ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2025 року м.Дніпро Справа № 904/8/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Верхогляд Т.А.

суддів: Іванова О.Г., Чередко А.Є..

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Академія екологічного моніторингу і переробки вторичних ресурсів" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2025 року у справі №904/8/25 (суддя Дичко В.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ротормаш" (61060, Харківська область, м. Харків, просп. Льва Ландау, буд. 171, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Академія екологічного моніторингу і переробки вторичних ресурсів" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Рогальова, буд.10, )

про стягнення 48 384,00 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ротормаш" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Академія екологічного моніторингу і переробки вторичних ресурсів" про стягнення 48 384 грн, у тому числі вартості 4 неякісних поковок колеса зубчастого в сумі 40 320 грн та штрафу в розмірі 20% від їх вартості в сумі 8 064 гривні.

Судові витрати просив покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Академія екологічного моніторингу і переробки вторичних ресурсів" на виконання умов договору купівлі-продажу № 09/07-24 від 12.07.2024 року поставлено неякісний товар, про що складено акт приймання продукції за якістю від 11.11.2024 року щодо виявлених недоліків поставленої продукції у кількості 4 штук.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2025 року у справі № 904/8/25 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Академія екологічного моніторингу і переробки вторичних ресурсів" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Рогальова, буд. 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ротормаш" (61060, Харківська область, м. Харків, просп. Льва Ландау, буд. 171, ) 48 384 грн (сорок вісім тисяч триста вісімдесят чотири гривні 00 копійок), у тому числі вартість 4 неякісних поковок колеса зубчастого в сумі 40 320 грн (сорок тисяч триста двадцять гривень 00 копійок), штраф у сумі 8 064 грн (вісім тисяч шістдесят чотири гривні 00 копійок), судовий збір у сумі 3 028 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Академія екологічного моніторингу і переробки вторичних ресурсів" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ротормаш" судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 20 000 грн відмовлено.

Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів належними та допустимими доказами факт поставки йому відповідачем товару з недоліками, які на вимогу позивача не усунув і наявність яких є підставою для стягнення вартості такого товару та штрафу відповідно до ч. 7 ст. 269 Господарського кодексу України у розмірі, передбаченому статтею 231 цього Кодексу.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Академія екологічного моніторингу і переробки вторичних ресурсів" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2025 року у справі №904/8/25 залишено без руху; визначено апелянту протягом 10 днів з дати отримання даної ухвали усунути недолік апеляційної скарги, а саме надати: доказ сплати судового збору у розмірі 3 633, 60 грн.

12.06.2025 року апелянтом подано клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги з доказами їх усунення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Академія екологічного моніторингу і переробки вторичних ресурсів" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2025 року у справі №904/8/25.

Визначено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування апеляційної скарги та в додаткових поясненнях скаржник зазначає, що рішення суду ухвалено при неповному з`ясуванні обставин справи, а висновки суду суперечать умовам договору та наявним у справі доказам.

Скаржник звертає увагу на наступне:

В укладеному сторонами договорі відсутні будь-які посилання на ГОСТ 7829-07, який зазначав позивач у позовній заяві, або на якийсь конкретний ГОСТ. Згідно до п. 3.1. договору, якість товару, що поставляється, повинна відповідати ГОСТ, ДСТУ, ТУ і додатковим вимогам, які обумовлюються в специфікації, яка є складовою і невід*ємною частиною цього договору. Підстав для того, щоб взяти за основу саме ГОСТ 7829-07, не має.

Товаром с поковки. Вимоги та якість даного товару регулюються відповідними стандартами.

Аби поставити позивачу товар, відповідно до креслення та виконання взятих на себе зобов`язань, відповідач обрав для створення та поставки товару ГОСТ 7062-90 (назва: Допуски та припуски) та ГОСТ 8479-70 (загальні технічні умови).

