ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" жовтня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2144/25

Господарський суд Одеської області у складі головуючої судді Демченко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу № 916/2144/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Збут Транс»

до відповідача: Управління культури і туризму Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

про стягнення заборгованості за невиконання грошового зобов`язання на загальну суму 32 994,46 грн

обставини справи:

02.06.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Збут Транс» до Управління культури і туризму Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, в якій воно просить суд стягнути з відповідача заборгованості за прострочення виконання договірного зобов`язання за договором про постачання електричної енергії споживачу на загальну суму 32 994,46 грн, з яких: основний борг у розмірі 29 727,02 грн, пеня у розмірі 2 348,03 грн, 3% річних у розмірі 232,12 та інфляційні витрати у розмірі 687,29 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на невиконання відповідачем умов Договору про постачання електричної енергії споживачу від 27.12.2023 №505 в частині оплати за фактичний обсяг поставленої (використаної) електричної енергії.

Господарський суд Одеської області ухвалою від 09.06.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №916/2144/25, справу постановив розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У встановлений судом строк відповідач не скористався наданим статтею 165 ГПК України правом та відзив на позовну заяву не подав, як і не надав жодних доказів у справі, тоді як суд вчинив передбачені процесуальними приписами дії з повідомлення відповідного учасника справи про її розгляд.

Суд надіслав ухвалу від 30.06.2025 про відкриття провадження у цій справі відповідачу із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (№458) на адресу відповідача: 68600, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, м. Ізмаїл, просп. Незалежності, 62 та 17.06.2025 її було вручено останньому.

Водночас відповідач у встановлений судом строк своїм процесуальним правом подання відзиву на позов не скористався, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Щодо строку розгляду справи суд зауважує, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Так, при здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в ст.ст.2,4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття розумний строк вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі Броуган та інші проти Сполученого Королівства).

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення Бараона проти Португалії, 1987 рік, Хосце проти Нідерландів, 1998 рік; Бухкольц проти Німеччини, 1981 рік; Бочан проти України, 2007 рік).

Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.

Таким чином, враховуючи обставини справи та введення воєнного стану в Україні згідно Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, суд застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Відтак, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, судом здійснено розгляд справи у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав, застосувавши ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11 Господарського процесуального кодексу України.

Судове рішення підписано без його проголошення у відповідності до приписів ч.4 ст.240 ГПК України.

установив:

27.12.2023 між ТОВ «Енерго Збут Транс» (далі - Постачальник, Товариство) та Управлінням культури і туризму Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (далі - Споживач), за результатами проведеної процедури закупівлі, було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу від № 505 (далі - Договір).

Загальна ціна цього Договору становить 3 690 549,08 грн (три мільйони шістсот дев`яносто тисяч п`ятсот сорок дев`ять грн 08 коп) з ПДВ, 3 075 457,57 грн (три мільйони сімдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят сім грн 57 коп) без ПДВ, ПДВ 615 091,51 грн (шістсот п`ятнадцять тисяч дев`яносто одна грн 51 коп) (п. 5.1. Договору).

Плановий обсяг споживання електричної енергії становить 639 000 кВт*год (додаток №1 до Договору).

30.12.2024 було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору, згідно якої був зменшений обсяг закупівлі електричної енергії на 176 409 кВт*год та зменшена сума договору на 814 733,89 грн з ПДВ (копія додається).

Отже, обсяг постачання електричної енергії на 2024 рік становить 462 591 кВт*год, а вартість Договору на 2024 рік - 2 875 815,19 з ПДВ.

24.12.2024 на підставі листа Постачальника було виставлено акт приймання-передачі Товару № 4114 та рахунок на оплату № 5435 за грудень 2024 року на загальний обсяг 57 448 кВт*год вартістю 448 774,31 грн з ПДВ.

Акт приймання-передачі Товару № 4114 та рахунок на оплату № 5435 за грудень 2024 року був направлений з електронної пошти Постачальника () на електронну пошту Споживача () та отриманий Споживачем 24.12.2024 (п.13.12. Договору).

Оригінали зазначених документів також було направлено Споживачу засобами зв`язку «Нова пошта» та отримано Споживачем 12.01.2025.

Наведений Акт приймання передачі Товару № 4114 за грудень 2024 року був отриманий, підписаний Споживачем та повернутий Постачальнику, що свідчить про згоду з відомостями, зазначеними в ньому.

14.01.2025 після отримання фактичного реєстру від АТ «ДТЕК Одеські електромережі» Постачальником було проведено коригування обсягу та вартості електричної енергії, що поставлена у грудні 2024 року.

На підставі даного реєстру Постачальником було виставлено акт коригування № 1 до акта приймання-передачі Товару № 4114 за грудень 2024 року (далі - акт коригування № 1) для проведення остаточних розрахунків між Постачальником та Споживачем. Згідно акта коригування № 1 збільшено обсяг споживання електричної енергії на 4 241 кВт*год на загальну суму 29 727,02 грн з ПДВ.

