ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/1037/21 (922/2242/25)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом фізичної особи ОСОБА_1
до 1) ОСОБА_2 2. ОСОБА_3
про покладення субсидіарної відповідальності на засновників та керівників боржника в межах справи про банкрутство ТОВ "Алкіс"
за участю :

ліквідатора ТОВ "Алкіс" : Черкасов Станіслав Андрійович (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СПРАВИ ТА ДОВОДИ УЧАСНИКІВ.

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Антона Новакова звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути солідарно із засновників та керівників Товариства з обмеженою відповідальністю "Алкіс": ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ліквідаційної маси Товариства з обмеженою відповідальністю "Алкіс" в порядку покладання субсидіарної відповідальності грошові кошти в сумі 420928,10 грн.

В провадженні Господарського суду Харківської області у складі судді Міньковського С.В. перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Алкіс".

Так, ухвалою суду від 20.04.2021 в підготовчому засіданні, господарський суд відкрив провадження у справі про банкрутство ТОВ "Алкіс".

Постановою суду від 23.09.2021 визнано ТОВ "Алкіс", , банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Баранова Т.О.

Ухвалою суду від 01.02.2024 призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Черкасова С.А., зобов`язавши його завершити процедуру ліквідації по банкруту.

Отже, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вхідний номер 922/1037/21 (922/2242/25) від 27.06.2025) передана на розгляд судді Міньковському С.В.

Ухвалою суду від 09.07.2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 в особі її представника адвоката Антона Новакова до розгляду та відкрито провадження за заявою №922/2242/25 в межах справи №922/1037/21; відкрити провадження у справі № 922/1037/21 (922/2242/25); ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 07.08.2025 року; відповідачам встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов; позивачу згідно зі ст. 251 ГПК України встановлено строк 5 календарних днів з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив з доказами її надсилання (надання) відповідачу та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; відповідачам відповідно до ст. 251 ГПК України встановлено строк 5 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечень з доказами їхнього надсилання (надання) позивачу.

Вищевказану ухвалу було надіслано відповідачу ОСОБА_2 в його Електронний кабінет та отримано ним 11.07.2025 року, про що свідчить довідка про доставку електронного листа одержувачу.

Також ухвалу про відкриття провадження від 09.07.2025 року було надіслано відповідачу ОСОБА_3 за адресою вказаною в позові, яка відповідає даним Єдиного державного демографічного реєстру.

Проте ухвалу про відкриття провадження від 09.07.2025 не було отримано відповідачем ( ОСОБА_3 ) та повернуто відділенням поштового зв`язку до суду з відміткою "одержувач відсутній за вказаною адресою".

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії суд направив стороні за належною адресою, тобто адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою реєстрації, вказаною в Єдиному державному демографічному реєстрі чи повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Відповідач сам, у власних інтересах, повинен забезпечити належне приймання кореспонденції, яка направляється на його адресу, зазначену в Єдиному державному демографічному реєстрі.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідачі ( ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ) були належним чином, у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, повідомлені про відкриття та розгляд даної справи, проте відзив на позовну заяви не надали.

В подальшому, враховуючи неявку відповідачів та невиконання ними вимог ухвали суду від 09.07.2025 року, в судовому засіданні 07.08.2025 без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання від 07.08.2025 року, про відкладення розгляду справи на 18.09.2025 року.

До суду від ліквідатора ТОВ "Алкіс" надійшло клопотання про витребування документів, в якому він просив суд витребувати у Департаменту реєстрації Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Павлівський, 4, ) актуальну інформацію щодо місця реєстрації/проживання наступних осіб - відповідачів у справі № 922/1037/21(922/2242/25): ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

В судовому засіданні 18.09.2025 року без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання від 18.09.2025 року, про відкладення розгляду справи на 07.10.2025 року; зобов`язано ліквідатора арбітражного керуючого Черкасова С.А. надати докази проведення інвентаризації майнових активів у відповідності до вимог чинного законодавства.