Згідно до п. 22 ГОСТ 7062-90 (мовою оригіналу): - допускается неравномерное расположение припусков, получающееся вследствие эллиптичности, несоосности наружного и внутреннего диаметров поковок, прогиба поковок и т.д. При этом наименьший припуск на механическую обработку должен быть не менее 25% номинального одностороннего припуска, но не менее 3 мм. Наибольший односторонний припуск на механическую обработку в этом случае должен быть не более 175% номинального одностороннего припуска плюс верхнее предельное отклонение.

В матеріалах справи міститься креслення РМ-ИКИ-32.00.00.039, відповідно до якого вбачається, що чистова висота деталі дорівнює 35,92 мм. А отже, відповідно до ГОСТ 7062-90 товар має бути висотою не менше, чим 41,92 мм., виходячи з формули: допустима довжина припуску + висота + допустима довжина припуску - 3 мм + 35,92 мм + 3 мм = 41.92 мм.

З огляду на це скаржник вважає, що товар було виготовлено та поставлено, відповідно до умов договору та ГОСТу 7062-90, який передбачає наявність припуску, а також відповідно до специфікації і креслення.

Також апелянт звертає увагу, що за умовами договору позивач під час отримання товару мав перевірити товар на якість. Зауважень щодо якості товару при його прийнятті позивачем не відображено, товар було прийнято в повному обсязі.

За доводами апелянта позивачем також не доведено, що вказані ним недоліки є прихованими. В матеріалах справи відсутні висновки експертів з даного питання, а отже, до тверджень позивача щодо отримання неякісної продукції суд мав ставитись критично.

Відповідач зауважує також, що позивач звернувся до відповідача лише 19.11.2024 року, майже через три місяці після отримання товару, що не відповідає принципу розумності.

Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи не звернув увагу на наступне:

Як було вказано позивачем, при здійснені вихідного контролю було складено акт про невідповідність продукції по якості від 05.09.2024 року. Відповідно умов даного акту, представниками позивача було визначено, що товар не відповідає умовам ГОСТу 7829-70 (за умови відсутності визначення певного ГОСТу між сторонами).

При ньому, даний акт не містить низку важливих обставин:

1. В даному акті відсутні фактичні розміри поковок усієї партії, яка була поставлена відповідачем. Тобто, позивачем не було здійснено замірів фактичного отриманого товару, оскільки акт не містить інформації щодо замірів зовнішнього кола, внутрішнього кола, висоти та різниці міжвісевою зовнішнього та внутрішнього кола;

2. В акті відсутні відомості щодо максимальних та мінімальних розмірів зовнішнього та внутрішнього кола та висоти, на підставі яких можливо було встановити, чи відповідає товар зазначеним характеристикам;

3. В акті відсутні пояснення та заперечення з боку відповідача, бланк даного акту навіть не передбачає можливість внесення позиції іншої сторони. В даному акті переписано лише дані з специфікації, при цьому в акті відсутні фактичні заміри отриманого позивачем товару.

На підставі викладеного апелянт робить висновок, що докази того, що товар був поставлений невідповідної якості та який відрізняється за замірами відповідно до специфікації, у справі відсутні, а отже, суд першої інстанції прийняв рішення, яке ґрунтується на припущеннях позивача без документального підтвердження.

З посиланням на правову позицію, що викладена у постанові Верховного Суду № 910/1162/19 від 16.03.2020 року, скаржник вказує, що надані позивачем роздруківки електронного листування не можуть вважатись електронними документами (копіями електронних документів), оскільки не відповідають вимогам статей 5, 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та не є належними доказами у справі, у зв`язку з відсутністю будь-яких доказів того, що електронні листи, скріншоти яких наявні в матеріалах справи, створювалися у порядку, визначеному вказаним Законом та що вони підписувалися електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який с обов`язковим реквізитом електронного документа. Такі обставини унеможливлюють ідентифікацію відправника повідомлення, а зміст такого документа не захищений від внесення правок та викривлення.