Акт коригування № 1 на загальний обсяг спожитої електричної енергії у кількості 61 689 кВт*год вартістю 478 498,33 грн разом з листом від 14.01.2025 № 65 був направлений з електронної пошти Постачальника () на електронну пошту Споживача () та отриманий Споживачем 14.01.2025. Оригінали зазначених документів також були направлені Споживачу засобами зв`язку «Нова пошта» та отримано Споживачем 20.01.2025.

Наведений Акт коригування № 1 був отриманий, підписаний Споживачем та повернутий Постачальнику, що свідчить про згоду з відомостями, зазначеними в ньому (докази надсилання та отримання додаються).

Отже, Постачальником було поставлено, а Споживачем спожито електричну енергію за грудень 2024 року у кількості 61 689 кВт*год на загальну суму 478 498,33 грн.

Також, підтвердженням загального обсягу поставленої (використаної) електричної енергії Споживачу за період з 01.12.2024 по 31.12.2024 у розмірі 61 689 кВт*год є дані комерційного обліку оператора системи розподілу - АТ «ДТЕК Одеські електромережі», які підтверджуються листом від 13.05.2025 № 101/29/03-3521, надісланим на запит Постачальника від 08.05.2025 № 534.

Факт заборгованості підтверджується інформацією щодо руху коштів від Споживача та міститься у виписці АТ «Укрексімбанк» (далі - Виписка) за період з 01.12.2024 по 02.05.2025 року (видана на контрагента Управління культури і туризму Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, ), згідно якої грошові кошти за електроенергію поставлену в грудні 2024 року надійшли частково, а саме у сумі 448 771,31 грн.

Таким чином, Постачальник виконав свої зобов`язання за Договором в повному обсязі, але Споживач не розрахувався за фактичний обсяг поставленої (використаної) електричної енергії на суму29 727,02 грн (478 498,33-448 771,31=29 727,02).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, керуючись принципом верховенства права та права на судовий захист, суд дійшов таких висновків.

Частинами першою та другою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої, другої статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 5.8. Договору, споживач зобов`язаний своєчасно здійснювати оплату послуг в установлені договором строки.

Як встановлено судом, відповідач, оплату за передану елетричну енергію своєчасно не здійснив та не виконав зобов?язання у визначений Договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги п. 5.8. Договору та станом на момент пред`явлення позову відповідач частково сплатив позивачу за отримані послуги з постачання електричної енергії у розмірі 448 771,31 грн, у зв`язку з чим, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену електричну енергію у грудні 2024 року складає - 29 727,02 грн.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Наявність вказаної заборгованості відповідач не спростував, докази, які б підтверджували факт повної сплати відповідачем спожитого природнього газу в матеріалах справи відсутні.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача суми основної заборгованості в розмірі 29 727,02 грн за отриману електричну енергію у грудні 2024 року підлягає судом задоволенню у повному обсязі.

Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 9.2 Договору у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені. у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період за який здійснюється нарахування.

Судом встановлено, що пеня за прострочення оплати за Договором від 27.12.2023 №505 за період з 04.02.2025 по 09.05.2025 складає суму в розмірі 2 348,03 грн. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем.

Згідно із частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 3 % річних за прострочення оплати за Договором від 27.12.2023 №505 за період з 04.02.2025 по 09.05.2025 складає суму в розмірі 232, 12 грн. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем.

Судом встановлено, що інфляційні втрати за прострочення оплати за Договором від 27.12.2023 №505 за період з 04.02.2025 по 09.05.2025 складає суму в розмірі 687,29 грн. Судом перевірено правильність розрахунку наданого Позивачем.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі позовні вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості за Договором про закупівлю електричної енергії у постачальника від 27.12.2023 №505 в розмірі 32 994,46 грн., з якої 29 727,02 грн. - сума основного боргу, 2 348,03 грн. - пеня, 687,29 грн. - інфляційні втрати, 232, 12 грн. - 3 % річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин та правового регулювання господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

На підставі ст.129 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Збут Транс» до Управління культури і туризму Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про стягнення заборгованості за невиконання грошового зобов`язання на загальну суму 32 994,46 грн - задовольнити.

2. Стягнути з Управління культури і туризму Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (68600, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, м. Ізмаїл, просп. Незалежності, 62, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Збут Транс» (01135, м. Київ, вул. Златоустівська, 23 А, літ «М», ) заборгованість у розмірі - 29 727 (двадцять дев`ять тисяч сімсот двадцять сім) грн. 02 коп., пені у розмірі - 2 348 (дві тисячі триста сорок вісім) грн. 03 коп., 3% річних у розмірі - 232 (двісті тридцять дві) грн. 12 коп., інфляційні втрати у розмірі - 687 (шістсот вісімдесят сім) грн. 29 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі - 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Згідно з ч.ч.1, 2ст.241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 17 жовтня 2025 р.

Суддя Т.І. Демченко