07.10.2025 року від ліквідатора на виконання вимог ухвали суду від 18.09.2025 року надійшли наказ від 01.03.2024 про проведення інвентаризації активів ТОВ "Алкіс"; інвентаризаційний опис від 01.03.2024 про відсутність майна, належного ТОВ "Алкіс" та протокол інвентаризаційної комісії ТОВ "Алкіс" від 01.03.2024

Присутній в судовому засіданні 07.10.2025 ліквідатор просить суд залишити клопотання про витребування документів у Департаменту реєстрації Харківської міської ради без розгляду.

Розглянувши матеріали справи та клопотання ліквідатора, оскільки судом на виконання вимог ст.176 ГПК України отримано з Єдиного державного демографічного реєстру інформацію щодо місця реєстрації відповідачів у справі № 922/1037/21(922/2242/25): ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яка співпадає із даними позову, суд залишає клопотання ліквідатора ТОВ "Алкіс" від 01.09.2025 про витребування документів у Департаменту реєстрації Харківської міської ради без розгляду.

Також в судовому засіданні 07.10.2025 року ліквідатор підтримує позовні вимоги позивача та просить суд їх задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в попередньому судовому засіданні 18.09.2025 року підтримав подану заяву.

Відповідачі ( ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ) в судове засідання жодного разу не з`явились, відзив на позов не надали, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства, а саме через кабінет "Електронний суд" ( ОСОБА_2 ) та ухвалами суду, надісланими на адресу ОСОБА_3 вказаною в позові, яка відповідає даним Єдиного державного демографічного реєстру.

Окрім цього, суд враховує, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвала Господарського суду Харківської області про відкриття провадження у справі № 922/1037/21 (922/2242/25) від 09.07.2025 року та ухвали суду від 07.08.2025 року, від 18.09.2025 року були оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідачі не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами суду по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua). Проте відповідачі не скористались своїм правом на участь в даній справі, відзив на позовну заяву не надали, втім ст.165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення ліквідатора, господарський суд встановив наступне.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ВИСНОВОК СУДУ.

Загальні умови та підстави для притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство визначені Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор (а згідно зі змінами, внесеними Законом від 20.03.2023 № 2971-IX, також і кредитор) має право заявити вимоги до третіх осіб, які за законодавством несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства; розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Абзацом другим частини другої статті 61 КУзПБ передбачено, що в разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Суд звертає увагу на висновки Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2024 у справі № 906/1155/20(906/1113/21):

- у справі про банкрутство субсидіарна відповідальність має деліктну природу та узгоджується із частиною першою статті 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто недостатність майна юридичної особи, яка перебуває в судовій процедурі ліквідації, за умови доведення боржника до банкрутства, поповнюється за рахунок задоволення права вимоги про відшкодування шкоди до осіб, дії / бездіяльність яких кваліфікуються судом як доведення до банкрутства. Потерпілою особою в такому випадку є банкрут, щодо якого відкрито ліквідаційну процедуру;

- елементами складу правопорушення як умови для застосування субсидіарної відповідальності є об`єкт та суб`єкт правопорушення, а також об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення;

- щодо об`єкта правопорушення, то ним є ті майнові права боржника та кредиторів, вимоги яких визнані у справі про банкрутство, що порушені у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, та відновлення яких відбувається відшкодуванням шкоди у межах покладення субсидіарної відповідальності за правилами частини другої статті 61 КУзПБ;

- суб`єкт (суб`єкти) правопорушення визначені законом, зокрема ними є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника;

- об`єктивну сторону правопорушення становлять дії/ бездіяльність відповідних суб`єктів, прийняття ними рішень, надання вказівок на вчинення дій або на утримання від них, що призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки, тобто які окремо або у своїй сукупності спричинили неплатоспроможність боржника та, відповідно, вказують (свідчать) про доведення конкретними особами боржника до банкрутства;

