ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2025 р. Справа№ 910/12054/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Барсук М.А.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивачів: Мартинович А.Б., ордери АІ №№ 1866364, 1866365, 1866374, 1866375 від 07.04.2025;

від відповідача: Вальчук М., наказ № 1427/к від 14.08.2024,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення господарського суду міста Києва від 08.04.2025 у справі № 910/12054/24 (суддя - Мандриченко О.В.)

за позовом:

1) ОСОБА_1 ,

2) ОСОБА_2 ,

3) ОСОБА_3 ,

4) ОСОБА_4

до Міністерства юстиції України

про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до господарського суду міста Києва із позовом до Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст) про визнання протиправним та скасування наказу Мін`юсту № 1040/7 від 11.04.2024 "Про залишення скарги без розгляду по суті" (далі - оскаржуваний наказ).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є асоційованими членами споживчого товариства (далі - СТ) "Сузір`я Будова", які також згідно договорів асоційованого членства в СТ є пайовиками у житловому будинку з вбудованими приміщеннями, у підземному паркінгу та наземних гаражах, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , звернулись (разом з іншими членами) до Мін`юсту зі скаргою щодо скасування рішень №№ 71413222, 71412941 від 02.02.2024 (далі - оскаржувані реєстраційні рішення) приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кобзаря Олександра Юрійовича (далі - приватний нотаріус Кобзар О.Ю.) щодо внесення відомостей про закриття об`єктів будівництва, - об`єктів незавершеного будівництва - житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, а також підземного паркінгу та наземного гаражу відкритого типу, розташованих за адресою: Одеська обл., м. Одеса, АДРЕСА_2 (далі - об`єкти незавершеного будівництва, об`єкти нерухомого майна), оскільки, на переконання скаржників, були відсутніми правові підстави для вчинення оскаржуваних реєстраційних рішень щодо закриття об`єктів будівництва та припинення права власності СТ "Сузір`я Будова" за цими об`єктами. Проте така скарга відповідачем по суті не була розглянута, а прийнято оскаржуваний наказ, яким встановлено, що скарга подана особами, права яких оскаржуваними реєстраційними рішеннями не порушено.

За твердженнями позивачів, такий наказ прийнято Мін`юстом без урахування положень п. 7 ст. 21 Закону України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомості майна, які будуть споруджені в майбутньому" згідно яких позивачі автоматично стали повноправними членами кооперативу. Разом з цим прийняття оскаржуваних реєстраційних рішень про припинення права власності кооперативу щодо об`єктів незавершеного будівництва неможливо приймати без рішення членів кооперативу (асоційованих членів у минулому), однак СТ "Сузір`я Будова" не повідомляло про скликання загальних зборів, зокрема, щодо вирішення цих питань, що у свою чергу безпосередньо впливає на порушення прав позивачів щодо здійснення реєстраційних дій про припинення права власності СТ "Сузір`я Будова" за об`єктами незавершеного будівництва та закриття реєстраційної справи без рішення членів кооперативу (позивачів).