Скаржник також акцентує увагу на те, що в матеріалах даної справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що позивач направив відповідачу повідомлення про виклик уповноваженого представника для спільного огляду товару по якості і що це повідомлення відповідач отримав.

Оскільки позивачем не дотримано процедури виявлення недоліків та їх затвердження разом з представником відповідача, тому складений позивачем в односторонньому порядку акт від 11.11.2024 року про фактичну якість отриманої продукції не є належним та остаточним доказом поставки неякісної продукції у відповідності до договору.

Також апелянт вказує, що в ході перемовин між сторонами відповідач наполягав на передачі йому товару для перевірки відповідної якості товару згідно договору та ГОСТу 7062-90.

30.10.2024 року поштовим зв`язком позивач надіслав на адресу відповідача товар неналежної, на думку позивача, якості у кількості 2 штуки, що підтверджується товарно - транспортною накладною № 994833194 від 30.10.2024 року.

Відповідач отримав такий товар, самостійно зробив заміри товару та передав позивачу відповідні дані і при перевірці встановив, що наданий товар відповідає умовам та ГОСТ 7062-90.

Зауважує скаржник, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, яким чином позивач здійснював заміри, яким пристроєм або за допомогою чого були здійснені заміри. Вважає, що позивачем не було надано підтвердження того, що ним було правильно зроблено заміри товару.

Після проведення замірів 11.11.2024 року засобами поштового зв`язку відповідач повернув товар позивачу, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 169007189. При цьому, позивач прийняв товар у повному обсязі, будь-яких претензій щодо якості товару не вказував.

Скаржник зазначає, що відповідач в ході перемовин декілька разів звертався до позивача щодо передачі товару для того, щоб здійснити самостійну перевірку замірів товару і за власний рахунок здійснити механічну обробку згідно до умов договору та ГОСТу 7062-90, але позивач відмовлявся від даної пропозиції.

Також апелянт спростовує обґрунтованість доводи оскаржуваного рішення в частині стягнення штрафу у розмірі 20%. Вважає, що висновки суду щодо цього не відповідають умовам договору.

Вказує, що за вимогами підписаного сторонами договору, відповідальність відповідача у вигляді штрафу передбачена лише щодо своєчасної та повної поставки товару для позивача, що не є предметом спору у цій справі.

Просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2025 року по справі № 904/8/25, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі, стягнути з позивача на його користь судові витрати за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, з правильним встановленням обставин справи, а апеляційна скарга є не обґрунтованою, безпідставною, та такою, що не підлягає задоволенню.

Звертає увагу суду на наступне:

Підприємство відповідача взагалі не зазначило, в чому полягає незаконність та/ або необґрунтованість оскаржуваного ним рішення у справі №904/8/25, що в свою чергу, не відповідає вимогам ст. 258 Господарського процесуального кодексу України щодо змісту апеляційної скарги.

Крім того, посилання адвоката скаржника на причини поважності не зазначення, в чому саме полягає необґрунтованість рішення суду першої інстанції - неможливості вистроїти належну правову позицію для підготування апеляційної скарги, для надання кваліфікованої правової допомоги, оскільки адвокату необхідно підібрати відповідну судову практику, отримати роз`яснення технічної частини цієї справи, оскільки адвокат не є спеціалістам в даній галузі та підготувати відповідні документи до суду, на думку позивача є безпідставним, оскільки як вбачається з матеріалів справи адвокат Ліфлянчик Станіслав Ігорович представляв інтереси відповідача під час розгляду справи у суді першої інстанції та надавав заперечення на позовну заяву.

Отже, на думку позивача, представник ознайомлений з матеріалами справи і в нього було достатньо часу для вибору правової позиції та пошуку судової практики для складання апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 258 Господарського процесуального кодексу України та надання належної кваліфікованої правової допомоги своєму клієнту - ТОВ "Академія екологічного моніторингу і переробки вторичних ресурсів".