- щодо змісту правопорушення - він не обмежується вичерпним переліком дій / бездіяльності суб`єктів правопорушення, а їх характер саме як протиправний оцінюється за відповідними правовими та економічними показниками. Зокрема, доведення до банкрутства можуть спричинити дії з відчуження майна за заниженими цінами, придбання майна за завищеними цінами, надання послуг за цінами, нижчими за ринкові, здійснення невиправдано ризикових чи невигідних операцій тощо. Тобто зміст відповідного делікту становлять умисні і цілеспрямовані дії / бездіяльність, результатом яких є банкрутство юридичної особи та шкода, завдана приватним і суспільним інтересам. За змістом частини другої статті 61 КзПБ вказані умисні дії/бездіяльність та їх результат узагальнено іменуються доведенням до банкрутства, що і дає назву цьому делікту. При цьому винні особи хоча і не є стороною боргових зобов`язань, але їх поведінка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів;

- щодо суб`єктивної сторони правопорушення, то її становить ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (вини суб`єкта правопорушення);

- однією з обов`язкових передумов субсидіарної відповідальності є її розмір, що визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою;

Необхідна сукупність обставин, що утворюють склад відповідного правопорушення (зокрема доведення боржника до банкрутства його засновником (учасником, керівником тощо), недостатність майна / активів у складі ліквідаційної маси для задоволення визнаних у справі вимог кредиторів та розмір субсидіарної відповідальності) повинна бути підтверджена доказами, які відповідають засадам належності, допустимості, достовірності та вірогідності, передбаченим статтями 76-79 ГПК України.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що ТОВ "АЛКІС" зареєстроване 23.11.2006 Чугуївською районною державною адміністрацією, номер запису: 0000322.

Відповідно до інформації з ЄДРПОУ на момент відкриття провадження про банкрутство ТОВ "АЛКІС" засновником та керівником боржника є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ). До 27.06.2018 засновником та керівником боржника ТОВ "АЛКІС" був ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що підтверджується інформацією з ЄДРПОУ.

З 27.05.2016 по 05.07.2018 основним видом діяльності ТОВ "АЛКІС" згідно коду КВЕД 77.12 було - надання в оренду вантажних автомобілів. З 05.07.2018 основним видом діяльності ТОВ "АЛКІС" згідно коду КВЕД 46.90 було - неспеціалізована оптова торгівля.

В ході проведення ліквідаційної процедури у справі про банкрутство ТОВ "АЛКІС" відповідно до приписів Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатором було проведено аналіз щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства товариства з обмеженою відповідальністю "Алкіс".

Аналіз було проведено на підставі документів статистичної звітності боржника ТОВ "Алкіс", які подавалися боржником за період з 2016 по 2019 роки, довідок про відчуження транспортних засобів, належних ТОВ "АЛКІС" у період з 21.04.2018 по 23.06.2018, а також рішень суду стосовно боржника за вказаний період.

В ході проведення аналізу ліквідатором було встановлено, що ТОВ "Алкіс" має грошові зобов`язання (заборгованість із заробітної плати) перед працівником ОСОБА_1 , які випливають із трудових правовідносин за період з 01.10.2011 по 01.03.2019. Наявність заборгованості із заробітної плати за період з 01.10.2011 по 01.03.2019 підтверджена рішеннями суду, а саме: постановою Харківського апеляційного суду від 14.02.2019 у справі № 641/1122/18 і рішеннями Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.12.2018 по справі 641/6829/18 та від 16.04.2020 по справі № 641/1695/19 та включена до реєстру вимог кредиторів у загальній сумі 164203,90 грн. Проте заборгованість за вказаними судовими рішеннями не була відображена у статистичній фінансовій звітності ТОВ "Алкіс" - отже фактично була прихована відповідачами.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.05.2025 по справі № 922/1037/21 (922/1196/25) стягнуто з ТОВ "Алкіс" на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 153517,00 грн., без вирахування з цієї суми податків та обов`язкових платежів при її виплаті за період з 01.03.2019 по 23.09.2021, середній заробіток за час затримки розрахунку по заробітній платі у сумі 46 645,20 грн., з утриманням з цих сум передбачених законом податків та інших обов`язкових платежів при їх виплаті. Всього на суму 200162,20 грн.