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.04.2025 у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції врахував положення договорів асоційованого членства в СТ, які не визначають будь-яких прав асоційованих членів на об`єкти нерухомого майна чи їх частини на жодному з етапів будівництва, а лише передбачають можливість набуття прав у майбутньому, в залежності від настання певних умов, зокрема, взаємного виконання зобов`язань та введення будинку в експлуатацію; спеціальні закони, що регулюють відносини у сфері споживчої кооперації, а також статут СТ "Сузір`я Будова", які не встановлюють презумпцію жодних прав асоційованих членів на майно СТ "Сузір`я Будова", й дійшов висновку, що оскаржуваний наказ прийнято Мін`юстом з повний з`ясуванням всіх обставин та у відповідності до чинного законодавства.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачі звернулись до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просили скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянти зазначали, що вони є співвласниками житлових будинків та паркінгів на праві спільної сумісної власності спільного майна згідно ст. 384 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України та власниками внутрішніх об`єктів будинку згідно ст. 191 Закону України "Про кооперацію" в межах укладених договорів асоційованого членства в СТ. Крім того, посилались на положення п. 7 ст. 21 Закону України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомості майна, які будуть споруджені в майбутньому" та пп. 4.1.2, 4.2.2, 4.2.5 договорів асоційованого членства в СТ, згідно яких право власності пайовика на квартиру виникає в порядку, визначеному цивільним законодавством України, та вказаних підпунктів договорів. Стверджували, що виконуючи у повному обсязі зобов`язання згідно статуту СТ "Сузір`я Будова" та за укладеними з СТ "Сузір`я Будова" договорами асоційованого членства у СТ, здійснивши повну оплату усіх передбачених договорами внесків, вони набули майнових прав щодо об`єкту незавершеного будівництва та прав власності щодо введених в експлуатацію об`єктів у майбутньому в частині проінвестованих об`єктів згідно договорів асоційованого членства в СТ. З зазначених підстав вважали помилковими висновки суду першої інстанції, що оскаржуваний наказ прийнято Мін`юстом з повний з`ясуванням всіх обставин та у відповідності до чинного законодавства.

Також апелянти посилались на порушення судом першої інстанції процесуальних норм, оскільки було помилково відмовлено у задоволенні клопотання позивачів про витребування доказів та обмежено представника позивачів в участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції призначеного на 17.12.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2025, у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А., зокрема, відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 24.06.2025.

09.06.2025 до апеляційного суду надійшов відзив відповідача, в якому представник зазначав, що позивачами не підтверджено факту порушення прав оскаржуваними реєстраційними рішеннями, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) та Державному земельному кадастрі відсутні записи про будь-які їх права на земельні ділянки, розташовані під об`єктами нерухомості, та на об`єкти нерухомості, крім того позивачами не надано доказів на їх підтвердження, які б свідчили про наявність таких прав. В той же час речові права на нерухоме майно, у тому числі право власності, виникають лише з моменту державної реєстрації, однак позивачі такого права не набули і не зареєстрували. Окрім того договорами асоційованого членства в СТ та спеціальними законами також не встановлено прав асоційованих членів на майно СТ "Сузір`я Будова". Щодо посилань позивачів на пункт 7 ст. 21 України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомості майна, які будуть споруджені в майбутньому", то він передбачає, що асоційовані члени кооперативів, предметом діяльності яких є житлове або гаражне будівництво, з моменту набрання чинності цим Законом вважаються повноправними членами кооперативу, тож ця норма не встановлює презумпції виникнення права власності або будь-якого іншого майнового права на об`єкт будівництва. Відповідач зазначав, що набуття корпоративного статусу (право участі в управлінні) не є тотожним набуттю речового права, у зв`язку з чим Мін`юстом були встановлені обставини про те, що скаржники не мають зареєстрованих речових прав на спірне майно, що і стало підставою для прийняття наказу про залишення скарги без розгляду.

Також судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у витребуванні доказів, оскільки з наданих позивачами інформаційних довідок вбачається, що рішення загальних зборів СТ "Сузір`я Будова" для прийняття оскаржуваних позивачами реєстраційних рішень не подавалось. Будь-які твердження, що пов`язані з проведенням чи не проведенням таких загальних зборів може свідчити про наявність певного корпоративного спору між позивачами та СТ "Сузір`я Будова", ніяким чином не підтверджують та не встановлюють презумпцію жодних прав асоційованих членів на майно СТ "Сузір`я Будова", у зв`язку з чим такі твердження позивачів і не можуть свідчити про протиправність оскаржуваного наказу Мін`юсту.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 оголошено перерву до 02.09.2025.