Позивач вважає, що господарський суд Дніпропетровської області у справі № 904/8/25 правильно встановив обставини справи, повно та всебічно дослідив надані сторонами пояснення та докази, які мали значення для правильного вирішення справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Просить залишити апеляційну скаргу ТОВ "Академія екологічного моніторингу і переробки вторичних ресурсів" без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Частинами 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, який діяв на час спірних правовідносин, визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Згідно зі ст. 674 Цивільного кодексу України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 675 Цивільного кодексу України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Згідно з ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

На підставі ст. 679 Цивільного кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Номери та індекси стандартів, технічних умов (у разі наявності) або іншої документації про якість товарів зазначаються в договорі. Якщо вказану документацію не опубліковано у загальнодоступних виданнях, її копії повинні додаватися постачальником до примірника договору покупця на його вимогу.

Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами (у разі наявності) чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

Отже, за загальним правилом відповідальність продавця за недоліки товару може наставати у випадках, якщо недоліки виникли до передання товару покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Академія екологічного моніторингу і переробки вторичних ресурсів" (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ротормаш" (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу № 09/07-24 (далі - договір), згідно з пунктом 1.1 якого предметом цього договору є поставка металопродукції, в подальшому - товар, на умовах, передбачених цим договором та специфікаціями, які є його невід`ємною частиною (а.с.21-23).

Відповідно до пункту 2.1 договору обсяг, терміни, місце поставки, ціна та загальна вартість поставки сторонами визначаються в специфікаціях, які є складовою і невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з пунктом 2.2 договору продавець здійснює поставку товару покупцю на умовах EXW (Інкотермс-2010), склад продавця, якщо інше не передбачено у відповідній специфікації до договору.

Згідно з пунктом 2.4 договору датою поставки товару є дата, зазначена в видатковій накладній.

На підставі пункту 3.1 договору якість товару, що поставляється, повинна відповідати ГОСТ, ДСТУ, ТУ і додатковим вимогам, які обумовлюються в специфікації, яка є складовою і невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з пунктом 3.2 договору кількість товару визначається в специфікаціях.

Відповідно до пункту 4.1 договору приймання товару за кількістю та якістю проводиться згідно Інструкцій про приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю (№ П-6) і якістю (№ П-7), затверджених постановами Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР в 1965.

Відповідно до пункту 4.2 договору приймання товару за кількістю здійснюється на вагах продавця, за якістю - згідно вимог, зазначених в даному договорі і специфікаціях, які є складовою і невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до пункту 4.3 договору продавець зобов`язується надавати покупцеві оригінали наступних документів: рахунок, видаткову накладну, сертифікат якості.

Згідно з пунктом 4.4 договору при виявленні невідповідності товару по кількості, відповідно до товарно-транспортних і супровідних документів, або за якістю, передбаченою умовами специфікації, що діє на момент відвантаження, покупець в день приймання товару зобов`язаний повідомити шляхом направлення на електронну адресу, зазначену у цьому договорі, повідомлення продавцю про невідповідність кількості або якості товару.

Згідно з пунктом 4.5 договору при виявленні невідповідності товару за якістю (в тому числі невідповідність розмірам, зазначеним у відповідній специфікації) відповідно до специфікації, що діє на момент відвантаження, товар неналежної якості за письмовим зверненням продавця приймається на відповідальне зберігання покупцем з наступною заміною протягом 20-ти (двадцяти) днів з моменту прийняття товару на відповідальне зберігання, якщо інший термін заміни не передбачений у відповідній специфікації до договору. Транспортні витрати на заміну неякісного товару й повернення неякісного товару покладаються н продавця.

Згідно з пунктом 4.6 договору строк виявлення прихованих дефектів - 3 (три) місяці з дати поставки товару.

На підставі пункту 8.1 договору сторони, які порушили умови договору, несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10.3 договору одностороння відмова від виконання умов даного договору та внесених до нього змін не допускаються.