Таким чином, сума заборгованості ТОВ "Алкіс" відповідно до вказаних вище рішень суду перед позивачем становить 364 366,10 грн.

Також позивач зазначає, що на зборах комітету кредиторів ТОВ "Алкіс" ліквідатором було повідомлено кредиторам про наступне.

Так, на підставі довідки РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях, наданої на запит ліквідатора було встановлено, що на підставі договорів купівлі - продажу транспортних засобів, укладених в ТСЦ № 6845 (м. Хмельницький), ТСЦ № 0546 (м. Вінниця) та ТОВ «ТБ «Слобожанщина» (м. Харків) було проведено перереєстрацію (відчуження) транспортних засобів, які належали ТОВ "АЛКІС", а саме:

У ТСЦ № 6845 (м. Хмельницький):

- автомобіль ЗІЛ 130, 1989 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , 24.04.2018 року перереєстровано на ТОВ "ЗАХІДГАЗ-СЕРВІС" () на підставі договору купівлі-продажу укладеному в ТСЦ № 6845 № 6845/2018/913302 від 24.04.2018 року;

- автомобіль MAN, 2000 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 , 20.06.2018 року перереєстровано на ТОВ "ЗАХІДГАЗ-СЕРВІС" () на підставі договору купівлі-продажу укладеному в ТСЦ № 6845 № 6845/2018/992924 від 20.06.2018 року;

- автомобіль MAN, 1998 року випуску, номерний знак НОМЕР_5 , 21.04.2018 року перереєстровано на ТОВ "ЗАХІДГАЗ-СЕРВІС" () на підставі договору купівлі-продажу укладеному в ТСЦ № 6845 № 6845/2018/909657 від 21.04.2018 року;

- автомобіль MAN, 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_6 , 21.04.2018 року перереєстровано на ТОВ "ЗАХІДГАЗ-СЕРВІС" () на підставі договору купівлі-продажу укладеному в ТСЦ № 6845 № 6845/2018/910796 від 21.04.2018 року;

- автомобіль ГАЗ 33021, 1997 року випуску, номерний знак НОМЕР_7 , 27.04.2018 року перереєстровано на ТОВ "ЗАХІДГАЗ-СЕРВІС" () на підставі договору купівлі-продажу укладеному в ТСЦ № 6845 № 6845/2018/919563 від 27.04.2018 року;

- автомобіль ИЖ 2715, 1998 року випуску, номерний знак НОМЕР_8 , 25.04.2018 року перереєстровано на ТОВ "ЗАХІДГАЗ-СЕРВІС" () на підставі договору купівлі-продажу укладеному в ТСЦ № 6845 № 6845/2018/915441 від 25.04.2018 року.

У ТСЦ № 0546 (м. Вінниця):

- автомобіль ГАЗ 33021, 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_9 , 23.05.2018 року перереєстровано на ТОВ "ВІНГАЗ-СЕРВІС" () на підставі договору купівлі-продажу укладеному в ТСЦ №0546 №0546/2018/953766 від 23.05.2018 року.

У ТОВ «ТБ «Слобожанщина» (м. Харків):

- автомобіль ГАЗ 2705, 1997 року випуску, номерний знак НОМЕР_10 , 23.06.18 року перереєстровано на ТОВ "КОМ-ПАСС" () на підставі договору купівлі-продажу № 5676/18/011592 від 16.06.2018 року укладеному на ТОВ «ТБ Слобожанщина»;

- автомобіль ЗІЛ 130, 1984 року випуску, номерний знак НОМЕР_11 , 23.06.2018 року перереєстровано на ТОВ "КОМ-ПАСС" () на підставі договору купівлі-продажу № 5676/18/011584 від 16.06.2018 року укладеному на ТОВ «ТБ Слобожанщина»;

- автомобіль ЗИЛ 431410, 1991 року випуску, номерний знак НОМЕР_12 , 23.06.2018 року перереєстровано на ТОВ "КОМ-ПАСС" () на підставі договору купівлі-продажу № 5676/18/011585 від 16.06.2018 року укладеному на ТОВ «ТБ Слобожанщина»;