02.09.2025 до апеляційного суду надійшли пояснення позивача-1, в яких представник, зокрема, зазначав, що відсутність записів в державних реєстрах не свідчить, що оскаржуваними реєстраційними діями не порушені права позивачів, враховуючи положення ст. 384 ЦК України та ст. 191 Закону України "Про кооперацію". Не погоджувався з висновками суду про відсутність прав асоційованих членів на об`єкти нерухомості чи їх частини згідно договорів асоційованого членства з посиланнями на умови договорів, вказуючи про положення п. 7 ст. 21 Закону України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомості майна, які будуть споруджені в майбутньому" та пп. 4.1.2, 4.2.2, 4.2.5 договорів. Щодо висновків суду про відсутність презумпції прав асоційованих членів на майно СТ "Сузір`я Будова" з огляду на редакцію статті 14 Закону України "Про кооперацію" на дату укладення договорів асоційованого членства в СТ, за якою асоційований член кооперативу, яким внесено пайовий внесок, користується правом дорадчого голосу в кооперативі, представник зазначав про спростування таких висновків, оскільки відомості щодо оскаржуваних реєстраційних рішень внесені 02.02.2024 та не мають відношення до дати укладення договорів асоційованого членства в СТ, та, відповідно, до редакції ст. 14 Закону України "Про кооперацію" на дату їх укладення, при цьому на дату оскаржуваних реєстраційних рішень позивачі володіли правами повноправних членів та майновими правами на об`єкти незавершеного будівництва згідно п. 7 ст. 21 Закону України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомості майна, які будуть споруджені в майбутньому".

02.09.2025 до апеляційного суду надійшло клопотання позивачів про відкладення розгляду справи.

Судове засідання 02.09.2025 не відбулось, в зв`язку з оголошенням повітряної тривоги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 розгляд апеляційної скарги призначено на 23.09.2025.

В судовому засіданні, яке відбулось 23.09.2025, представник позивачів просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Відповідач заперечував доводи апеляційної скарги та вказував на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, до Мін`юсту (зареєстрована 14.03.2024 за № СК-1611-24) надійшла колективна скарга асоційованих членів (пайовиків) СТ "Сузір`я Будова", зокрема, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (далі - скарга; а.с. 9-16 том 1) про скасування рішень №№ 71413222, 71412941 від 02.02.2024 приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кобзаря О.Ю. щодо внесення відомостей про закриття об`єктів будівництва, - об`єктів незавершеного будівництва - житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, підземного паркінгу та наземного гаражу відкритого типу, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотивуючи вказану скаргу скаржники зазначали, що є асоційованими членами СТ "Сузір`я Будова" та є пайовиками у житловому будинку з вбудованими приміщеннями, у підземному паркінгу та наземних гаражах, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . В той же час на підставі оскаржуваних реєстраційних рішень приватним нотаріусом Кобзарем О.Ю. було закрито розділи в Державному реєстрі прав та реєстраційної справи, а також припинено право власності СТ "Сузір`я Будова" на об`єкти незавершеного будівництва.

Висновком Центральної колегії Мін`юсту з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту від 04.04.2024 (а.с. 81-86 том 1) рекомендовано: залишити без розгляду по суті колективну скаргу асоційованих членів (пайовиків) СТ "Сузір`я Будова", оскільки скарга подана особами, права яких у зв`язку з оскаржуваними рішеннями не порушено.

Зі змісту вказаного висновку вбачається, зокрема, наступне.

Згідно з відомостями Державного реєстру прав оскаржуваними реєстраційними рішеннями припинено право власності та закрито розділи на об`єкти нерухомого майна за СТ "Сузір`я Будова" на підставі довідок про відповідність техніко-економічних показників об`єкта нерухомості №№ 29-01-01c/2024, 29-01-02c/2024 від 29.01.2024, виданих товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Інпроф Проект", відомостей з Державного земельного кадастру № 70171093 від 01.02.2024, витягів з Державного реєстру прав №№ 323735344, 323739410 від 22.02.2023.