Відповідно до пункту 10.4 договору термін дії даного договору встановлюється з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2024 р., але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Згідно з пунктом 10.5 договору, якщо жодна із сторін не заявила письмово про його припинення, договір вважається продовженим на тих же умовах на наступний календарний рік.

Відповідно до пункту 10.6 договору сторони не звільняються від виконання договірних зобов`язань після закінчення терміну дії договору, в частині щодо врегулювання поставки і розрахунків між сторонами.

12.07.2024 року сторонами підписано та скріплено відтисками їх печаток специфікацію № 1 від 09.07.2024 року до договору поставки № 09/07-24 від 12.07.2024 року (далі - специфікація), згідно з пунктом 1 якої продавець зобов`язується виготовити та поставити товар, а покупець оплатити товар за номенклатурою, у кількості, якості і ціні, зазначених в специфікації: кільцева поковка м/с 20ХН3А з відпалом Ф388(+8/-6)мм, внутрішній діаметр 200(+20/-20)мм, довжина 50 (+6/-6)мм, у кількості 10 штук, за ціною 8400 грн/штука (без ПДВ) (а.с.24).

Відповідно до пункту 2 специфікації загальна вартість товару за цією специфікацією складає 84 000 (вісімдесят чотири тисячі гривень 00 копійок) гривень без ПДВ, ПДВ - 16 800 (шістнадцять тисяч вісімсот гривень 00 копійок) гривень, всього з ПДВ - 100 800 (сто тисяч вісімсот гривень 00 копійок) гривень.

Згідно з пунктом 3 специфікації погоджені умови оплати:

70%-ова передплата протягом 3-х банківських днів з дати підписання специфікації,

30%-ова доплата протягом 3 банківських днів з дати письмового повідомлення про готовність товару від продавця.

Відповідно до пункту 4 специфікації умови поставки: склад продавця за адресою: м. Дніпро, вул. Деземівська, буд. 3 (стара назва - Сухий острів) на умовах FCA (згідно правил Інкотермс-2010), 22 робочих дня, з моменту отримання 70% передплати.

Відповідно до пункту 5 специфікації в разі поставки неякісного товару строк заміни протягом 20-и банківських днів з дати отримання письмової вимоги покупця.

Згідно з пунктом 6 специфікації дана специфікація є невід`ємною частиною договору поставки № 09/07-24 від 12 липня 2024 р.

17.07.2024 року відповідач виставив позивачу рахунок на оплату № 240717-2 на суму 100 800 грн (з ПДВ).

Відповідно до платіжної інструкції № 848 від 19.07.2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ротормаш" сплачено 70 560 грн (з ПДВ), призначення платежу: сплата за поковки згідно рахунку на оплату № 240717-2 від 17 липня 2024 р.

Відповідно до платіжної інструкції № 997 від 21.08.2024 року позивачем сплачено 30 240 грн (з ПДВ), призначення платежу: сплата за поковки згідно рахунку на оплату № 240717-2 від 17 липня 2024 р.

Відповідно до видаткової накладної №240824-1 від 22.08.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Академія екологічного моніторингу і переробки вторичних ресурсів" поставило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ротормаш" товар, а саме: кільцеву поковку м/с 20ХН3А з відпалом зовнішній діаметр Ф388(+8/-6)мм, внутрішній діаметр Ф200(+20/-20)мм, довжина 50(+6/-6)мм, у кількості 10штук, загальною вартістю 100 800 грн (з ПДВ).

Відповідач також передав позивачу сертифікат якості № 24-18 від 22.08.2024 року.

Позивач стверджує, що 05.09.2024 року при здійсненні вхідного контролю Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ротормаш" складено акт № 3/24 на невідповідну продукцію за якістю, відповідно до якого виявлені наступні недоліки в 4 шт. поставленої продукції:

- довжина на кільцевих поковках менше від погоджених допустимих припусків та розмірів поковок;

- має недоліки у вигляді значного зміщення внутрішнього діаметру щодо зовнішнього, які унеможливлюють відпуск даних поковок у виробництво для подальшої обробки.