- автомобіль ЗИЛ 431410, 1991 року випуску, номерний знак НОМЕР_13 , 23.06.2018 року перереєстровано на ТОВ "КОМ-ПАСС" () на підставі договору купівлі-продажу № 5676/18/011591 від 16.06.2018 року укладеному на ТОВ «ТБ Слобожанщина»;

- автомобіль ЗИЛ 130, 1974 року випуску, номерний знак НОМЕР_14 , 23.06.2018 року перереєстровано на ТОВ "КОМ-ПАСС" () на підставі договору купівлі-продажу № 5676/18/011596 від 16.06.2018 року укладеному на ТОВ «ТБ Слобожанщина»;

- автомобіль ИЖ 271790, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_15 , 23.06.2018 року перереєстровано на ТОВ "КОМ-ПАСС" () на підставі договору купівлі-продажу № 5676/18/011594 від 16.06.2018 року укладеному на ТОВ «ТБ Слобожанщина».

Згідно повідомлень ТСЦ № 6845 (м. Хмельницький), ТСЦ № 0546 (м. Вінниця) документи, які слугували підставою для проведення відповідної реєстраційної операції надати не представляється можливим, у зв`язку із їх знищенням (закінчення термінів зберігання (3 роки) згідно до п. 203 наказу МВС України № 5 ДСК від 10.01.2014 року).

Як вбачається з наведеної вище інформації, відчуження транспортних засобів, належних ТОВ "АЛКІС" відбулося у період з 21.04.2018 по 23.06.2018, проте у документах статистичної звітності інформація про відчуження цих основних засобів відображена не була - отже фактично була прихована відповідачами.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що відчуження ТОВ "АЛКІС" транспортних засобів у період з 21.04.2018 по 23.06.2018 відбувалося за наявності заборгованості по заробітній платі перед кредитором ОСОБА_1 , але всупереч інтересам кредитора за наявності об`єктивної можливості сплатити борг ця заборгованість сплачена не була.

Крім того, у період з 21.04.2018 по 23.06.2018 були відчужені активи (основні засоби) ТОВ "АЛКІС", за рахунок яких здійснювався основний вид діяльності підприємства згідно КВЕД 77.12 - надання в оренду вантажних автомобілів.

Факти відчуження активів ТОВ "АЛКІС" попри наявність невиконаних кредиторських зобов`язань мали місце за керівництва наступних осіб (відповідачів), які виконували обов`язки функції директора боржника у вказаний вище період, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Наведені вище факти свідчать про умисне відчуження активів ТОВ "Алкіс", що призвело до неможливості погашення наявної у цей період заборгованості по заробітній платі, яка досі не погашена, а також навмисне погіршення фінансово-господарського стану підприємства.

Це підтверджується тим, що попри наявності значної заборгованості по заробітній платі, у період з 21.04.2018 по 23.06.2018 були відчужені активи ТОВ "АЛКІС", за рахунок яких здійснювався основний вид діяльності підприємства згідно КВЕД 77.12 - надання в оренду вантажних автомобілів.

Відповідно до п. 3.2 Методичних рекомендацій визначено ознаки доведення до банкрутства, зокрема, шляхом навмисного погіршення фінансово-господарського стану підприємства.

Навмисне погіршення фінансово-господарського стану підприємства можна визначити за такими основними ознаками:

- зменшення розміру, приховування та заниження оцінки майна, яке знаходиться у розпорядженні підприємства;

- штучне збільшення розміру кредиторської та дебіторської заборгованості;

- продаж задіяних у виробничо-господарській діяльності основних засобів.

Відповідно до п. 3.3 Методичних рекомендацій якщо на окремих стадіях провадження у справі про банкрутство буде встановлено, що боржником подані недостовірні відомості про його фінансовий та майновий стан у фінансовій звітності або в інших документах, то в такому разі можуть мати місце ознаки дій з приховування банкрутства.

До ознак дій з приховування банкрутства зокрема належить можливість установлення причинного зв`язку між наданою інформацією та збитками, яких зазнала третя особа (у даному випадку - кредитор ОСОБА_1 ).