За результатами дослідження відомостей Державного реєстру прав та матеріалів скарги Мін`юст дійшов висновку, що скаржниками не підтверджено факт порушення своїх прав у зв`язку з оскаржуваними реєстраційними рішеннями в розумінні реєстраційного законодавства, оскільки у Державному реєстрі прав та Державному земельному кадастрі відсутні записи про будь-які права скаржників на земельні ділянки, розташовані під об`єктами нерухомості, та на об`єкти нерухомості, крім того скаржниками не наведено жодних доказів та не надано документів на їх підтвердження, які б свідчили про наявність таких прав.

Також досліджено договори асоційованого членства в СТ № 4/340 від 01.03.2028, № 226 від 15.06.2018, № 4/312-КР від 28.03.2021, № 4/35 від 20.02.2018, № 4/1-Ки від 27.07.2020, № 4/278 від 19.04.2018, № 4/264 від 21.02.2018, № 4/117 від 03.0.2018, № 206/M від 17.08.2020, № 206/М від 25.04.2018, № 4/26 від 12.03.2018, № 4/26 від 12.03.2018, № 4/196 від 21.02.2018, № 4/150 від 23.07.2020, № 264/M від 11.05.2018, укладені між СТ "Сузір`я Будова" та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_2 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 (далі - договори), що містяться в додатках до скарги, якими визначено коло прав та обов`язків його сторін.

Положення договорів не визначають будь-яких прав асоційованих членів на об`єкти нерухомого майна чи їх частини на жодному з етапів будівництва, а лише передбачають можливість набуття прав у майбутньому, в залежності від настання певних умов, зокрема, взаємного виконання зобов`язань та введення будинку в експлуатацію.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань організаційно-правовою формою СТ "Сузір`я Будова" є споживче товариство. Однак спеціальні закони, що регулюють відносини у сфері споживчої кооперації не встановлюють презумпцію жодних прав асоційованих членів на майно СТ "Сузір`я Будова".

Тож сам по собі факт прийняття оскаржуваних реєстраційних рішень не свідчить про порушення прав скаржників у розумінні реєстраційного законодавства, а отже за наслідками розгляду скарги підтвердженого порушення прав скаржників в результаті прийняття оскаржуваних реєстраційних рішень не встановлено.

На підставі вказаного висновку Мін`юстом прийнято наказ № 1040/7 від 11.04.2024 "Про залишення скарги без розгляду по суті", яким вирішено залишити без розгляду по суті колективну скаргу асоційованих членів (пайовиків) СТ "Сузір`я Будова", оскільки скарга подана особами, права яких у зв`язку з оскаржуваними реєстраційними рішеннями не порушено.

За твердженнями позивачів, такий наказ прийнято Мін`юстом без урахування положень п. 7 ст. 21 Закону України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомості майна, які будуть споруджені в майбутньому" згідно яких позивачі автоматично стали повноправними членами кооперативу. Разом з цим прийняття оскаржуваних реєстраційних рішень про припинення права власності кооперативу щодо об`єктів незавершеного будівництва неможливо приймати без рішення членів кооперативу (асоційованих членів у минулому), однак СТ "Сузір`я Будова" не повідомляло про скликання загальних зборів, зокрема, щодо вирішення цих питань, що у свою чергу безпосередньо впливає на порушення прав позивачів щодо здійснення реєстраційних дій про припинення права власності СТ "Сузір`я Будова" за об`єктами незавершеного будівництва та закриття реєстраційної справи без рішень членів кооперативу (позивачів).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуваний наказ прийнято Мін`юстом з повний з`ясуванням всіх обставин та у відповідності до чинного законодавства.

Переглядаючи спір колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" систему органів у сфері державної реєстрації становлять, зокрема, інші суб`єкти державної реєстрації.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус.

Як вбачається з п. 8 ч. 2 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" до повноважень Мін`юсту у сфері державної реєстрації належить, зокрема, розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25.12.2015 затверджено Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту (далі - Порядок № 1128).

