ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

(додаткова)

"22" жовтня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/19/25

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом виконувача обов`язків керівника Доброславської окружної прокуратури (67500, Одеська обл., Одеський район, смт Доброслав, вул. Центральна, 85)

в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15; )

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «ПІК» (67550, Одеська обл., Одеський район, смт Нові Білярі, Одесько-Миколаївське шосе, 34; )

про витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду перебувала справа № 916/19/25 за позовом виконувача обов`язків керівника Доброславської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (далі позивач, Регіональне відділення) до Приватного акціонерного товариства «ПІК» (далі відповідач, Товариство) про витребування майна.

Ухвалою від 01.10.2025 суд задовольнив заяви Регіонального відділення та Товариства про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, затвердив мирову угоду від 05.09.2025 у викладеній сторонами редакції, закрив провадження у справі № 916/19/25 та скасував заходи забезпечення позову, вжиті згідно ухвали від 16.04.2025.

10.10.2025 до суду надійшло клопотання заступника керівника Одеської обласної прокуратури про повернення сплаченого у справі судового збору у розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування клопотання прокурор посилається на приписи статей 169, 129, частини четвертої статті 231 Господарського процесуального кодексу України та пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Розглянувши клопотання про повернення судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та третьої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з тим, що суд в ухвалі від 01.10.2025 про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі не здійснював розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне постановити додаткову ухвалу, в якій слід вирішити відповідні питання щодо судових витрат. Водночас суд вважає за можливе розглянути клопотання прокурора про повернення судового збору.

Положеннями частини третьої статті 53 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Згідно з частиною першою статті 55 Господарського процесуального кодексу України органи та особи, які відповідно до цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком обмежень, передбачених частиною другою цієї статті.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що органи та особи, які відповідно до цього Кодексу мають право звертатися до суду в інтересах осіб, за винятком осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах юридичної особи у спорах про відшкодування збитків, заподіяних її посадовою особою, не мають права укладати мирову угоду.

За приписами частин 1, 3, 4 статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Дійсно, пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», на який посилається прокурор, визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Втім, оскільки між сторонами справи укладено мирову угоду, застосуванню підлягає спеціальна норма закону, а саме стаття 130 Господарського процесуального кодексу України яка передбачає порядок розподілу судових витрат у разі укладення мирової угоди.

Так, за приписами частини першої статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні положення щодо порядку розподілу судових витрат містяться в частині третій статті 7 Закону України «Про судовий збір», згідно якої у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд встановив, що судовий збір у справі № 916/19/25 сплачувала Одеська обласна прокуратура, яка за подання позовної заяви сплатила 3 028,00 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 2964 від 26.12.2024.

Крім того, згідно платіжної інструкції № 737 від 21.03.2025 Одеською обласною прокуратурою сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 1 514,00 грн.

Отже, з урахуванням положень частини першої статті 130 Господарського процесуального кодексу України та частини третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір», суд частково задовольняє клопотання Одеської обласної прокуратури про повернення судового збору. Так, Одеській обласній прокуратурі підлягає поверненню з державного бюджету 50% сплаченого у справі № 916/19/25 судового збору, що складає 2 271,00 грн (1514 + 757).

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 130 Господарського процесуального кодексу України якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

Суд встановив, що у мировій угоді від 05.09.2025, яку уклали Регіональний фонд та Товариство, не передбачено порядку розподілу судових витрат.

Відтак, враховуючи положення частини четвертої статті 130 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням того, що сторонами в господарському процесі статтею 45 Господарського процесуального кодексу України визначено позивача та відповідача, саме останні мають сплатити на користь Одеської обласної прокуратури решту понесених витрат зі сплати судового збору, а саме по 1 135,50 грн кожен.

Аналогічну позицію щодо правозастосування положень частини четвертої статті 130 Господарського процесуального кодексу України викладено в ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 920/234/18.

Керуючись ст.ст. 130, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання (вх. № 31676/25 від 10.10.2025) заступника керівника Одеської обласної прокуратури про повернення сплаченого у справі № 916/19/25 судового збору задовольнити частково.

2. Повернути Одеській обласній прокуратурі (адреса: 65026, м. Одеса, вул. Італійська, 3; ; розрахунковий рахунок UA0000564; банк отримувача: ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача: 820172; код класифікації доходів бюджету: 22030101) з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (адреса: 65023, Одеська область, місто Одеса, вул. Садова, буд. 1-А; ) 2 271,00 грн судового збору, сплаченого у справі № 916/19/25 згідно платіжних інструкцій № 2964 від 26.12.2024 та № 737 від 21.03.2025.

3. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (адреса: 65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15; ) на користь Одеської обласної прокуратури (адреса: 65026, м. Одеса, вул. Італійська, 3; ; розрахунковий рахунок UA0000564; банк отримувача: ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача: 820172; код класифікації доходів бюджету: 22030101) 1 135,50 грн витрат зі сплати судового збору.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ПІК» (67550, Одеська обл., Одеський район, смт Нові Білярі, Одесько-Миколаївське шосе, 34; ) на користь Одеської обласної прокуратури (адреса: 65026, м. Одеса, вул. Італійська, 3; ; розрахунковий рахунок UA0000564; банк отримувача: ДКСУ у м. Києві; код банку отримувача: 820172; код класифікації доходів бюджету: 22030101) 1 135,50 грн витрат зі сплати судового збору.

5. На виконання п.п. 3, 4 цієї додаткової ухвали видати накази.

Додаткова ухвала набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строк, визначений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повну додаткову ухвалу складено та підписано 22.10.2025.

Суддя Р.В. Волков