При цьому мається на увазі не тимчасовий розлад фінансової діяльності юридичної особи, внаслідок якого виникають прострочення платежів, а ситуація, яка виключає виконання даною особою вимог кредиторів.

Відповідно до п. 3.3 Методичних рекомендацій ознаками стійкої фінансової неспроможності зокрема можуть уважатися:

- зупинення платежів, що триває понад три місяці, за наявності боргових зобов`язань, строки платежів за якими настали;

- наявність значної суми непогашених боргових зобов`язань, визнаних юридичною особою - боржником або підтверджені виконавчими документами;

- наявність заяви про порушення провадження у справі про банкрутство даної юридичної особи, прийнятої до розгляду господарським судом, або провадження у справі про банкрутство цієї юридичної особи.

Відтак, відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Методичних рекомендацій вказані дії відповідальних осіб ТОВ "Алкіс" (директорів та одноосібних засновників у відповідні періоди часу), а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідають економічним ознакам дій із приховування банкрутства та доведення до банкрутства.

Щодо суб`єктивної сторони правопорушення, то її становить ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (вини суб`єкта правопорушення).

При вирішенні питання щодо вини (виду вини) суб`єкта субсидіарної відповідальності слід виходити з обов`язків та повноважень суб`єктів відповідальності стосовно боржника, покладених на них законом та / або статутом, враховуючи при цьому положення частин 1 і 3 статті 4 КУзПБ (постанова Верховного Суду від 15.02.2022 у справі №927/219/20, на яку посилається скаржник).

Оцінюючи дії конкретно кожного керівника та засновника ТОВ "АЛКІС" у відповідний період часу слід врахувати наступні факти.

1) ОСОБА_3 - був засновником та директором ТОВ "АЛКІС" з 05.12.2017 по 05.07.2018.

Перебуваючи на посаді директора ТОВ "АЛКІС" у період з 21.04.2018 по 23.06.2018, маючи відповідні управлінські повноваження допустив відчуження активів (вантажних та інших автомобілів), належних ТОВ "АЛКІС", за рахунок яких здійснювався основний вид діяльності підприємства за наявності при цьому непогашеної заборгованості із заробітної плати.

При цьому ОСОБА_3 :

- не вживав жодних заходів по погашенню заборгованості по заробітній платі;

- не вживав заходів як засновник та керівник для запобігання банкрутства боржника

- приховував наявність кредиторських зобов`язань у звітності боржника.

2) ОСОБА_2 - є засновником та був директором ТОВ "АЛКІС" з 05.07.2018 до визнання боржника банкрутом.

Перебуваючи на посаді директора ТОВ "АЛКІС" з 05.07.2018 ОСОБА_4 маючи відповідні управлінські повноваження:

- не вживав жодних заходів по погашенню заборгованості по заробітній платі;

- не вживав заходів для запобігання банкрутству боржника;

- приховував наявність кредиторських зобов`язань у звітності боржника.

Отже, відповідно до звіту про фактичні результати аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ "АЛКІС" встановлено неефективну діяльність боржника в аспекті статутних мети та завдань та в розумінні принципу добросовісності господарської діяльності, що призвело до виникнення та несплати значної суми заборгованості по заробітній платі, і, як наслідок, до його банкрутства.

Суд зазначає, що особа вправі протиставити будь-які аргументи на користь відсутності умислу або й необережності при покладенні на неї субсидіарної відповідальності. Ненадання контраргументів свідчить про усвідомлення особою статусу та наслідків та відсутність критеріїв, які б могли впливати на оцінку обставин справи.

Якщо дії особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника, викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не викликані використанням нею своїх можливостей, які стосуються визначення дій боржника, як таких, що вчиненні на шкоду інтересам боржника та його кредиторів. У такому разі небажання особи, яка притягується до субсидіарної відповідальності, надати суду докази має кваліфікуватися згідно із частиною другою статті 74 Господарського процесуального кодексу України виключно як відмова від спростування фактів, на наявність яких аргументовано з посиланням на конкретні документи вказує процесуальний опонент. У силу статті 13 Господарського процесуального кодексу України особа, що бере участь у справі, яка не вчинила відповідних процесуальних дій, несе ризик настання наслідків такої своєї поведінки.