Під час дії воєнного стану та з урахуванням вимог, встановлених п. 10 Порядку № 1128, за 15 днів (дата публікації оголошення 19.03.2024) до дня засідання колегії на офіційному веб-сайті Мін`юсту було забезпечено оприлюднення інформації про дату засідання розгляду даної скарги та додатково повідомлено зазначену інформацію скаржникам та приватному нотаріусу Кобзарю О.Ю. засобами електронної пошти (а.с. 191-194 том 1). До Мін`юсту (після отримання матеріалів скарги в електронній формі згідно листа Мін`юсту № 43220/СК-1721-24/33.2.1 від 20.03.2024 (а.с. 195 зворот том 1)) надійшли пояснення приватного нотаріуса Кобзаря О.Ю. № 31/01-16 від 01.04.2024 (а.с. 196 том 1).

При цьому, абз. 1 ч. 3 ст. 34 Закону передбачено, зокрема, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Мін`юсту, його територіальних органів особою, права якої порушено.

З наведеного вбачається, що перевірка підтвердження факту порушення права скаржника передує розгляду питання щодо правомірності рішення, котре оскаржується, а обов`язок щодо підтвердження такого факту Законом покладено на скаржника.

Висновок Мін`юсту від 04.04.2024 (а.с. 81-85 том 1) мотивовано тим, що за результатами дослідження відомостей Державного реєстру прав та матеріалів скарги скаржниками не підтверджено факт порушення своїх прав у зв`язку з оскаржуваними реєстраційними рішеннями в розумінні реєстраційного законодавства, оскільки у Державному реєстрі прав та Державному земельному кадастрі відсутні записи про будь-які права скаржників на земельні ділянки, розташовані під об`єктами нерухомості, та на об`єкти нерухомості, крім того скаржниками не наведено жодних доказів та не надано документів на їх підтвердження, які б свідчили про наявність таких прав. Разом з цим ні договори асоційованого членства в СТ не визначають будь-яких прав асоційованих членів на об`єкти нерухомого майна чи їх частини на жодному з етапів будівництва, а лише передбачають можливість набуття прав у майбутньому, в залежності від настання певних умов, зокрема, взаємного виконання зобов`язань та введення будинку в експлуатацію, ні спеціальні закони, що регулюють відносини у сфері споживчої кооперації також не встановлюють презумпцію жодних прав асоційованих членів на майно СТ "Сузір`я Будова", а отже сам по собі факт прийняття оскаржуваних реєстраційних рішень не свідчить про порушення прав скаржників у розумінні реєстраційного законодавства.

Позивачами долучено до матеріалів даної справи наступні договори асоційованого членства в СТ (з додатками до них), а саме:

- № 4/26 від 12.03.2018, укладений між СТ "Сузір`я Будова" (далі - Товариство) та ОСОБА_13 , ОСОБА_2 (далі - пайовики) (а.с. 21-33 том 1);

- № 4/3ж-К від 18.12.2018, укладений між СТ "Сузір`я Будова" та ОСОБА_2 (а.с. 34-40 том 1);

- № 4/35 від 20.02.2018, укладений між СТ "Сузір`я Будова" та ОСОБА_1 (а.с. 41-51 том 1);

- № 4/4б-К від 22.10.2018, укладений між СТ "Сузір`я Будова" та ОСОБА_1 (а.с. 52-58 том 1);

- № 4/138-КР від 25.04.2018, укладений між СТ "Сузір`я Будова" та ОСОБА_16 (замінений в подальшому додатковою угодою від 17.09.2018 до договору, - на ОСОБА_17 , та додатковою угодою № 2 від 26.03.2021 до договору, - на ОСОБА_3 ) (а.с. 59-69 том 1);

- № 264/М від 11.05.2018, укладений між СТ "Сузір`я Будова" та ОСОБА_4 (а.с. 70-78 том 1).