Враховуючи умови договору слід звернутись до наступного:

Згідно п.1. Інструкції про приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР 25.04.1966 року № П-7 ця Інструкція застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлений інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного вжитку по якості і комплектності, а також тари під продукцією і товарами.

У даному випадку сторони в договорі прямо зазначили на застосування вказаної Інструкції до своїх правовідносин.

Згідно п.6. Інструкції позивач мав прийняти товар по якості не пізніше 20 днів з дня його отримання.

За п.13. вказаної Інструкції приймання продукції проводиться уповноваженим на те керівником підприємства-одержувача або його заступником. Ці особи несуть відповідальність за суворе дотримання правил приймання продукції.

Підприємство-одержувач зобов`язане:

а) створити умови для правильного та своєчасного приймання продукції, при яких забезпечувалася б її схоронність і запобігалося б псування продукції, а також змішання з іншою однорідною продукцією;

б) стежити за справністю засобів випробування і вимірювання, якими визначається якість продукції, а також за своєчасністю перевірки їх в установленому порядку;

в) забезпечити, щоб особи, які здійснюють прийомку продукції за якістю і комплектністю, добре знали і суворо дотримувались даної інструкції, а також правил приймання продукції за якістю і комплектністю, встановлених відповідними стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими правилами;

г) систематично здійснювати контроль за роботою осіб, на яких покладено приймання продукції за якістю і комплектністю, і попереджати порушення правил приймання продукції.

Відповідно до п.14 вказаної Інструкції приймання продукції за якістю і комплектністю здійснюється в точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими для сторін правилами, а також за супровідними документами, що посвідчують якість та комплектність продукції (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація тощо). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не призупиняє прийомку продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектністю продукції і в акті вказується, які документи відсутні.

Як вказано вище, відповідач поставив позивачу товар у кількості 10 шт.

(а.с.28). Також надав сертифікат якості № 24-18 від 22.08.2024 року (а.с.29).

Колегія суддів зазначає, що в укладеному сторонами договорі не зазначено вимоги до товару. В п.3.1 договору міститься лише посилання на необхідність відповідності товару вимогам ГОСТ, ДСТУ та ТУ. Отже, апелянт вірно вказує, що конкретний ГОСТ сторонами не погоджувався і у суду не було підстав для висновку про невідповідність поставленого товару конкретному ГОСТу - ГОСТу 7829-70.

Натомість, за умовами п.14 Інструкції приймання продукції за якістю і комплектністю позивач при прийманні товару мав перевірити, чи відповідає продукція розмірам, вказаним у сертифікаті.

Матеріали справи свідчать, що позивач стверджував про невідповідність умовам договору 4 поковок з 10 поставлених. Також до справи надано креслення, про яке обидві сторони підтверджують.

Вказане діє підстави для висновку, що саме за параметрами вказаного креслення, які повинні відповідати даним, вказаним у сертифікаті, відповідач і мав виготовити обумовлений в договорі товар.

Згідно акту від 05.09.2024 року, на який посилався позивач, цей акт стосується перевірки якості 4 поковок, що свідчить, що позивач провів приймання продукції по якості вибірково.

Положення п. 15 Інструкції П-7 передбачають, що вибіркова (часткова) перевірка якості продукції з поширенням результатів перевірки якості якої-небудь частини продукції на всю партію допускається у випадках, коли це передбачено стандартами, технічними умовами, Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими правилами або договором.

В даному випадку умовами договору вибіркова перевірка якості продукції не була передбачена. Таким чином, при прийманні продукції позивач мав застосовувати положення п.16 Інструкції П-7.

Згідно п.16 Інструкції П-7 при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам), договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції (п. 14 цієї Інструкції), одержувач призупиняє подальшу прийомку продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобов`язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршення її якості і змішання з іншою однорідної продукцією.