Судом встановлено, що відповідачі своїм правом на участь у справі не скористались, відзив на позов не надали та фактично не спростували фактів, викладених позивачем в позовній заяві.

Таким чином матеріали поданої заяви свідчать про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як засновниками та керівниками ТОВ "АЛКІС" не вживалися заходи та не приймалися ефективні управлінські рішення, що негативно вплинуло на статутну діяльність підприємства та що призвело до фінансових збитків, втрат і, як наслідок неможливість розрахуватися із кредиторами, доказів протилежного відповідачами не доведено.

Отже, погіршення фінансового стану та як наслідок банкрутство ТОВ "АЛКІС" відбулося з вини його засновників та керівників, зазначених вище, які мали право визначати напрямки та впливати на господарську діяльність боржника, проте не вжили жодних заходів для погашення кредиторської заборгованості та запобігання банкрутству.

Крім того, Верховний Суд у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2024 у справі №906/1155/20(906/1113/21) наголосив, що однією з обов`язкових передумов субсидіарної відповідальності є її розмір, що визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. Саме наявність цієї негативної різниці (перевищення суми кредиторських вимог над вартістю ліквідаційної маси) і обумовлює підстави для покладення субсидіарної відповідальності.

Тлумачення цих норм свідчить, що вартість майна, яке було виведено з активів боржника не впливає на розмір субсидіарної відповідальності, а визначенню розміру останньої передує формування ліквідаційної маси.

Така законодавча конструкція визначає субсидіарну відповідальність в якості санкції за недобросовісні і нерозумні дії та спрямована на стимулювання добросовісності дій боржника та присікання протиправних дій зі сторони засновників, керівника боржника, інших осіб з метою захисту інтересів кредиторів і гарантування погашення їх вимог в максимально можливому розмірі.

На момент подання заяви загальна сума кредиторських вимог у даній справі складає усі визнані господарським судом грошові вимоги кредиторів до боржника в загальній сумі 220 765,90 грн.

З урахуванням рішення господарського суду Харківської області від 05.05.2025 по справі № 922/1037/21 (922/1196/25) про стягнення 200 162,20 грн. загальна сума кредиторських вимог у даній справі складає в загальній сумі 420 928,10 грн.

Ліквідаційна маса у даній справі не містить майнових активів, за рахунок яких можливо погасити кредиторські вимоги, тобто дорівнює 0,00 грн., що підтверджується даними інвентаризації.

Таким чином, вартість ліквідаційної маси дорівнює - 0,00 грн., а встановлена судом заборгованість ТОВ "АЛКІС" перед кредиторами визнана в сумі 420 928,10 грн.

Отже, розмір суми, яка підлягає стягненню, визначено як різницю між сумою вимог кредиторів - 420 928,10 грн. і ліквідаційною масою, яка складає 0,00 грн. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому Кодексом України з процедур банкрутства.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи надані позивачем докази, відсутність належних з боку відповідачів доказів на спростування позовних вимог, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вбачається вина у доведенні до банкрутства та приховування банкрутства, відповідно існують підстави для покладання на них субсидіарної відповідальності у зв`язку з доведенням до банкрутства ТОВ "АЛКІС" та задоволення позову у повному обсязі.

За таких обставин та керуючись ст. ст. 7, 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 73, 74, 86, 232-233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву кредитора ОСОБА_1 в особі представника адвоката Антона Новакова - задовольнити.

2. Покласти солідарно на ОСОБА_3 та ОСОБА_2 субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Алкіс".

3. Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Алкіс" (63503, Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Добролюбова, 52-Д, ) грошові кошти в розмірі 420928,10 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення направити позивачу, відповідачам, ліквідатору Черкасову С.А.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "13" жовтня 2025 р.

Суддя С.В. Міньковський