За умовами пункту 1.2 договорів пайовик зобов`язується прийняти участь в реалізації статутних цілей і завдань Товариства шляхом внесення в повному обсязі своєї частки в Товариство, з метою забезпечення Товариством будівництва будинку (житловий будинок з вбудованими приміщеннями та підземним паркінгом, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) за рахунок внесеного пайовиком паю, а також прийняти на себе в розмірі цільового внеску частину витрат, пов`язаних з утриманням Товариства і реалізацією статутних цілей і завдань, на умовах договору, а Товариство зобов`язується забезпечити будівництво будинку, і, після здачі будинку в експлуатацію, передати пайовикові закріплену(е) за ним квартиру / нежитлове приміщення / машиномісце, за умови виконання пайовиком зобов`язань за цим договором. Розмір частки, зазначений в пункті 2.1, є остаточним і включає в себе витрати Товариства на забезпечення будівництва будинку та виконання всіх необхідних дій для завершення будівництва будинку та здачі його в експлуатацію (пай), а також, витрати на утримання Товариства та реалізацію їм заданих цілей і завдань (цільовий внесок), крім випадків, зазначених у п. 2.8 договору.

Згідно пп. 3.1.5 договорів пайовик має право вимагати від Товариства розірвання договору, в разі невиконання Товариством своїх зобов`язань, згідно з пп. 4.2.1 договору (згідно якого Товариство зобов`язано забезпечити будівництво будинку в строк - ІІІ (/ IV) квартал 2021 року) і повернення фактично внесеної частки на момент розірвання договору, протягом 20-ти банківських днів з моменту розірвання цього договору.

За умовами пп. 4.1.1, 4.1.2 договорів пайовик зобов`язаний внести частку в порядку, передбаченому в додатку № 2 до цього договору та після здачі будинку в експлуатацію отримати квартиру / нежитлове приміщення / машиномісце у володіння від Товариства та підписати акт прийому-передачі згідно погодженому порядку.

Зі змісту положень п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Законом України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому" № 2518-IX від 15.08.2022 визначено певні особливості цивільного обороту об`єктів незавершеного будівництва і майбутніх об`єктів нерухомості.

Так, нормами ст. 1 Закону № 2518-ІХ регламентовано визначення термінів, в тому числі поняття "власник спеціального майнового права на майбутній об`єкт нерухомості", яким, в свою чергу, є фізична або юридична особа, за якою в установленому законом порядку зареєстровано спеціальне майнове право на майбутній об`єкт нерухомості.

Разом з тим, як чітко визначено ст. 4 вказаного Закону № 2518-ІХ, спеціальне майнове право виникає виключно з моменту його державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

При чому, "спеціальне майнове право" - це різновид майнового права, яке полягає у володінні і розпорядженні об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснюється реєстрація спеціального майнового право на майбутні об`єкти нерухомості.

Так, як слідує зі змісту положень договорів асоційованого членства в СТ, на момент вчинення оскаржених реєстраційних рішень, позивачі, як асоційовані члени СТ "Сузір`я Будова", не мали зареєстрованого у Державному реєстрі прав "спеціального майнового права", як асоційовані члени, на об`єкт нерухомого майна чи його частину на етапі будівництва об`єкту. При цьому можливість набуття цього права була передбачена умовами договорів лише тільки у майбутньому, в залежності від настання певних умов, зокрема, взаємного виконання зобов`язань та введення будинку в експлуатацію.

Посилання апелянтів на норми ст. 384 ЦК України про права житлово-будівельного (житлового) кооперативу та їх членів на квартиру в будинку кооперативу та ст. 191 Закону України "Про кооперацію" про права членів кооперативу на його майно, та на п. 7 ст. 21 Закону України "Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомості майна, які будуть споруджені в майбутньому", яким зазначено, що "...з дня набрання чинності цим Законом асоційовані члени кооперативів, предметом діяльності яких є житлове, дачне або гаражне будівництво, вважаються повноправними членами таких кооперативів; набуття такими особами прав повноправних членів відповідних кооперативів не потребує прийняття рішень загальними зборами членів кооперативів та/або його статутними органами", що встановлює набуття асоційованими членами кооперативів корпоративних прав в таких кооперативах, не свідчить про порушення прав скаржників оскаржуваними реєстраційними рішеннями, оскільки ними не підтверджено наявність будь-яких їх прав у Державному реєстрі прав та Державному земельному кадастрі на земельні ділянки, розташовані під об`єктами нерухомості, та на об`єкти нерухомості.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав Мін`юст приймає мотивоване рішення, зокрема, залишення скарги без розгляду по суті, якщо скаргу подано особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю у сфері державної реєстрації прав не порушено.