Одержувач також зобов`язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта представника виробника (відправника) з іншого міста, якщо це передбачено в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов`язкових правилах при договорі.

Як вказано вище, позивач стверджував, що 05.09.2024 року при здійсненні вхідного контролю Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ротормаш" складено акт № 3/24 на невідповідну продукцію за якістю.

Між тим, вказаний акт (а.с. 30-33) не містить необхідних, передбачених п.16 Інструкції П-7, даних, а саме:

- в акті не вказані уповноважені відповідно до п.13 Інструкції П-7 керівником підприємства-одержувача або його заступником особи на складання акту;

- вказаний акт не містить даних щодо фактичних розмірів поковок усієї партії, яка була поставлена відповідачем, відсутні відомості щодо максимальних та мінімальних розмірів зовнішнього та внутрішнього кола та висоти, на підставі яких можливо було встановити, чи відповідає товар зазначеним у сертифікаті характеристикам, вказано лише дані зі специфікації.

Наведені обставини підтверджують доводи апеляційної скарги, які зводяться до недотримання позивачем умов договору в частині приймання товару по якості.

Відповідно до п.18 Інструкції П-7 у повідомленні про виклик, направленому виробнику (відправнику), повинно бути зазначено:

а) найменування продукції, дата і номер рахунку-фактури або номер транспортного документу, якщо до моменту виклику рахунок не отримано;

б) основні недоліки, виявлені в продукції;

в) час, на який призначено приймання продукції за якістю або комплектністю (в межах встановленого для приймання терміну);

г) кількість продукції неналежної якості або некомплектної продукції.

Повідомлення про виклик представника виробника (відправника) повинно бути направлено (передано) йому по телеграфу (телефону) не пізніше 24 годин, а щодо продукції, яка швидко псується - негайно після виявлення невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, тари або упаковки встановленим вимогам, якщо інші строки не встановлені, Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими для сторін правилами чи договором.

За твердженням позивача, з яким погодився суд першої інстанції, на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Академія екологічного моніторингу і переробки вторичних ресурсів" позивач надіслав повідомлення № 121 від 11.09.2024 року про виклик представника (а.с. 34), у якому, керуючись пунктом 4.5 договору, просив у строки, передбачені договором, направити уповноваженого представника для проведення спільного приймання продукції, фіксації виявлених недоліків та вирішення питання якості поставленої продукції. До вказаного повідомлення додано копію акта №3/24 від 05.09.2024 року на невідповідну продукцію за якістю.

Отже, наведене свідчить про те, що строки виклику продавця, передбачені п.18 Інструкції П-7, відповідачем порушені.

У зв`язку з цим колегія суддів не надає оцінку доводам скаржника про відсутність належних та допустимих доказів його повідомлення, оскільки факт, про який вказано вище - повідомлення продавця про недоліки поставленого товару з порушенням встановленого умовами договору строку (в даному випадку Інструкцією П-7, за якою сторони погодили приймання товару за якістю), є підставою для висновку про те, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено, що 4 поковки згідно укладеного договору не відповідали погодженій сторонами якості продукції.

Колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи наявний ще один акт приймання продукції за якістю - від 11.11.2024 року, який складено без участі продавця.

Колегія суддів щодо вказаного акту звертає увагу на наступне:

Позивач стверджував, що на його виклик відповідач уповноваженого представника для складання акту приймання продукції за якістю не направив і 11.11.2024 року комісією позивача складено акт про виявлені недоліки.

За змістом вказаний акт є актом приймання продукції за якістю (а.с.39-42).

Положеннями Інструкції П-7 унормовано наступне:

При неявці представника виробника (відправника) за викликом одержувача (покупця) в установлений термін і у випадках, коли виклик представника виробника (відправника) з іншого міста не є обов`язковим, перевірка якості продукції проводиться представником відповідної галузевої інспекції за якістю продукції, а перевірка якості товарів - експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції по якості.

