грн ринкової вартості частки ОСОБА_1 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «ЧБГ», яка підлягає виплаті у зв`язку з виходом учасника із товариства з обмеженою відповідальністю, станом на день, що передував дню подання учасником відповідної заяви про вихід з товариства (23.11.2023 року).

ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову від 12.10.2025 (вх. № 13023 від 13.10.2025), в якій заявник просить суд:

- накласти арешт на грошові кошти належні Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма «ЧБГ», які знаходяться на всіх рахунках цього товариства у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, у межах суми позову 100 801 000,00 гривень;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма «ЧБГ» відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма «ЧБГ» вчинення реєстраційних дій у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма «ЧБГ відчуження рухомого майна (у тому числі сільськогосподарської продукції);

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма «ЧБГ» передачу нерухомого та рухомого майна в оренду та суборенду.

Необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що з моменту, коли відповідачу стало відомо про вихід позивача із товариства (07.12.2023 року), пройшло більше року, але, всупереч закону та статуту товариства, колишньому учаснику ОСОБА_1 вартість його частки не виплачена. При цьому, 11.12.2024 року відповідач здійснив відчуження належного йому майна - корпоративних прав на ТОВ Агрофірма «ЗОРЯ-АГРО»; 27.01.2025 року здійснило відчуження належних йому нежитлових будівель і споруд; відповідач після виходу позивача з товариства, з 04.04.2025 року по 10.04.2025 року, здійснив відчуження всієї ліквідної сільськогосподарської техніки на користь ТОВ «АГРО ПЕРЕМОГА».

З огляду на вищевказані факти, ОСОБА_1 має припущення, що майно, яке є у відповідача, на момент розгляду позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

При розгляді поданої заяви суд враховує таке.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, у тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; (п.1, 2, 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Суд зазначає, що обрання належного й такого, що відповідає предмету спору, заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співмірності виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 914/2072/20.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 березня 2023 року у справі № 905/448/22 звернув увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №910/12404/21).

За таких обставин суд доходить висновку, що накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах заявленої до стягнення суми, є обґрунтованим, адекватним та співмірним, оскільки:

- відповідає предмету спору;

- спрямоване запобіганню виникненню можливих перешкод для виконання рішення суду у разі задоволення позову, з урахуванням того що відповідачем після подання позову до суду не вживалися дії щодо повернення заявлених до стягнення грошових коштів (попередньої оплати);

- забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки надасть можливість виконати рішення у разі задоволення позову та не призведе до втручання у господарську діяльність відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо користування цими коштами відповідачем задля запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позову, у той час як невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі у разі задоволення позову.

Інші заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, носять неконкретизований характер та не відповідають вимогам щодо адекватності та співмірності таких заходів предмету позову.

Також судом приймається до уваги, що ухвалою від 15.07.2025 у Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «ЧБГ» в порядку ч. 7 ст. 81 ГПК України судом були витребувані належним чином засвідчені документи та довідки (інформацію) зі строком виконання - не пізніше 15.09.2025. Докази на момент подання заяви про забезпечення не подані і клопотання про продовження строку подання доказів відповідачем не подавалося.

Вимога позивача про забезпечення позову шляхом фактичної заборони вжиття будь-яких реєстраційних дій, відчуження будь-якого рухомого майна та передачі будь-якого рухомого та нерухомого майна в оренду не є співмірним предмету позовних вимог про стягнення певної грошової суми.

Вжиття таких заходів по забезпеченню позову буду мати наслідком втручання у господарську діяльність відповідача та не є адекватним позовним вимогам. Позивач просить заборонити відчуження нерухомого майна без зазначення вартості такого .

Суд звертає увагу, що одночасне накладення арешту як на кошти, так і на майно у певній сумі спору матиме наслідком подвійне забезпечення позову, що суперечить вимогам закону щодо співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами (відповідна правова позиція викладена в п. 30 постанови Верховного Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 03 березня 2023 року у справі № 905/448/22).

Враховуючи викладене, в іншій частині вимог заява відхиляється судом як необґрунтована.

Частиною 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Керуючись статтями 42, 136 - 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву про забезпечення позову - задовольнити частково.

2. Накласти арешт на грошові кошти належні Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма «ЧБГ» (, адреса: 37233, Полтавська обл., Миргородський район, село Піски, вул. Каденюка Леоніда, будинок 34), які знаходяться на всіх рахунках цього товариства у всіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, у межах суми позову 100 801 000,00 гривень.

3. В іншій частині у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

4. Ухвалу направити учасникам справи в порядку, встановленому ст. 242 ГПК України.

5. Дана ухвала відповідно до ч. 3 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України та п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом.

Стягувач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «ЧБГ» (, адреса: 37233, Полтавська обл., Миргородський район, село Піски, вул. Каденюка Леоніда, будинок 34).

Дата набрання ухвалою законної сили 14.10.2025.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 15.10.2028.

Учасники судового процесу мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову повністю чи частково.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту складення повного тексту ухвали (ч. 8 ст. 140, ст.ст. 235, 255-256 ГПК України). Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя І.І. Пушко