За вказаних обставин, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову.

Стосовно клопотання позивача про витребування доказів від 09.10.2024 (а.с. 148-149 том 1), а саме інформацію та документи у відповідача:

- щодо повідомлення асоційованих членів та членів СТ "Сузір`я Будова" про скликання загальних зборів у період як до 10.10.2022, так і після цієї дати;

- щодо рішень загальних зборів з припинення права власності СТ "Сузір`я Будова" за об`єктами незавершеного будівництва:

1) житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100 за адресою Одеська обл., м. Одеса, АДРЕСА_2), що передувало рішенню державного реєстратора (індексний номер рішення: 71413222) приватного нотаріуса Кобзаря О.Ю., Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл., відомості щодо якого внесено 02.02.2024 о 15:57:46;

2) підземного паркінгу та наземного гаражу відкритого типу (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100) за адресою Одеська обл., м. Одеса, АДРЕСА_2, що передувало рішенню державного реєстратора (індексний номер рішення: 71412941) приватного нотаріуса Кобзаря О.Ю., Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл., відомості щодо якого внесено 02.02.2024 о 15:50:11;

- щодо загальної кількості членів (у тому числі асоційованих) СТ "Сузір`я Будова" станом на дату оскаржуваних реєстраційних дій 02.02.2024.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що позивачі-2, 3, 4 письмово звертались до відповідача з повідомленням про скликання загальних зборів та з заявою про надіслання повідомлення про дату, час та місце проведення загальних зборів членів СТ, однак станом на дату подачі позову відповідач не повідомляв позивачам щодо проведення загальних зборів з питанням про припинення права власності СТ "Сузір`я Будова" об`єктів незавершеного будівництва, тож позивачі самостійно не мають можливості надати відповідні докази. За твердженням позивачів витребувані докази обґрунтовують їх права щодо прийняття участі в управлінні СТ "Сузір`я Будова", у тому числі щодо рішень, які стали підставою для реєстраційних дій державного реєстратора та, відповідно, спростовують посилання Мін`юсту згідно оскаржуваного наказу про нібито відсутність порушених прав позивачів на оскарження реєстраційних дій.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в ч.ч. 2 та 3 ст. 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Як вбачається з матеріалів справи позивачами не зазначено заходів, які вони вжили для отримання наведених доказів самостійно, не надано доказів вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання доказів та не вказано причин неможливості їх отримати самостійно, а відтак судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції позбавив можливості представника позивачів брати участь в судовому засіданні призначеного на 17.12.2024, оскільки відмовив у задоволенні клопотання останнього про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 46-47 том 2), судова колегія не приймає до уваги, адже призначення судового засідання в режимі відеоконференції визначається у кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров`я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов`язковою. Слід зазначити, що представник позивачів не був позбавлений можливості подати повторно клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з доказами неможливості прибуття у призначене підготовче засідання. При цьому клопотання представника позивачів від 15.12.2024 про відкладення розгляду справи (а.с. 57-58 том 2) було задоволено у судовому засіданні, що відбулось 17.12.2024 (а.с. 68 том 2).

Відтак, переглянувши оскаржуване рішення, колегія суддів дійшла висновку про те, що твердження скаржників, викладені ними в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ст. 129 ГПК України сплачений позивачем-4 судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на нього.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення господарського суду міста Києва від 08.04.2025 у справі № 910/12054/24 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 08.04.2025 у справі № 910/12054/24 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/12054/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.10.2025.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Барсук