За відсутності відповідної інспекції по якості або бюро товарних експертиз в місці знаходження одержувача (покупця), при відмові їх виділити представника або неявку його за викликом одержувача (покупця) перевірка проводиться:

а) за участю компетентного представника іншого підприємства (організації), виділеного керівником чи заступником керівника цього підприємства (організації), або

б) за участю компетентного представника громадськості підприємства-одержувача, призначеного керівником із числа осіб, затверджених рішенням фабричного, заводського чи місцевого комітету профспілки цього підприємства, або

в) односторонньо підприємством-одержувачем, якщо виробник (відправник) дав згоду на односторонню прийомку продукції (п.20 Інструкції).

Натомість, акт від 11.11.2024 року складено лише представниками позивача (покупця).

Наведене свідчить, що вказаний доказ не є належним та допустимим.

Натомість, без наявності належних і допустимих доказів суд першої інстанції погодився з доводами позивача про те, що товар частково не відповідає умовам договору, що це належним чином позивачем доведено і що наявні підстави для стягнення його вартості.

Колегія суддів звертає увагу, що такі висновки суду є необґрунтованими. Відповідно, суд погоджується з доводами апелянта щодо недоведеності вимог позовної заяви про наявність підстав для стягнення вартості товару неналежної якості.

Щодо стягнення на користь позивача штрафу за поставку товару неналежної якості слід звернути увагу на таке:

Підставою для стягнення штрафу позивач зазначав приписи ст.231 Господарського кодексу України.

Апелянт зазначає на порушення судом умов договору, які не передбачають відповідальність за поставку продукції неналежної якості.

Такі посилання апелянта безпідставні з огляду на правові підстави заявлених позивачем вимог щодо стягнення штрафу. Суд при вирішенні спору в цій частині не посилався на умови договору.

Щодо заперечень позивача про невідповідність вимог апеляційної скарги приписам ст.258 Господарського процесуального кодексу України, то колегія суддів їх відхиляє з огляду на наступне:

Відповідно до матеріалів справи апеляційна скарга подана 24.03.2025 року.

Додаткові пояснення до апеляційної скарги відповідач надав 15.04.2025 року.

Відповідно до ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 08.07.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Академія екологічного моніторингу і переробки вторичних ресурсів" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2025 року у даній справі.

Положення ст.269 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В даному випадку вимоги апеляційної скарги були апелянтом сформовані - а саме - скасувати оскаржуване рішення.

В додаткових поясненнях апелянт доповнив описову частину скарги, між тим вимоги її залишились незмінними.

Колегія суддів вважає доводи позивача щодо процесуальних порушень, допущених скаржником, безпідставними, оскільки такі порушення, з посиланням на конкретну норму процесуального права, позивач не довів.

Між тим, у суду відсутні підстави для висновку про зловживання відповідачем процесуальними правами чи його недобросовісність.

Також колегія суддів зауважує, що позивач не зазначив жодних доводів на спростування посилання скаржника на неправомірну оцінку судом доказів і невідповідність висновку суду першої інстанції дійсним обставинам справи.

За наведеного апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Оскільки позов не доведено, в його задоволенні слід відмовити і покласти судові витрати за розгляд позову та апеляційної скарги на скаржника відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо вимог апелянта про покладення на позивача витрат на правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що дане питання буде вирішено в окремому провадженні шляхом ухвалення додаткової постанови суду з урахуванням приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2025 року у справі №904/8/25 скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати за розгляд позовної заяви покласти на позивача.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ротормаш" (61060, Харківська область, м. Харків, просп. Льва Ландау, буд. 171, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Академія екологічного моніторингу і переробки вторичних ресурсів" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Рогальова, буд.10, ) судові витрати за розгляд апеляційної скарги в розмірі 3 633,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя А.Є. Чердко